Справа № 807/445/14
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2018 року м. Ужгород№ 807/445/14
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання - Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області - представник - не з'явився;

відповідач: Обласне виробниче об'єднання по комунальному обслуговуванню та наданню послуг на селі "Закарпаткомунремсільбуд" - представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Обласного виробничого об'єднання по комунальному обслуговуванню та наданню послуг на селі "Закарпаткомунремсільбуд" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2014 року Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Обласного виробничого об'єднання по комунальному обслуговуванню та наданню послуг на селі "Закарпаткомунремсільбуд" про стягнення податкового боргу.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року (суддя - Плеханова З.Б.) (а.с. 109-117) позов Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Обласного виробничого об'єднання по комунальному обслуговуванню та наданню послуг на селі "Закарпаткомунремсільбуд" про стягнення податкового боргу - задоволено та стягнуто з Обласного виробничого об'єднання по комунальному обслуговуванню на селі "Закарпаткомунремсільбуд" до бюджету податковий боргу в розмірі 22405,35 грн., в тому числі пені в сумі 216,13 грн. по наступних платежах:

- платіж 50 "земельний податок з юридичних осіб" у розмірі 19 680,96 грн., в тому числі пені в сумі 88,10 грн.

- платіж 50 "орендна плата з юридичних осіб" у розмірі 2 724,39 грн., в тому числі пеня в сумі 128,03 грн.

за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках (а.с. 117).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року у справі №807/445/14 було скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 147-151).

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2018 року було замінено Ужгородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на її процесуального правонаступника - Ужгородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Закарпатській області (а.с. 196-198).

Постановою Верховного Суду від 21 березня 2018 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року та постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 травня 2014 року у справі №807/445/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 199-203).

Згідно Розпорядження в.о. керівника апарату Т.О. Погоріляк від 24 травня 2018 року №21 було призначено повторний автоматичний розподіл судових справ, у зв'язку з порушенням пункту 5 Розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що призвело до порушення порядку визначення судді.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2018 року головуючим суддею по справі № 807/445/14 було визначено суддю Гаврилка С.Є.

06 серпня 2018 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява від Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просить: "винести судове рішення, яким стягнути суму податкового боргу платника податків Обласного виробничого об'єднання по комунальному обслуговуванню та наданню послуг на селі "Закарпаткомунремсільбуд" 89425, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Об'їзна, буд. 5, код ЄДРПОУ - 01336920 до бюджету по платежу "земельний податок з юридичних осіб" у розмірі 19680,96 грн. в т.ч. пені в сумі 88,10 грн. за рахунок коштів, що належать платнику податку на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках".

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що заборгованість по сплаті податкового боргу є узгодженою та виникла за наслідком подання відповідачем податкових декларацій по сплаті земельного податку за період 2011-2013 роки.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову, мотивуючи тим, що ні перша, ні друга податкові вимоги, надіслані йому у 2010 році, не містили суми податкового боргу у розмірі 22 405,35 грн., яка заявляється до стягнення згідно позовної заяви.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча судом вживалися заходи щодо його виклику.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази (заслухавши представників сторін), всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач був узятий на облік до Ужгородської МДПІ Закарпатської області ДПС як платник окремих податків, що підтверджується повідомленням № 157/18-00 від 30.01.2014 року ( а.с. 13).

Статтею 54 податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) передбачено що, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно статті 286 пункту 286.2 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до статті 56 підпункту 56.11 ПК України, не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідачем було самостійно задекларовано зобов'язання з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) шляхом подання до відповідача:

- податкової декларації № 644 від 31 січня 2011 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2011 р., відповідно до якої загальна сума задекларованого податку становить 6248,00 грн. (помісячно по 520,67 грн.) (платіж 50 "земельний податок з юридичних осіб") (а.с. 21-24);

- податкової декларації № 672 від 14 лютого 2012 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2012 р., відповідно до якої загальна сума задекларованого податку становить 6248,00 грн. (помісячно з по 520,67 грн.) (платіж 50 "земельний податок з юридичних осіб") (а.с. 25-28);

- податкової декларації №7 від 10 жовтня 2013 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2013 р., відповідно до якої загальна сума задекларованого податку становить 6248,00 грн. (помісячно з по 520,67 грн.) (платіж 50 "земельний податок з юридичних осіб") (а.с. 29-32);

- податкової декларації № від 10 жовтня 2013 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2013 р., відповідно до якої загальна сума задекларованого податку становить 5 899,80 грн. (помісячно з по 491,65 грн.) (платіж 50 "орендна плата з юридичних осіб") ( а.с. 46).

Відповідно до статті 287 пункту 287.1 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Приписами статті 57 пункту 57.1 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 287 пункту 287.3 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до статті 16 ПК України, якою передбачені обов'язки платника податків, одним із обов'язків є обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Так, 17 травня 2011 року позивачем було проведено камеральну перевірку по питанню дотримання встановлених законодавством граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання з орендної плати за землю та земельного податку Обласного виробничого об'єднання по комунальному обслуговуванню та наданню послуг на селі "Закарпаткомунремсільбуд".

Під час проведення перевірки встановлено порушення статті 5 пункту 5.3 підпункту 5.3.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинного на час проведення перевірки) та статті 57 пункту 57.1 ПК України (в редакції чинній на час проведення перевірки), в частині порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб, а саме: сплачено суму узгодженого податкового зобов'язання із затримкою від 27 до 426 календарних днів.

За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 17 травня 2011 року №413/9/15-03, винесено податкове повідомлення-рішення від 25 травня 2011 року №/10/01336920/15-014 про визначення грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1147,42 грн. та податкове повідомлення - рішення від 25 травня 2011 року № про визначення грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 52,07 грн.( а.с.а.с. 37-39,34-35).

Вищенаведені податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та вручені адресату - 01 червня 2011 року ( а.с. 33).

Дані податкові повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувались ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Також, 26 вересня 2013 року позивачем було проведено камеральну перевірку податкової звітності по платі за землю.

Під час проведення перевірки встановлено порушення статті 286 пункту 286.2 ПК України, а саме: відповідачем не подано податкову декларацію з плати за землю за 2013 рік із нарахуванням земельного податку по Баранинській сільській раді.

За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 26 вересня 2013 року №447/15-01 та винесено податкове повідомлення-рішення від 04 жовтня 2013 року № про визначення грошового зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 170,00 грн. Вищенаведене податкове повідомлення-рішення було вручено особисто відповідачеві - 04 жовтня 2013 року про що свідчить його підпис на корінці податкового повідомлення-рішення (а.с.а.с. 42-44).

Дане податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

У відповідності до вимог статті 129 ПК України, із змінами та доповненнями, відповідачу було проведено нарахування пені у розмірі 88,10 грн..

24 грудня 2012 року позивачем було проведено камеральну перевірку податкової звітності з орендної плати. Під час проведення перевірки встановлено порушення статті 57 пункту 57.1 ПК України, в частині порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб, а саме: сплачено суму узгодженого податкового зобов'язання із затримкою від 45 до 107 календарних днів.

За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 24 грудня 2012 року №1678/15-01 та винесено податкове повідомлення-рішення від 15 січня 2013 року № про визначення грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 279,35 грн.. Вищенаведене податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та вручено адресату 23 січня 2013 року ( а.с.а.с. 51-56).

Дане податкове повідомлення - рішення відповідачем не оскаржувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Також, позивачем 26 вересня 2013 року було проведено камеральну перевірку податкової звітності по платі за землю.

Під час проведення перевірки встановлено порушення статті 286 пункту 286.2 ПК України, а саме: відповідачем не подано податкову декларацію з орендної плати за 2013 рік із нарахуванням орендної плати за землю по Холмківській сільській раді.

За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 26 вересня 2013 року № 447/15-01 та винесено податкове повідомлення-рішення від 04 жовтня 2013 року № про визначення грошового зобов'язання з орендної плати у розмірі 170,00 грн. Вищенаведене податкове повідомлення-рішення було вручено особисто відповідачеві - 04 жовтня 2013 року про що свідчить його підпис на корінці податкового повідомлення - рішення (а.с.а.с. 42-44).

Дане податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувалось ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

У відповідності до статті 129 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, відповідачеві було проведено нарахування пені у розмірі 128,03 грн..

Згідно статті 57 пункту 57.3 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.175 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Позивачем на підставі статті 6 пункту 6.2 підпункту 6.2.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) були направлені рекомендованими листами з повідомлення про вручення поштового відправлення податкові вимоги, а саме: № 1/241 від 05 жовтня 2010 року (вручено відповідачеві 20 листопада 2010 року) та № 2/355 від 28 грудня 2010 року (вручено відповідачеві 04 лютого 2011 року) (а.с.а.с. 58-61).

На підставі наявних в матеріалах справи інтегрованих карток платника, судом встановлено, що станом на 01 січня 2018 року по платежу 50 "орендна плата з юридичних осіб", який в подальшому змінив код класифікації доходів бюджету на платіж 50 18010600 "орендна плата з юридичних осіб" за відповідачем рахувалась переплата у розмірі 3128,23 грн. та станом на 31 липня 2018 року наявний податковий борг у розмірі 429,62 грн., який виник у 2018 році, що підтверджується обліковою карткою платника податків.

Таким чином, сума податкового боргу, яка є предметом даного адміністративного позову по платежу 50 18010600 "орендна плата з юридичних осіб" у розмірі 2724,39 грн. в т.ч. пеня в сумі 128,03 грн. була погашена відповідачем.

Проте, відповідачем не була погашена сума податкового боргу в розмірі 19680,96 грн. в т.ч. пені 88,10 грн. по платежу 50 "земельний податок з юридичних осіб", який в подальшому змінив код класифікації доходів бюджету на платіж 50 18010500 "земельний податок з юридичних осіб", що підтверджується обліковою карткою платника податків та Розрахунком податкового боргу.

Відповідно до статті 95 пункту 95.2 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно статті 59 пункту 59.5 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно вимог статті 60 пункту 60.1 підпункту 60.1.1 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо, зокрема, сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Отже, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.

При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року адміністративне провадження №К/9901/27383/18.

Відповідно до статті 242 частини 5 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проаналізувавши положення статті 59 ПК України та враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд приходить висновку, що нормами податкового законодавства не передбачено обов'язку податкового органу надсилати на адресу платника податків податкову вимогу на суму новоствореного податкового боргу за умови постійного існування заборгованості такого платника податків перед бюджетом, на яку раніше виставлялась вимога.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що за період з 04 лютого 2011 року (вручення відповідачеві другої податкової вимоги №2/355 від 28 грудня 2010 року) по день розгляду справи по суті податковий борг відповідача не зменшувався до нуля. Так, згідно облікової картки платника податків сума податкового боргу відповідача не переривалася.

Оскільки, з дати вручення відповідачеві другої податкової вимоги № 2/355 від 28 грудня 2010 року (з 04 лютого 2011 року) сума податкового боргу не переривалася, а тому у позивача відсутній обов'язок надсилати на адресу платника податків податкову вимогу на суму новоствореного податкового боргу, на яку раніше виставлялась вимога.

Згідно статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 19680,96 грн.

З огляду на вищевказане, зважаючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

У відповідності до статті 139 частини 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 10-а ) до Обласного виробничого об'єднання по комунальному обслуговуванню та наданню послуг на селі "Закарпаткомунремсільбуд" (89425, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Баранинці, вул. Об'їздна, 5, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути із Обласного виробничого об'єднання по комунальному обслуговуванню та наданню послуг на селі "Закарпаткомунремсільбуд" (89425, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Баранинці, вул. Об'їздна, 5, ) з коштів, які перебувають у його власності, в тому числі коштів з рахунків у банках, обслуговуючих Обласне виробниче об'єднання по комунальному обслуговуванню та наданню послуг на селі "Закарпаткомунремсільбуд", податковий борг у розмірі 19680,96 (дев'ятнадцяти тисяч шестисот восьмидесяти грн. 96 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 29 серпня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 03 вересня 2018 року.

СуддяС.Є. Гаврилко