Справа № 185/9805/17
Суддя: Бондаренко В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/9805/17
Провадження № 2-а/185/168/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіпро визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіпро визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіщодо відмови йому у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати відповідача зарахувати період знаходження на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 27.06.2003 року по 14.11.2017 року до пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах; зобовязати відповідача призначити, нарахувати та виплатити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 14 листопада 2017 року, з урахуванням періоду його знаходження на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 27.06.2003 року по 14.11.2017 року.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що з 16 квітня 2003 року він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва. При зверненні 14 листопада 2017 року до відповідача з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах йому було повідомлено, у зв'язку з тим, що нього недостатньо стажу роботи в підземних умовах, який враховується для визначення права на пільгову пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідачем не зараховано період знаходження на інвалідності внаслідок трудового каліцтва, оскільки у нього відсутній 10-річний стаж роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 114 Закону. При розрахунку стажу для пенсії за віком відповідач не зарахував період знаходження на інвалідності на пільгових умовах і у пільгових розмірах, не застосував коефіцієнт кратності пільгового стажу, чим порушив його право, на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що страховий загальний та пільговий стаж позивачу розраховано відповідно до вимог закону. Для зарахування періоду перебування на інвалідності у кратному розмірі відсутні правові підстави.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 7 КАС України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Згідно з приписами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16 квітня 2003 року перебуває на обліку вГоловному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності III групи від нещасного випадку на виробництві, яку він отримує по теперішній час.

При зверненні позивача до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, листом від 23.11.2017 року відповідач повідомив про відсутність підстав для переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, посилаючись на те, що у ОСОБА_1 стаж роботи в підземних умовах, який враховується для визначення права на пільгову пенсію незалежно від віку станом на 14.11.2017 року складає 21 рік 04 місяці 18 днів, в який зараховано : по списку №1 шахтарі 09 місяців 02 дня; по статті 14-25- шахтарі 1 рік 02 місяців 27 днів; по статті 14-20 шахтарі 4 років 08 місяців 08 днів; період навчання за спеціальністю 03 місяці 22 дня; період знаходження на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 27.06.2003 року по 14.11.2017 рік 14 років 04 місяці 19 днів, що є недостатнім для призначення пільгової пенсії. Страховий стаж станом на 14.11.2017 рік складає 26 років 13 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Такий же порядок зарахування часу перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання передбачений і п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої, час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Період перебування позивача на інвалідності у зв'язку із нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням підтверджено актом №40 від 22.08.2002 року про нещасний випадок, витягом з акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 345845.

Таким чином, доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду перебування на інвалідності у кратному розмірі через відсутність 10-річного стажу роботи на провідних професіях, не відповідають вимогам Закону. Позивач отримав трудове каліцтво, через яке не мав можливості фактично відпрацювати 10 років на провідних професіях, тому, в силу вищезазначених норм Закону, період перебування на інвалідності слід зарахувати до стажу для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 5-8, 9, 73, 77, 242, 243, 245, 250 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіпро визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період знаходження ОСОБА_1 на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 27 червня 2003 року по 14 листопада 2017 року до пільгового стажу для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно доч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням часу знаходження на інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 27 червня 2003 року по 14 листопада 2017 року, починаючи з 14 листопада 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 цього Кодексу.

Суддя В.М. Бондаренко