Справа № 460/815/18
Суддя: Кондратьєва Н. А.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/815/18
Провадження №2-а/460/343/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Кондратьєвої Н.А.

при секретарі - Юрчишині В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Житомирі про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

встановив:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Житомирі про визнання дій протиправними та скасування постанови серії БР № 219159 від 18.02.2018 року.

Свої вимоги мотивує тим, що поштою отримав постанову серії БР №219159 від 18.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн., за адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.121, ч.2 ст.122, ч.2 ст.36 КУпАП, яка складена поліцейським роти №2 УПП в Житомирській області старшим сержантом поліції Хильчуком Володимиром Васильовичем.

В постанові зазначено, що позивач керуючи транспортним засобом «МАN TGA18.430» ТОВ «Сільвер клас» номерні знаки НОМЕР_1, 18 лютого 2018 року о 13 год. 20 хв. на 175 км. автодороги сполучення Київ-Ковель-Ягодин не ввімкнув ближнє світло фар чи денні ходові вогні, передбачені інструкцією, а також не мав при собі протоколів технічного контролю, чим порушив п.9.8 та п.31.3 ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч.3 ст.121, ч.2 ст.122, ч.2 ст.36 КУпАП. З винесеною постановою не погоджується, оскільки світло було увімкнене до та під час зупинки автомобіля, старший сержант поліції Хильчук В.В. незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив його права.

Позивач у судове засідання не з'явився подав заяву, у якій просить розглядати справу без участі, позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечнння, згідно яких позов не визнав, оскільки винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є правомірною (законною), а її зміст не суперечить нормам закону.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив.

18.02.2018 року поліцейським роти №2 УПП в Житомирській області старшим сержантом поліції Хильчуком В.В. винесено постанову серії БР №219159 відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121, ч.2 ст.122, ч.2 ст.36 КУпАП за те, що 18 лютого 2018 року о 13 годині 20 хвилин на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин водій ОСОБА_3 керував автомобілем «МАN TGA18.430» ТОВ «Сільвер клас» номерні знаки НОМЕР_1 без увімкненого світла фар, чим порушив п. 9.8, 31.3 Правил дорожнього руху, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть

відповідальність згідно із законодавством

Відповідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 1321, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, суд зазначає наступне.

Так, у пункті 2.4 мотивувальної частини рішення у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Дане твердження спростовується п.1 p. III Інструкції №1395, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, частиною 4 статті 258 КУпАП. у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП та статтею 133 Конституції України, відповідно до якої систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. На підставі вище зазначеного, суд зазначає, що інспектором, як посадовою особою Управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Відповідно до п.1, 2 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-VІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення без складання протоколу.

У зв'язку з цим, відповідач мав право на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У поданому відзиву відповідач зазначає, що складена інспектором поліції постанова є

належним і допустимим доказом по справі, будь-яких порушень під час її складання не допущено. Зазначає, що попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби, а ч.2 ст.122 КУПАП передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами.

Відповідно до норм чинного законодавства на водія покладено обов'язок з 1 жовтня по 1 травня поза населеними пунктами вмикати денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Увімкнення ближнього світла фар поза населеними пунктами в осінньо-зимово-весняний час спрямоване на привернення уваги всіх учасників дорожнього руху до транспортного засобу, що рухається. Необхідно розрізняти призначення ближнього світла фар та габаритних вогнів, які мають набагато меншу яскравість і призначені для позначення габаритів автомобіля в темний час доби та в умовах недостатньої видимості.

Крім цього, позивачем було порушено п.31.3 ПДР, відповідно до якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «МАN TGA18.430» номерні знаки НОМЕР_1, відноситься за типом до категорії «С» вантажних транспортних засобів, та підлягає щорічному обов'язковому проходженню технічного контролю. Згідно витягу Національної автоматизованої інформаційної системи Єдиного державного реєстру МВС України вбачається, що обов'язковий технічний огляд позивачем було пройдено 14.03.2018. Тобто на момент зупинки позивача у нього був відсутній протокол технічного огляду транспортного засобу.

Таким чином, сам факт справності транспортного засобу та проходження позивачем тільки 14.03.2018 р. перевірки технічного стану транспортного засобу не звільняє його від відповідальності передбаченої ч.3 ст.121 КУпАП.

Суд не приймає до уваги посилань позивача з приводу того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки доказів на підтвердження цього ним не надано.

За правовою характеристикою, правопорушення передбачене ч.3 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП вважається закінченим з моменту допущеного проступку. Не мають значення наступні дії та виправдання порушника. Інспектор чітко сформулював кваліфікуючу ознаку проступку, встановив особу правопорушника, ступінь його вини та інші обставини.

Суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень діяв правомірно та в межах своїх повноважень, склавши протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 - 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Житомирі про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Кондратьєва