Справа № 136/580/18
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 136/580/18

Головуючий у 1-й інстанції: Кривенко Д.Т.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

03 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 управління патрульної поліції у Житомирській області лейтенант поліції Кириленка Ігоря Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до інспектора роти №1 управління патрульної поліції у Житомирській області лейтенант поліції Кириленка Ігоря Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01.06.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01.06.2018 скасувати, прийняти нове рішення про задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що його автомобіль обладнаний різними системами захисту, безпеки та контролю технічного стану авто і в тому числі система контролю роботи зовнішніми світловими приладами, а тому в разі несправності будь-якої лампи система одразу повідомляє про це на панелі приладів. Однак, під час руху, такого повідомлення на панелі приладу не було, а після зупинки інспекторами поліції під час стоянки з'явилось повідомлення про несправність фари автомобіля.

Крім того, позивач вказує, що ним фактично було дотримано вимог чинного законодавства України, так як під час руху були увімкнені передні протитуманні фари. Згідно п. 4 ст. 32 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, ратифікованої із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР №2614-VIII від 25.04.1974 - противотуманные фонари могут быть включены только во время густого тумана, снегопада, сильного дождя или в аналогичных условиях; что касается передних противотуманных фонарей, то они могут также использоваться вместо фонарей ближнего света.

Відповідач не подав відзиву на апеляційну скаргу позивача.

Відповідно до ст.268 КАС України у справах, визначених статтями 273277, 280283, 285289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Про призначення судового засідання на 03.09.2018 позивача повідомлено шляхом надсилання повістки про виклик до суду на поштову адресу, повідомлену позивачем в апеляційній скарзі. Номеру телефону, факсу, електронної пошти чи іншого технічного засобу зв'язку позивачем не повідомлено.

Однак, станом на 03.09.2018 до суду не надійшло доказів вручення позивачу вказаної повістки. При цьому, на веб-порталі Вінницького апеляційного адміністративного суду було завчасно оприлюднено інформацію про розгляд даної справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає позивача повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а його неявка в судове засідання не є перешкодою для судового розгляду справи.

Відповідач повноважного представника у судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а також терміновість судового розгляду даної категорії адміністративних справ, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 24.03.2018 інспектором роти №1 УПП в Житомирській області лейтенантом поліції Кириленком Ігорем Вікторовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 501658, відповідно до якої до ОСОБА_2 застосовано адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови встановлено, що 24.03.2018 о 22:20 на а/ш Житомир-Сквира на 6 км ОСОБА_2 керував автомобілем із непрацюючою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив ПДР.

Не погоджуючись із вказаною постановою звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що інспектором, як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, дійшов правильного висновку про винуватість позивача та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1ст.121 КУпАП, відтак оскаржувана постанова відповідача є правомірною та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пункту "в" 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами п.9 ч.1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Факт допущення позивачем порушення пункт "в" 31.4.3 ПДР України підтверджується відеозаписом з нагрудної камери. Так, під час складання інспектором постанови про адміністративне правопорушення позивач намагався полагодити ліву фару свого автомобіля, а після розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач, не заперечуючи факту порушення, вказував на несправедливість застосування до нього штрафу.

Також із вказаного відеозапису встановлено дотримання відповідачем фіксації правопорушення, порядку та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача, а також ухвалення оскаржуваного рішення, у відповідності до норм КУпАП.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що під час руху були увімкнені передні протитуманні фари, які згідно Конвенції про дорожній рух можуть використовуватись замість ліхтарів ближнього світла.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що норми Конвенції про дорожній рух є обов'язковими лише у разі їх відповідного відображення у законодавстві України.

При цьому, пункт "в" 31.4.3 ПДР України забороняє експлуатацію автомобілів із непрацюючою лампою лівої фари в режимі ближнього світла та не містить положень щодо можливості експлуатації автомобіля із такої поломкою, але із увімкненими протитуманними фарами.

Також згідно примітки 3 до пункту 31.4.3 ПДР України увімкнення протитуманних фар, задніх протитуманних ліхтарів повинно здійснюватися одночасно з увімкненням габаритних вогнів і освітленням номерного знака (ближнім або дальнім світлом фар).

Враховуючи наведені обставини у сукупності постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 501658 від 24.03.2018 є правомірною, а тому не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 01 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.