Справа № 826/16797/16
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кобаля М.І.,

Суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

при секретарі: Кривді В.І.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» Ларченко Ірини Миколаївни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 (далі - Позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідачі, Уповноважена особа, Фонд) у якому просила (з урахуванням уточнення позовних вимог):

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення ОСОБА_5 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язати Уповноважену особу включити особу-вкладника - ОСОБА_5 до переліку вкладників банку ПАТ КБ «Євробанк» та подати до Фонду додаткову інформацію щодо неї, як вкладника, який має право на відшкодування коштів у розмірі 192 616,44 грн., за вкладами в ПАТ КБ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_5 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів у розмірі 192 616,44 грн., за вкладами в ПАТ КБ «Євробанк» за рахунок Фонду;

- зобов'язати Фонд здійснити вкладнику - ОСОБА_5 відшкодування за вкладом у розмірі 192 616,44 грн., відповідно до укладених договорів банківського вкладу за рахунок Фонду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представника позивача, що прибув у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 15.06.2016 у справі № 826/20410/14 на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Згідно ч. 1 статті 2442 КАС України (в редакції до 15.12.2017) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

В даному випадку, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за доцільне відступити від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 15.06.2016 у справі № 826/20410/14, виходячи з наступного.

Як зазначено Верховним Судом України у вищевказаній постанові, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спірні правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку належить розглядати в порядку ГПК України.

В свою чергу, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Між тим, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які дійсно вирішуються в порядку ГПК України.

Проте, в даній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний Закон є спеціальним, яким врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками та Національним банком України (ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в Господарському суді.

Натомість, у даному випадку, ліквідація банку, здійснюється на підставі постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин не підлягає і як наслідок, відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Крім того, пунктом 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» адміністративним судам роз'яснено, що спори, які виникають за участю Фонду у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Враховуючи наведене в сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для відступлення від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 15.06.2016 у справі № 826/20410/14 та вирішення даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду № 820/11591/15 від 12.04.2018, Суд дійшов висновку, що вимоги щодо включення в реєстр вкладників, що мають право на отримання гарантованого державою відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вимоги до 200 000 грн.) відносяться до адміністративної юрисдикції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11.05.2016 року між ПАТ КБ «Євробанк» та позивачем укладено договір № ZP-000759 про відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки.

Відповідно до умов даного договору банк відкриває клієнту картковий рахунок в гривні НОМЕР_1, випускає та надає Клієнту банківську платіжну картку VISA CLASSIC строком дії 2 роки, а також забезпечує розрахунки за операціями з БПК в межах платіжного ліміту, визначеного в Правилах користування.

Між ПАТ КБ «Євробанк» та ТОВ «ТК-ПРОМІНДУСТРІЯ» 07.05.2002 року укладено договори № 1(ZP-2379/1), № ZP-2379/1 про обслуговування виплати заробітної плати та інших виплат працівникам клієнта в безготівковій формі. Згідно з умовами даного договору Банк здійснює зарахування заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки працівників Клієнта.

16.01.2015 року між ТОВ «ТК-ПРОМІНДУСТРІЯ» (далі - Позичальник) та ОСОБА_5 (далі - Позикодавець) укладено договір позики № 2.

На виконання умов вказаного Договору, 19.01.2015 року ТОВ «ТК-ПРОМІНДУСТРІЯ» внесено на рахунок ОСОБА_5 позику у розмірі 197 500,00 грн., що підтверджується квитанцією № 139403 від 19.01.2015 видана ПАТ КБ «Євробанк» з печаткою прибутково-видаткової каси № 5 (Т.1 а.с.28).

Виконуючи своє зобов'язання щодо повернення позики Позичальник 15.06.2016 платіжним дорученням № 284 перерахував на картковий рахунок НОМЕР_1 відкритий в ПАТ КБ «Євробанк» згідно Договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки № ZP-000759 від 11.05.2016 позивачу суму позики у розмірі 190 000,00 грн., що підтверджується випискою банка.

30.05.2016 року на особовий рахунок НОМЕР_1 позивачу перераховано заробітну плату у розмірі 2 616,44 грн., за травень 2016 року, що підтверджується випискою наданою ПАТ КБ «Євробанк».

Таким чином, станом на 22.06.2016 на особовому рахунку позивача НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Євробанк» знаходилась сума грошових коштів у розмірі 192616,44 грн., що підтверджується випискою банка.

На підставі рішення Правління НБУ від 17.06.2016 № 73-рш «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний банку «Євробанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.06.2016 № 1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» було розпочато процедуру виведення ПАТ КБ «Євробанк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на один місяць з 17.06.2016 по 16.07.2016, та призначено Уповноваженою особою Фонду з делегуванням усіх повноважень тимчасового адміністратора, які визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_6.

07.07.2016 року рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1183 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» продовжено строк тимчасової адміністрації та повноваження Уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації до 16.08.2016 включно.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 16.08.2016 № 215-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.08.2016 № 1523 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Євробанк», визначені зокрема ст.37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, Кононця Вадима Валерійовича з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно.

19.08.2016 року розпочато процедуру виплати вкладникам гарантованих сум відшкодування банком-агентом АТ «Таскомбанк».

16.08.2016 року позивач отримала повідомлення вих. № 01-24.3/3252 про нікчемність правочинів (транзакцій) з перерахування коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на вкладні (депозитні)/поточні (карткові) рахунки фізичних осіб - клієнтів банку, в якому зазначено, що правочин з переказу коштів в сумі 190 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення позики згідно Договору № 2 від 16.01.2015 без ПДВ» здійснений 15.06.2016 року ТОВ «ТК-ПРОМІНДУСТРІЯ» з власного рахунку НОМЕР_2 на рахунок НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, - містить ознаки нікчемності (Т.1 а.с.34).

01.09.2016 року ОСОБА_5 направила на адресу Уповноваженої особи претензію про включення її до реєстру вкладів осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У відповіді на претензію позивача зазначено, що під час проведеної перевірки 10.08.2016 року Комісією було встановлено, що операція по зарахуванню на рахунок позивача грошових коштів має ознаки нікчемних правочинів операцій, передбачені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: правочини (у тому числі договори) умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2016 Уповноваженою особою прийнято наказ № 189-ОД «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями», яким, у зв'язку з виявлення комісією правочинів, укладених ПАТ КБ «Євробанк», що мають ознаки нікчемності відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вирішено визнати нікчемними операції з розміщення коштів на карткових/поточних рахунках фізичними особам, перелік яких зазначено у додатку № 1 та № 2 до цього наказу (Т.1 а.с.138).

Як вбачається з копії витягу з додатку № 1 до вказаного наказу, до вказаної операції щодо перерахування коштів ТОВ «ТК-ПРОМІНДУСТРІЯ» з власного рахунку НОМЕР_2 на рахунок позивача НОМЕР_1 у розмірі 190 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення позики згідно Договору № 2 від 16.01.15 без ПДВ», застосовано наслідки нікчемності (Т.1 а.с.139).

Позивач, вважаючи зазначені дії та рішення Уповноваженої особи протиправними, звернулася до суду з даним позовом за захистом свої прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач, відповідно до норм чинного законодавства, зобов'язаний включити позивача до переліку вкладників та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ КБ «Євробанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі по тексту - Закон № 4452-VI) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати цим Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між цим Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовими положеннями ч. 2 ст.1 Закону № 4452, метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Пунктами 3 та 4 ст.2 Закону № 4452 визначені поняття, зокрема: вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

В свою чергу, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону №4452, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст.27 Закону №4452.

Згідно із частинами 1-3 ст. 34 Закону № 4452, Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України». Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Статтею 37 Закону № 4452, визначені повноваження Уповноваженої особи, яка діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду визначається Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 (надалі - Положення №14).

Відповідно до п.4 та п. 6 ч. 2 ст.37 Закону №4452, Уповноважена особа має право, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Стаття 38 Закону № 4452, встановлює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Частиною 1 цієї статті уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Згідно частини 2 цієї ж статті протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 38 Закону № 4452 визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до частини 4 ст.38 Закону № 4452, Уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач не була включена до переліку вкладників ПАТ КБ «Євробанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки грошові кошти у розмірі 190 000 грн., що надійшли на рахунок позивача, який відкрито в ПАТ КБ «Євробанк», від третьої особи ТОВ «ТК-ПРОМІНДУСТРІЯ», були повернені в автоматизованій банківській системі ПАТ КБ «Євробанк» на рахунок ТОВ «ТК-ПРОМІНДУСТРІЯ».

В матеріалах справи наявна копія виписки по особовому рахунку ОСОБА_5 за період з 04.05.2016 по 30.09.2016, з якого вбачається, що 12.08.2016, на підставі наказу № 18-ОД від 10.08.2016 (згідно дод.2), кошти в розмірі 190 000 грн. повернуто на рахунок ТОВ «ТК-ПРОМІНДУСТРІЯ» (Т.1 а.с.32-33).

Докази оскарження ОСОБА_5 наказу Уповноваженої особи № 18-ОД від 10.08.2016, або дій відповідача щодо повернення коштів в розмірі 190 000 грн. на рахунок ТОВ «ТК-ПРОМІНДУСТРІЯ», останньою не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції.

Тобто, станом на момент подачі даного позову на рахунку ОСОБА_5 були відсутні кошти в розмірі 190 000 грн.

В свою чергу, обов'язковою умовою для отримання гарантованого відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є наявність договору, укладеного з банком, відкриття вкладнику рахунку в банку та існування вкладу (коштів) на такому рахунку.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що, в даному випадку, відсутні правові підстави застосовувати процедуру повернення гарантованої суми вкладу ОСОБА_5 та включати інформацію про неї до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «Євробанк» за рахунок коштів Фонду, оскільки після повернення Банком коштів в розмірі 190000 грн. на рахунок ТОВ «ТК-ПРОМІНДУСТРІЯ», на рахунку позивача зазначені кошти відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що всі інші позовні вимоги є похідними, а тому судом до уваги не приймаються, адже у позивача відсутнє право на відшкодування зазначених коштів.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України бв адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку Уповноваженою особою, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірності своїх дій та надано обґрунтовані доводи не подання додаткової інформації про позивача, як про вкладника ПАТ КБ «Євробанк», до Фонду відповідно до норм чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити повністю, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» Ларченко Ірини Миколаївни - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 329 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя-доповідач: М.І. Кобаль

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк