Справа № 805/2909/18-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року справа №805/2909/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідач Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 р. у справі № 805/2909/18-а (головуючий І інстанції Загацька Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач), в якій просив: визнати протиправним та скасувати рішення №6109/02/07-46 від 28.03.2018 року відповідача яким позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії; зобов`язати відповідача провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату позивачу пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ); стягнути з відповідача суми пенсії які були недоотримані внаслідок не перерахунку пенсії з 01.10. 2017 року (а.с.6-10).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с.79-82).

Позивач, з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.112-117).

В обґрунтування скарги зазначено, що в розумінні ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, військовозобов`язані, призвані на військові збори належать до військовослужбовців-учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі Порядок № 1210) регламентовано, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_1 та копією тимчасової вкладки від 20.03.2007 року № 431723 (а.с. 11).

Позивач перебуває на обліку в Костянтинівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №796-XII як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 15).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 20.12.2013 року, позивач є інвалідом 2 групи (а.с. 16).

Відповідно військового квитка серії НОМЕР_3 позивач проходив дійсну строкову військову службу з 14.05.1977 року по 06.06.1979 року (а.с. 45).

Згідно довідки Військової частини № 35893 від 12.07.1987 року №229/20 позивач був покликаний на навчальні збори та виконував обов`язки в Військовій частині № НОМЕР_4 в період з 03.06.1987 року по 12.07.1987 року (загальна кількість 40 днів) (а.с. 13).

Відповідно до архівної довідки від 09.03.2006 року № 13327 виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 03.06.1987 року по 12.07.1987 року (а.с. 12).

З наданих довідок Обласної психіатричної медико-соціальної експертної комісії Обласного центру медико-соціальної експертизи позивач має другу групу інвалідності, через захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС (а.с. 64-72).

19 березня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі п. 9-1 Порядку № 1210 з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, в чому йому було відмовлено листом Костянтинівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28.03.2018 року.

Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області листом №6109/02/07-46 від 28.03.2018 року надало відповідь, що позивач, під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не проходив строкову службу, пенсія згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року №851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не перераховується з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 14).

Суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні позову, дійшов до висновку про відсутність у спірних правовідносинах підстав для перерахунку пенсії позивачу.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, постановою КМУ від 15.11.2017 р. № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова № 851).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 1 Закону № 796-ХІІ, закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно ст. 10 Закону № 796-ХІІ, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 49 Закону № 796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Матеріали справи свідчать, що позивачу пенсія призначена на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як особі, що має статус інваліда ІІ групи.

Статтею 59 вказаного Закону урегульовано порядок призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05.10.2006 р. № 231-V, чинній до 01.10.2017 р. було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній з 01.10.2017 р. та на теперішній час, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Враховуючи вищезазначене, частина 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи; 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань; 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Водночас, таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності одночасної сукупності наступних умов: 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

При цьому, зазначена законодавча норма є чіткою та не передбачає можливості здійснення розширеного тлумачення.

Таким чином, у ч. 3 ст. 59 вказаного Закону в останній редакції розширено перелік категорій осіб, на яких розповсюджується така норма, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. Разом з тим, не змінилась умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 08.05.2018 р. по справі № 820/1148/18.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 1 вказаного Порядку № 1210 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851), цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою П = Зс х Кзс х Кв/100% (пункт 9 Порядку).

15.11.2017 року (після внесення змін до статті 59 Закону № 796-ХІІ) постановою Кабінету Міністрів України за № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" внесено зміни до Порядку, а саме: у першому реченні пункту 1 слова і цифри "статей 54 і 57 Закону № 796-ХІІ замінено словами і цифрами "статей 54, 57 і 59 Закону № 796-ХІІ, та доповнено Порядок пунктом 9-1 такого змісту: "За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Суд зазначає, що Постановою КМУ № 851 (зокрема й затвердженими нею Змінами), передбачено таку обов`язкову умову, якій має відповідати особи для здійснення відповідного перерахунку його пенсії, як її участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби, що кореспондується з вимогами Закону № 796-ХІІ.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що пункт 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми частини 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ, та підлягає застосуванню до осіб, на яких поширюється дія частини 3 статті 59 вказаного Закону.

Матеріали справи свідчать, що позивач проходив дійсно строкову службу у період з 14.05.1977 року по 06.06.1979 року, а в період з 03.06.1987 року по 12.07.1987 року був призваний та виконував обов`язки в військовій частині, та направлений в зону відчуження для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що в сукупності з іншими обставинами даної справи виключає наявність достатніх та необхідних правових підстав для перерахунку його пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до частини 2 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Суд звертає увагу апелянта, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на хибному трактуванні норм закону та застосуванні практики Верховного Суду України та висновках Конституційного Суду України висловленої у рішеннях які не стосуються спірних правовідносин, та були прийняті до внесення відповідних змін до закону, тобто, щодо іншої редакції закону. У даному випадку законодавець передбачив можливості перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, тільки для осіб які проходили дійсну строкову службу, тобто, без внесення відповідних змін до цього Закону, неможливо розповсюджувати ці норми при перерахунку пенсії на всі інші категорії осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС.

З огляду на викладене, суд вважає, що без внесення відповідних змін до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ щодо зміни або розширення переліку категорій осіб, на яких розповсюджується така норма, доводи апелянта щодо наявності в нього права на перерахунок пенсії за ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, зокрема в редакції з 01.10.2017 р., є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини цієї справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 р. у справі № 805/2909/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 р. у справі № 805/2909/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 04 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова