Справа № 1840/2967/18
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 р. справа № 1840/2967/18

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Московсько-Бобрицької сільської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Московсько-Бобрицької сільської ради про визнання дій щодо повторного ненадання відповіді на повторний запит на інформацію, викладену у заяві від 18.12.2017 №715, та зобов'язання надати інформацію на вказаний запит. Свої вимоги мотивує тим, що 25.01.2018 він звернувся до відповідача із заявою про надання копій документів та надання інформації. Однак, відповіді на запит ОСОБА_1 не отримав, чим було порушено його право на отримання інформації, гарантоване ст.ст. 34, 40 Конституції України та Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Ухвалою суду від 03.08.2018 відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 10.08.2018, проте у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та доказів, які наявні у відповідача, суду не надав.

Враховуючи положення вимог ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає можливим вирішити справу за наявними матеріалами.

Сторони повідомлялися належним чином про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов відлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.01.2018 ОСОБА_1 електронною поштою направив заяву №715 від 18.12.2018 на ім'я голови Московсько-Бобрицької сільської ради, яка містила 5 питань:

- надати копії документів - рішення сесій сільради, на яких вирішувались питання преміювання сільського голови у 2016 - 2017 роках та протоколи особистого голосування депутатів за ці премії.

- надати копії документів, з переліком прізвищ, імен та по батькові осіб за якими числяться земельні ділянки - не витребувані і не успадковані паї, та інформація про площу цих земельних ділянок, а також копії документів про те як і ким використовувалися ці земельні ділянки у 2014 - 2017 роках, наприклад договори оренди цих земель.

- надати інформацію про площу вільних земель на території М. Бобрицької сільської ради які можна отримати у власність чи в оренду.

- надати інформацію про те, що зробив сільський голова особисто, окремо депутати та працівники сільради для громади у 2016 та 2017 роках, перерахувати досягнення, покращення, а також мінуси, тобто втрати громади за вказаний період від бездіяльності сільського голови, працівників сільради та депутатського корпусу.

- назвати прізвища, ім'я по батькові, посади та місце роботи діючих депутатів М.Бобрицької сільради, а також членів виконавчого комітету.

Проте відповіді на запит ОСОБА_1 не отримав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статей 5, 7 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закону України "Про доступ до публічної інформації" (надалі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Приписами п.п. 1, 4 статті 13 Закону визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Отже, відповідач - Московсько-Бобрицбка сільська рада у розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації" є розпорядником інформації.

Стаття 23 Закону визначає, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду, зокрема, запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надана відповідь на заяву ОСОБА_1

Такі дії відповідача є протиправними, оскільки порушили право позивача на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Московсько-Бобрицька сільська рада, як суб'єкт владних повноважень, не довела правомірності своїх дій щодо повторного ненадання відповіді ОСОБА_1 на повторний запит на інформацію, викладену у заяві від 18.12.2017 №715.

Крім того, згідно ч.4 ст.159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Тому, неподання Московсько-Бобрицькою сільською радою відзиву на позов ОСОБА_1 суд розцінює як визнання позову відповідачем.

Необхідно також зауважити, що позивач просить визнати протиправними дії щодо повторного ненадання відповіді на повторний запит на інформацію, викладену у заяві від 18.12.2017 №715.

Проте, ненадання відповіді на запит є бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, а не вчиненням протиправних дій.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Московсько-Бобрицької сільської ради щодо повторного ненадання відповіді на повторний запит на інформацію, викладену у заяві від 18.12.2017 №715 та зобов'язати надати інформацію на інформаційний запит.

Що стосується вимог позивача про стягнення судових витрат, суд зазначає, що відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки жодних судових витрат позивачем не було здійснено, від сплати судового збору позивач був звільнений ухвалою суду від 03.08.2018.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Московсько-Бобрицької сільської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Московсько-Бобрицької сільської ради щодо повторного ненадання відповіді на повторний запит на інформацію, викладену у заяві від 18.12.2017 №715.

Зобов'язати Московсько-Бобрицьку сільську раду (Сумська область, Лебединський район, с.Московський Бобрик, вул. Леніна, 24, код ) надати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) інформацію на інформаційний запит, викладений у заяві №715 від 18.12.2017.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар