Справа № 813/3253/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3253/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Гулкевич І.З.

за участю секретаря судового засідання Редкевич О.Р.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Галицького відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління у Львівській області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління у Львівській області, із вимогами:

- визнати неправомірною бездіяльність Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління у Львівській області по виконанню виконавчого листа №466/6034/17 від 03.05.2018 року, виданого на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2017 року в адміністративній справі №466/6034/17;

- зобов'язати Галицький відділ державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління у Львівській області вжити невідкладні заходи передбачені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова №466/6034/17 від 12.02.2016 року, виданого на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2017 року в адміністративній справі №466/6034/17;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2017 року у справі №466/6034/17 було, зокрема, зобов'язано Городоцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_3 пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993 року, з 24.03.2017 року.

12.02.2016 року судом видано виконавчий лист, який позивач пред'явив для виконання до Личаківського ВДВС ЛМУЮ, отримавши який останній виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.03.2016 року ВП №50364094, та направив її до управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова (боржника за виконавчим провадженням).

У подальшому, постановою державного виконавця від 08.05.2018 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №466/6034/17.

Станом на час звернення до суду відповідач не вчиняє жодних дій та не здійснює жодних заходів впливу на боржника, у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження", який відмовляється у добровільному порядку виконувати рішення суду.

Позивач і представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові, просили позов задовольнити повністю.

Відповідач по справі відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не забезпечив явку уповноваженого представника.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2017 року в адміністративній справі №466/6034/17 за позовом ОСОБА_3 до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій було задоволено позов ОСОБА_3, а саме: визнано протиправним та скасувати рішення Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 21 липня 2017 р №14/л-14/яв про відмову в задоволенні заяви щодо призначення пенсії ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про державну службу»; визнано протиправними дії Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_3 у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993 р; зобов'язано Городоцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_3 пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993 р, з 24 березня 2017 року.

03 травня 2018 року судом видано виконавчий лист на виконання вищевказаного судового рішення від 24.11.2017 року, який позивачем пред'явлено до виконання до Галицького ВДВС ЛМУЮ.

Постановою від 08.05.2018 року ВП №56352006 державний виконавець Галицького ВДВС ЛМУЮ Савка В.В. відкрив виконавче провадження за виконавчим листом №466/6034/17 в частині зобов'язання Городоцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_3 пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ в редакції від 16.12.1993 р, з 24 березня 2017 року.

Постановою від 30.05.2018 р державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Савкою В.В. накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в сумі 5100 грн за невиконання рішення суду №466/6034/17.

30.08.2018 р постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ Савкою В.В. повторно накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в сумі 10200 грн за невиконання рішення суду №466/6034/17.

Також, 30.08.2018 р державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Савкою В.В. надіслано повідомлення начальнику Галицького відділу поліції (м. Львова) ГУНП у Львівській області про внесення відомостей до державного реєстру досудових розслідувань про вчинення громадянкою ОСОБА_5 діяння передбаченого ст.382 КК України та розпочати досудове розслідування.

Виходячи з пояснень представника позивача та матеріалів справи, виконавчий лист та постанова Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2017 року станом на день звернення до суду не виконані, при цьому позивач вбачає протиправну бездіяльність відповідача в особі державного виконавця, яка полягає, на його думку, у невжитті належних заходів, спрямованих на негайне примусове виконання судового рішення за виконавчим листом №466/6034/17 та звертається до суду із зазначених підстав.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (в редакції, чинній на момент винесення спірних правовідносин, далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положеннями статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Як встановлено судом, з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ ГТУЮ у Львівській області від 30.05.2018 р накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в сумі 5100 грн за невиконання рішення суду №466/6034/17; 30.08.2018 р постановою державного виконавця повторно накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в сумі 10200 грн за невиконання рішення суду №466/6034/17.

Також, 30.08.2018 р державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Савкою В.В. надіслано повідомлення начальнику Галицького відділу поліції (м. Львова) ГУНП у Львівській області про внесення відомостей до державного реєстру досудових розслідувань про вчинення громадянкою ОСОБА_5 діяння передбаченого ст.382 КК України та розпочати досудове розслідування.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд критично ставиться до доводів представника позивача в частині наявності неправомірних дій або бездіяльності відповідача у невжитті належних заходів, спрямованих на негайне примусове виконання судового рішення за виконавчим листом №466/6034/17, оскільки відповідачем вчинялись дії щодо виконання судового рішення, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем на виконання ч.2 ст.77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано, а позивачем не підтверджено обґрунтованості заявлених позовних вимог. Крім того, позивачем при зверненні до суду невірно обрано спосіб захисту порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гулкевич І.З.