Справа № 820/1897/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 вересня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1897/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Бартош Н.С.

суддів: Спаскіна О.А. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду заяву Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018, суддя Бадюков Ю.В., вул. Мар'їнська, 18-Б-3, м. Харків, 61004, повний текст складено 10.04.18 по справі № 820/1897/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 р. по справі № 820/1897/18 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 р. задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 р. по справі № 820/1897/18 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (місцезнаходження - вул. Валентинівська, буд. 22-Б, м. Харків, 61170, код ЄДРПОУ - 22682655) провести обчислення та перерахунок пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61170, ідентифікаційний код - НОМЕР_1), призначеної та виплачуваної відповідно до норм ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., в редакції на день її призначення 02.09.2014 р., в розмірі 70% від суми місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Харківської області № 18-32 від 23.01.2018 р., з 24.03.2017 р., без обмежень максимального розміру пенсії та виплачувати її та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 р. по справі № 820/1897/18 залишено без змін.

До Харківського апеляційного адміністративного суду від Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у цій справі, в якій заявник просить суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу наведеної вище норми права вбачається, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок розподілу судових витрат встановлений ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Положеннями ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених відповідачем судових витрат, апеляційний суд виходить з системного аналізу ст. 139 КАС України та статусу заявника апеляційного скарги.

В межах спірних правовідносин, заявник апеляційної скарги - Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова є субєктом владних повноважень. При цьому, позивач по справі не є особою, яка звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з позивача лише здійснені ним документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Тобто, субєкту владних повноважень не мають компенсуватися витрати на сплату судового збору, правову допомогу, витрати, пов'язані із прибуттям до суду, та інші судові витрати, крім зазначених вище витрат на доказування, оскільки суб'єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов'язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді.

Такі обмеження у можливостях суб'єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

Тому, такий вид судових витрат, як судовий збір, субєкту владних повноважень поверненню не підлягає.

Враховуючи, що Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, не здійснювались, підстави для розподілу судових витрат, в частині стягнення на його користь судового збору, відсутні, а тому у задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови необхідно відмовити.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 р. по справі № 820/1897/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку і строки, визначені ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4