Справа № 804/3170/18
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
04 вересня 2018 р.Справа №804/3170/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Верба І.О.
при секретарі судового засідання Шелгуновій І.А.
за участю представників:
позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому засіданні у місті Дніпрі клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
1. 03.05.2018 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №14/4.1-4/116 від 28.03.2018 про накладання штрафу у розмірі 372300 грн.
2. 04.09.2018 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить зупинити дію оскаржуваною постанови, оскільки за заявою відповідача відкрито виконавче провадження, накладений арешт на все майно, та в подальшому в ході виконавчого провадження будуть здійснюватись дії по примусовому стягненню суми боргу.
3. Представник позивача підтримав заявлене клопотання, представник відповідача проти його задоволення заперечив повністю, зазначивши про відсутність підстав для вжиття заявлених заходів та негативних наслідків для позивача.
4. Розглянувши подані документи та матеріали, суд дійшов наступного висновку.
5. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
6. Відповідно до частин першої та другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
7. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
8. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
9. Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обовязок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається на позивача.
10. З наданих матеріалів вбачається, що 10.08.2018 постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження №56966184 з примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №14/4.1-4/116 від 28.03.2018 року про накладання штрафу у розмірі 372 300 грн., правомірність винесення якої є предметом цього спору.
11. Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
12. Надаючи оцінку наявності підстав для задоволення заявленого клопотання, суд виходить із того, що згідно статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
13. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
14. Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. United Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
15. Відповідно до статті 151 Кодексу адміністративного кодексу України позов може бути забезпечено шляхом зупиненням дії індивідуального акта.
16. При цьому, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
17. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
18. На думку суду, побоювання позивача про можливість завдання шкоди та невідворотних наслідків є обєктивними, оскільки державним виконавцем відповідно до встановленого порядку та строки будуть вживатись заходи примусового виконання оскаржуваної у цій справі постанови, отже, суд прийшов висновку про обєктивну наявність небезпеки порушень майнових прав позивача та те, що невжиття заявленого заходу може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав, інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду із цим позовом.
19. З системного аналізу викладених обставин, суд дійшов висновку, що на час розгляду заяви існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та не виключається, що для відновлення його прав та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що є підставою для задоволення заявленого клопотання.
20. Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
21. Клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.
22. Вжити заходи забезпечення адміністративного позову: до набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/3170/18 зупинити дію постанови №14/4.1-4/116 від 28.03.2018 про накладання штрафу у розмірі 372 300 грн., прийнятої начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області року ОСОБА_5
23. Виконання ухвали підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
24. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
25. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя ОСОБА_6