Справа № 805/4280/18-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 р. Справа№805/4280/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2018 року шляхом надсилання поштою позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства», звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач прийняв протиправне податкове повідомлення-рішення на підставі акту від 25.01.2018 №32/05-99-43-03/31459617. Посилаючись на статтю 19 Конституції України, Закону України №1669-VII від «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Податковий кодекс України, позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.02.2018 №.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив що знаходиться в населеному пункті, який розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 та №1275-р від 02.12.2015, включений в переліки населених пунктів, на території яких проводилася АТО, і які знаходяться на лінії розмежування, ним отриманий сертифікат Торгово-промислової палати України про настання форс-мажорних обставин, а тому на підставі статей 1, 2, 10, 11 Закону України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» він звільнений від відповідальності за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов’язань з податку на додану вартість.

У відзиву на адміністративний позов відповідач вимоги позивача не визнав в повному обсязі з наступних підстав. За наслідками камеральної перевірки 25.01.2018 складений акт, яким встановлений факт несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов’язання з податку на додану вартість за грудень 2016 року. На підставі акту було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення про притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20% від погашеної суми податкового боргу. Відповідач зазначив, що згідно пункту 38.2 статті 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України на період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов’язань. Станом на 14 квітня 2014 року згідно інтегрованої картки особового рахунку платника податку на додану вартість у позивача обліковувалася переплата в сумі 2000,16 гривень. З посиланням на статті 14, 36, 38, 54, 57, 75, 76, 102, 126, 203 Податкового кодексу України, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

14 червня 2018 року ухвалою суду позовна заява була залишена без руху і позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

09 липня 2018 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

10 серпня 2018 року клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін залишено без задоволення.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м. Торецьк, смт. Новгородське, вул. Квіткова, буд.1, ) перебуває на обліку як платник податків у Костянтинівський об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (Торецьке вiддiлення).

11 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» отримало сертифікат (висновок) №1930 про настання обставин непереборної сили (а.с. 15).

18 січня 2017 року ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства» подана звітна податкова декларація з податку на додану вартість, де у рядку «18.1 сплачується до бюджету» вказана сума 130582,00 гривні (а.с. 28-29).

25 січня 2018 року посадовцями Головного управління ДФС у Донецькій області складений Акт №32/05-99-43-03 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства» () з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов’язання з податку на додану вартість згідно податкових декларацій на додану вартість за грудень 2016 року (від 18.01.2017 №). За наслідками перевікри встановлено, що податкове зобов’язання з податку на додану вартість за грудень 2106 року у сумі 130582,00 гривень (згідно податкової декларації з ПДВ за грудень 2016 року від 18.01.2017 №) з граничним терміном сплати 30.01.2017 було погашено ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства» за рахунок:

- 19218,27 гривень за платіжним дорученням №13739030 від 30.11.2017 із затримкою на 304 дні;

- 4089,73 гривень за платіжним дорученням №13739029 від 30.11.2017 із затримкою на 304 дні;

- 47,25 гривень за платіжним дорученням №66 від 04.01.2018 із затримкою на 339 днів (а.с. 26-27).

15 лютого 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України про зобов’язання ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства» сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 4671,05 гривень за затримку сплати грошового зобов’язання з податку на додану вартість (а.с. 16).

23 лютого 2018 року ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства» до Державної фіскальної служби України подана скарга на податкове повідомлення-рішення № від 15 лютого 2018 року. В скарзі позивач зазначив, що має сертифікат про настання обставин непереборної сили, який, на його думку, є підставою для звільнення від відповідальності у вигляді штрафу за несвоєчасне виконання зобов’язань зі сплати податків у період АТО. З посиланням на пункт 38.2 статті 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, статті 1, 10 Закону України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015, позивач просив скасувати спірне податкове повідомлення-рішення (а.с. 17-18).

25 квітня 2018 року Державна фіскальна служба України «Рішенням про результати розгляду скарги №14389/6/99-99-11-03-01-25» залишила спірне податкове повідомлення-рішення без змін, а скаргу позивача – без задоволення (а.с. 19).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи […].

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків […] повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством [...].

За приписами статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов’язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов’язання […] протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як свідчить наявній в матеріалах справи акт камеральної перевірки (а.с. 26-27), позивач не сплатив узгоджену суму грошового зобов’язання, зазначену ним в податковій декларації за грудень 2016 року, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації, передбаченого пунктом 203.1 статті 203 ПК України.

ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства» не обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ним своєчасно сплачені податкові зобов’язання, визначені в податковій декларації за грудень 2016 року, та не надає належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтвердили цю обставину.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що відповідач правомірно притягнув позивача до відповідальності у вигляді штрафу за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов’язання.

Суд вважає помилковими правові підстави позову та не бере їх до уваги з огляду на наступне.

Законом України від 2 вересня 2014 року №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі – Закон №1669-VII) для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, були визначені тимчасові заходи.

На дату подання звітної податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року Закон №1669-VII діяв в редакції Закону України № 1774-VIII від 06.12.2016.

Статтею 2 Закону №1669-VII встановлений мораторій на виконання договірних зобов’язань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобов’язаннями.

Таким чином, положення статті 2 Закону №1669-VII не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, що виникли між сторонами, оскільки позивач притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов’язання, тобто суми коштів, яку позивач повинен був сплатити до відповідного бюджету як податок, в порядку та строки, визначені Податковим кодексом України.

Згідно пункту 38.2 статті 38 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України на період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов’язань.

Оскільки в позові йдеться про грошові зобов’язання визначені станом на грудень 2016 року, застосування вказаних положень Податкового кодексу України також не можливе.

Суд не приймає до уваги інші аргументи сторін, оскільки вони не впливають на правовий висновок суду.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

З огляду на зміст частини 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв обґрунтовано, з дотриманням встановленої процедури, використовуючи повноваження з метою, з якою ці повноваження надані, а тому податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем законно, що свідчить про відсутність порушення прав позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.02.2018 №, не підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат вирішити відповідно до статті 139 КАС України: судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м.Торецьк, смт. Новгородське, вул. Квіткова, буд.1, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд.145, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.02.2018, відмовити повністю.

Повне рішення складено 07 вересня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Циганенко А.І.