Справа № 813/1249/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/5370/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коваля Р.Й.,
суддів Гуляка В.В.,
Довгополова О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року (прийняте у м. Львові суддею Костецьким Н.В.) в адміністративній справі № 813/1249/18 за позовом ОСОБА_2 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:
- визнати протиправним рішення командира військової частини (далі ВЧ) НОМЕР_1 ОСОБА_1 про відмову у зарахуванні йому служби в органах внутрішніх справ України (далі ОВС), а також часу навчання у цивільному вищому навчальному закладі (далі ВНЗ), після закінчення якого йому було присвоєне офіцерське звання, до вислуги років у календарному обчисленні для обчислення тривалості відпустки;
- зобов?язати командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 зарахувати періоди служби його в ОВС та навчання у цивільному ВНЗ (після закінчення якого присвоюється офіцерське звання) до вислуги років в календарному обчисленні для обчислення тривалості відпустки. Зробити в послужному списку його особової справи відповідний запис.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час зарахування до списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 посадовими особами цієї ВЧ йому повідомлено про те, що для обчислення тривалості його відпустки буде використовуватися лише військова вислуга років, тобто період часу з 27.08.2016. Крім того зазначає, що відповідно до доповідної записки помічника командира ВЧ з правової роботи, для обчислення тривалості відпустки йому буде використовуватися лише військова вислуга років (період часу з 27.08.2016) без обґрунтування причин, за якими вислуга років в ОВС при цьому не враховується.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив командир ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вимоги ОСОБА_2 обгрунтовує, посилаючись на законодавство та судову практику, котра регулює порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців і не може прийматись до уваги при визначенні тривалості відпусток військовослужбовцям.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 у період з 01.09.1996 по 22.07.2001 був студентом Дніпропетровського національного університету, що підтверджується записом у трудовій книжці.
08.07.2000 він прийняв військову присягу.
27.06.2001 йому присвоєно військове офіцерське звання «лейтенант».
Відповідно до наказу начальника Юридичної академії МВС України від 22.12.2001 № 83 о/с ОСОБА_2 зараховано на службу в ОВС на посаду інженера-програміста Юридичної академії МВС України.
Наказом начальника ГУ МВС від 21.09.2015 № 410 о/с дск ОСОБА_2 звільнено з ОВС в запас ЗС України за п. 64 ж (за власним бажанням) Положення про проходження служби з 21.09.2015.
Згідно наказу командира ВЧ польова пошта НОМЕР_3 від 27.08.2016 № 233 ОСОБА_2 з 27.08.2016 зараховано до списків особового складу ВЧ польова пошта НОМЕР_3 .
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.09.2017 № 173 ОСОБА_2 08.09.2017 переміщено по службі та зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.
02.10.2017 ОСОБА_2 звернувся з рапортом до начальника відділення планування (S3) штабу навчального центру підготовки підрозділів щодо перерахунку вислуги років, що враховується для обчислення тривалості відпустки в календарному обчислені та включення до неї періоду проходження служби в ОВС.
Відповідно до доповідної записки помічника командира ВЧ з правової роботи, ОСОБА_2 відмовлено у перерахуванні вислуги років.
22.03.2018 ОСОБА_2 звернувся з до командира ВЧ НОМЕР_1 , у якому зазначає, що порушуючи вимоги ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обмежено тривалість відпусти ОСОБА_2 до 30 діб, що призвело до втрати 10 діб щорічної основної відпуски за 2017 рік.
Листом від 02.04.2018 № 1577 ОСОБА_2 повідомлено, що згідно з ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослубовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років 35 календарних днів; від 15 до 20 років 40 календарних днів; понад 20 календарних років 45 календарних днів.
Зазначили, що вимоги ОСОБА_2 обгрунтовує, посилаючись на законодавство та судову практику, котра регулює порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців.
Питання пенсійного забезпечення не є питанням вимог у зверненні, тому посилання на нормативну базу та судову практику, яка регламентує порядок призначення (встановлення вислуги років в календарному обчисленні, що є підставою для виходу на пенсію) не можуть прийматись до уваги при визначенні тривалості відпусток військовослужбовцям.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обгрунтовував його тим, що згідно витягу з послужного списку з архівної справи ОСОБА_2 вислуга років станом на 21.09.2015 складає в календарному обчислені 16 років 01 місяць 29 днів. Крім того, ОСОБА_2 у період з 01.09.1996 по 22.07.2001 був студентом Дніпропетровського національного університету що підтверджується записом у трудовій книжці.

Висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина 1 статті 10-1 цього Закону).
Згідно з пунктом 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років 35 календарних днів; від 15 до 20 років 40 календарних днів; понад 20 календарних років 45 календарних днів.

З метою визначення порядку обчислення вислуги років для виплати надбавки за вислугу років та тривалості чергової відпустки особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, відповідно до підпункту 1 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та пункту 51 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114, наказом від 30.04.2013 № 418 МВС України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3.05.2013 за № 835/23367) затверджений Порядок обчислення вислуги років для виплати надбавки за вислугу років та для визначення тривалості чергової відпустки особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.
Пунктом 1 цього наказу встановлено, що до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років та для визначення тривалості чергової відпустки періоди служби (роботи, навчання) зараховується особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ відповідно до статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Постанова КМУ № 393).
Відповідно до пункту 2 Постанови КМУ № 393 до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Прикордонних військ, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п?яти років із розрахунку один рік за шість місяців.
Також, пунктом 2 Постанови КМУ № 393 передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року в адміністративній справі № 813/1249/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
О. М. Довгополов