Справа № 0940/1313/18
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р. справа № 0940/1313/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лучко О.О., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

26.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій при нарахуванні пенсійного забезпечення позивачу, який отримав ядерну шкоду здоров'ю, відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та ст.ст.13, 49, 50, 51, 56 та 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", донарахувавши 12% заробітної плати за понаднормовий стаж та провести виплату із врахуванням отриманих сум, починаючи з 07.11.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 2 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та котрому призначено пенсію за віком згідно норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 09.07.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що при призначенні йому пенсії протиправно застосовано норми Закону України «Про пенсійне забезпечення», за якою пенсія призначалася за наявності трудового стажу 35 років, а не 20 років, як це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

31.07.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 09.08.2018. Проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві (а.с.25), просив суд в задоволенні позову відмовити. Пояснив, що з 07.11.2016 року позивачу призначено пенсію на підставі ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, оскільки призначення пенсії позивачу здійснено на підставі ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсії ОСОБА_1 здійснено на підставі зазначеної статті. Крім того, відповідач вважає такою, що не підлягає задоволення позовну вимогу щодо звернення до негайного виконання постанови суду в межах суми стягнення за один місяць, так як стягнення відповідних сум не є предметом даного позову. Відповідач зазначив, що позивачем пропущено термін звернення до адміністративного суду. Вважає що у задоволенні позову слід відмовити, а позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Позивач 17.08.2018 до канцелярії суду подав відповідь на відзив Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якій зазначив, що твердження відповідача у відзиві є помилковими (а.с.33-39).

Відповідно до ч.3 ст.263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. Враховуючи, що приписами ч.3 ст.263 КАС України сторони позбавлені права подання відповіді на відзив, пояснення, міркування та аргументи, викладені позивачем та відповідачем у відповіді на відзив, не може бути предметом дослідження судом при розгляді та вирішенні даної справи.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив таке.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 (категорія 2), яке видане Івано-Франківською обласною державною адміністрацією 27.07.1997 (а.с.7) .

ОСОБА_1 з 07.11.2016 призначено пенсію за віком згідно норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується розпорядженням за пенсійною справою від 01.10.2017 (а.с.27).

На час звернення до відповідача для перерахунку пенсії у ОСОБА_1, який народився 08.11.1966, наявний страховий стаж 32 роки 03 місяці 03 дні, що не заперечується відповідачем та підтверджується розпорядженням на перерахунок пенсії з 05.07.2018 (а.с.12).

09.07.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до статей 49, 51, 55, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки вважає, що відповідачем допущено помилку при нарахуванні пенсії з врахуванням стажу 35 років, а не 20 років відповідно до зазначеного вище Закону (а.с.13).

У відповідь на заяву ОСОБА_1 відповідач пояснив, що позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» №1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Оскільки призначення пенсії здійснено на підставі ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсії ОСОБА_1 також здійснено на підставі зазначеної статті. Відтак, у перерахунку пенсії у відповідь на звернення від 09.07.2017 позивачу відмовлено (а.с.14-15).

Не погоджуючись із відмовою відповідача про перерахунок пенсійного забезпечення відповідно до норм статей 49, 51, 55, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 від 28.02.1991(далі Закон №796-XII).

Як вже було зазначено, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 2 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.4).

Як слідує з матеріалів справи, позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-ІV) за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 15.11.1991 умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Тобто, вказаною нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-ІV або спеціальним Законом №796-XII.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону №796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

З урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсії» N 2148-VIII від 03.10.2017 у статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 пункт 2 доповнено словами і цифрами "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас, порядок перерахунку пенсій Законом №796-XII не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 6 статті 7 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають право на перерахунок пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 7 липня 2015 року (справа № 21-727а15) та від 20 вересня 2016 року (справа № 21-1255а16) та Верховним Судом від 06.02.2018 (справа № 560/675/17, провадження № К/9901/684/17).

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 розповсюджуються пільги, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, віднесених до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому позивач має право на збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений частиною 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ стаж роботи, тобто понад 20 років (для чоловіків), але не вище 75 процентів заробітку.

Відтак, хибним є твердження відповідача про те, що на момент виходу позивача на пенсію у 2016 році пенсія призначалася відповідно до статті 27 Закону №1058, оскільки позивач для призначення пенсії за віком обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення встановлені Законом №796-XII, яким передбачено право на пенсію за умови стажу не менше як 20 років - для чоловіків, а тому на момент звернення позивач мав повних 12 років стажу понад встановлений стаж у 20 років. Оскільки на момент призначення пенсії позивачу у 07.11.2016 його загальний стаж становив 32 роки 3 місяці 3 дні, а тому підлягає збільшенню пенсія позивача на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж (а.с.27).

За наведених вище обставин, підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача при нарахуванні пенсії позивачу, який отримав ядерну шкоду здоров'ю відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статей 13, 49, 50, 51, 56 та 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та частковому задоволенню позовна вимога про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до вимог частини 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений частиною 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ стаж роботи (20 років - для чоловіків), але не вище 75 процентів заробітку, починаючи з 07.11.2016 року та провести виплату із врахуванням отриманих сум, починаючи з 07.11.2016 року.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, суд не вбачає його пропущення позивачем з огляду на наступне.

Частинами першою та третьою статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб'єкта владних повноважень.

Відтак, адміністративний суд не може застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду у справах з вимогами, пов'язаними з виплатою компенсаторної складової доходу, та у справах з вимогами, пов'язаними з виплатою інших складових доходу та доходу в цілому, до якого належить пенсія.

Із зазначеного вбачається, що у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення застосування до адміністративного позову шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 99 КАС України, має наслідком неможливість реалізувати передбачене частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час та компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати без обмеження будь-яким строком.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 99 КАС України в системному зв'язку з положенням частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов'язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17 (адміністративне провадження №К/9901/2128/18).

А відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Стосовно звернення до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць, то відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

А тому, рішення суду про присудження виплати пенсій позивачу у межах суми стягнення за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс і суду на надав їх підтвердження, відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 263, 290, 291, 295, 297, 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області при нарахуванні пенсії ОСОБА_1, який отримав ядерну шкоду здоров'ю відповідно до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та статей 13, 49, 50, 51, 56 та 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений частиною 2 статті 56 Закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" стаж роботи (20 років - для чоловіків), але не вище 75 процентів заробітку, та провести виплату із врахуванням отриманих сум, починаючи з 07.11.2016 року.

Рішення суду про присудження виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1 77503);

Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (, вул. Біласа і Данилишина, 2, м.Калуш, Івано-Франківська область, 77304).

Суддя Лучко О.О.