Справа № 805/3628/18-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 р. Справа№805/3628/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа: Державне підприємство "Селидіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Котляревського"

- визнання протиправним та скасування рішення від 10.03.2017 року про відмову у перерахунку пенсії відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов'язко державне пенсійне страхування";

- визнання протиправними дії щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2015 року по 01.03.2017 року на підприємстві ВП "Шахта "Росія" ДП "Селидіввугілля" (на теперішній час ВП "шахта "Котляревська");

- визнання протиправними дії щодо не зарахування до пільгового стажу за професією гірничий робітник з повним робочим днем у шахті періоду служби: з 29.10.1979 року по 14.02.1982 року в лавах збройних сил СРСР, з 01.04.1982 року по 02.05.1982 року в Виробничому об'єднанні "Селидіввугілля" шахта "Росія"; з 01.03.1988 року по 27.07.1990 року в Гірницькому шахтобудівельному підприємстві тресту "Селидіввуглебуд"; з 19.03.1998 року по 01.08.1998 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Кедр" ;

- зобов'язання повторно розглянути заяву від 01.03.2017 року з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2015 року по 01.03.2017 року на підприємстві ВП "Шахта "Росія" ДП "Селидіввугілля" (на теперішній час ВП "шахта "Котляревська") та зарахуванням до пільгового стажу (категорія СП-1 Шахтарі) за професією гірничий робітник з повним робочим днем у шахті період роботи в лавах збройних сил СРСР з 29.10.1979 року по 14.02.1982 року в лавах збройних сил СРСР, з 01.04.1982 року по 02.05.1982 року в Виробничому об'єднанні "Селидіввугілля" шахта "Росія"; з 01.03.1988 року по 27.07.1990 року в Гірницькому шахтобудівельному підприємстві тресту "Селидіввуглебуд"; з 19.03.1998 року по 01.08.1998 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Кедр",-

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 року позивач направив адміністративний позов, який надійшов на адресу суду 21.05.2018 року з позовними вимоги до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.03.2017 року, визнання протиправними дії щодо не зарахування до страхового стажу період з 01.12.2015 року по 01.03.2017 року та до пільгового стажу період роботи з 29.10.1979 року по 14.02.1982 року; з 01.04.1982 року по 02.05.1982 року; з 01.03.1988 року по 27.07.1990 року; з 19.03.1998 року по 01.08.1998 року, зобов'язати здійснити зарахування зазначених періодів до страхового та пільгового стажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ним було здійснено звернення до пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак відповіді не отримав, у зв'язку з проведенням пенсійної реформи в січні 2018 року, позивач повторно звернувся до пенсійного фонду з проханням надати пояснення щодо не зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи на підприємствах. Листом від 09.02.2018 року пенсійним фондом повідомлено про наявний страховий та пільговий стаж, а також надано рішення від 10.03.2017 року про відмову у перерахунку пенсії від 10.03.2017 року. Так, не зараховано служба в лавах Радянської Армії до пільгового стажу роботи, що слідувала після її проходження. Також відповідачем зазначено, що зараховано до пільгового стажу однак, відомостями про зарахування не підтверджено період роботи з 01.04.1992 року по 02.05.1982 року та з 01.03.1988 року по 27.07.1990 року, зазначені періоди підтверджуються трудовою книжкою та архівними довідками; період з 19.03.1998 року по 01.08.1998 року не зараховано оскільки не надано наказів про атестацію робочих місць, однак зазначене спростовується наявністю довідок про підсумки атестації робочих місць та атестації займаної посади у спірний період; крім того не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.12.2015 року по 01.03.2017 року оскільки, за зазначений період із заробітної плати не було здійснено сплату страхових внесків. Отже вважає дії відповідача неправомірними, а прийняте рішення протиправним, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на пільгових умовах, однак рішенням позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Не зараховано до пільгового стажу період проходження служби в армії, оскільки до призову на військову службу позивач не навчався за фахом та не працював за професією, тому відсутні підстави для зарахування періоду служби в рядах радянської армії. Зауважує на тому, що періоди роботи з 01.04.1982 року по 02.05.1982 року та з 01.03.1988 року по 01.03.01990 року зараховані до пільгового стажу, період роботи з 19.03.1998 року по 01.08.1998 року у ТОВ «Кедр» не зараховано, оскільки не надано наказів про проведення атестації робочих місць. У відповідності до чого просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Третя особа надала пояснення, в якому зазначила, що ОСОБА_1 у період з 01.12.2015 року по 01.03.2017 року працював у ВО «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» та з його заробітної плати утримувались і були перераховані страхові внески, що також підтверджуються довідкою, крім того зауважив, щодо відповідальність за невиконання обов'язку зі сплати страхових внесків несуть підприємства, а не застраховані особи. Також підтвердив період роботи позивача з 01.04.1982 року по 02.05.1982 року у ВП «Шахті «Росія» Селидовського виробничого об'єднання з видобутку вугілля «Селидіввугілля» та зазначив, що відповідно до розпорядження від 18.07.2017 року №08/1386 ВП «Шахті «Росія» ДП «Селидіввугілля» у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля». Зазначив, що вимоги позивача не суперечать вимогами чинного законодавства у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Також, 10.07.2018 року позивачем надано відповідь на відзив відповідно до якої вбачається, що у період роботи утримання страхових внесків з заробітної плати підтверджується довідками від 20.02.2018 року та 23.02.2018 року наданими ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», зауважує на тому що відсутні відомості про зарахування пільгового стажу за періоди роботи з 01.04.1982 року по 02.05.1982 року та з 01.03.1988 року по 31.03.1988 року, з 02.03.1990 року по 27.07.1990 року. Крім того позивач наполягає на зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 01.03.1988 року по 27.07.1990 року у повному обсязі. Вказує, що оскільки відповідач не зараховує до пільгового стажу період з 01.04.1982 року по 02.05.1982 року у відповідності до чого цими діями нівелює право на зараховано позивачу період служби в армії, однак постанова Ради міністрів СРСР №590 від 03.08.1972 року яка діяла у період проходження позивачем служби, надавала право на зарахування до пільгового стажу проходження служби в армії до роботи, яка слідувала за закінченням періоду служби. Крім того зазначив, що відповідач не обґрунтував, чому не зараховано до пільгового стажу період роботи у ТОВ «Кедр» з 19.03.1998 року по 01.08.1998 року та до страхового стажу не зараховано період роботи у Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» з 01.12.2015 року по 01.03.2017 року, отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

22.05.2018 року ухвалою суду адміністративний позов залишено буз руху та надано строк на усунення недоліків.

31.05.2018 року позивачем надано документи на усунення недоліків адміністративного позову.

01.06.2018 року ухвалою суду відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

23.06.2018 року ухвалою суду здійснено перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31.07.2018 року.

31.07.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 20.08.2018 року.

20.08.2018 року ухвалою суду здійснено заміну відповідача на Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Про дату, час та місце судового засідання, призначене на 20.08.2018 року сторони повідомлені належним чином.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, наполягає на задоволені позовних вимог.

Представник відповідача та третя особа з заявами та клопотаннями про відкладання розгляду справи до суду не зверталися.

На підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України 20.08.2018 року, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), громадянин України, відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Відповідач, Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб'єктами владних повноважень - органами виконавчої влади, які в даних правовідносинах здійснюють повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою від 01.03.2017 року про перерахунок пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту ч.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 10.03.2017 року Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило у перерахунку пенсії на пільгових умовах.

Так, відповідно до рішення ОСОБА_1 зарахований до страхового стажу період роботи з 01.12.2013 року по 19.08.2015 року та з 01.09.2015 року по 30.01.2015 року, за які на день звернення сплачені страхові внески та відмовлено у проведені перерахунку пенсії згідно до ч.4 (абз1) ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як кожний наступний перерахунок пенсії проводиться у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати з урахуванням не менше 24 місяців страхового стажу після попереднього перерахунку пенсії незалежно від перерв у роботі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (далі - Закон № 1058)

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2015 року у справі № 686/19687/14а.

Питання подання документів для призначення (перерахунку) пенсій регулюються Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Як встановлено п. 4.7. Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З аналізу норм пенсійного законодавства вбачається, що у зв'язку зі зверненням позивача щодо призначення (перерахунку) пенсії за віком на пільгових умовах управління Пенсійного фонду зобов'язане перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи за списком № 1 і чи був позивач безпосередньо зайнятий на роботах, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі. У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяло управління обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу, тобто необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.

За приписами норми пункту 20 Порядку № 637, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Так відповідно до спірних рішень відповідачем досліджувались, однак не зараховані до страхового стажу період роботи з 01.12.2015 року по 01.03.2017 року та до пільгового стажу період роботи з 29.10.1979 року по 14.02.1982 року; з 01.04.1982 року по 02.05.1982 року; з 01.03.1988 року по 27.07.1990 року; з 19.03.1998 року по 01.08.1998 року.

Відповідно до наданої копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 вбачається, що:

- першим записом з 29.10.1979 року по 14.02.1992 року є прийняття позивача на службу у лавах Радянської Армії;

- під №1 є запис від 01.04.1982 року - позивача прийнято учнем гірника з повним робочим днем у шахті ВО «Селидіввугілля шахта «Росія»;

- під № 2 є запис від 03.05.1982 року - позивача направлено на курси;

- під №8 є запис від 01.03.1988 року - позивача прийнято учнем підземного проходчика з повним робочим днем у шахті в Гірницькому шахтобудівельному підприємстві тресту «Селидіввуглебуд»;

- під №11 є запис від 27.07.1990 року - позивач звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП;

- під №14 є запис від 19.03.1998 року - позивача прийнято проходчиком з повним робочим днем у шахті ТОВ «Кедр»;

- під №15 є запис від 01.08.1998 року - позивач звільнений за переведенням за п.3 ст.36 КЗпП;

- під №19 є запис від 17.09.2003 року - позивача прийнято майстром-взривником з повним робочим днем до ДВАТ «Шахта «Росія» ДП ДХК «Селидіввугілля»;

- під №27 є запис від 01.03.2017 року - позивача переведено гірником підземним з повним робочим днем у шахті.

Як вбачається з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 04-22/21 від 01.03.2018 року, виданої ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», в період з 01.04.1982 року по 02.05.1982 року позивач виконував обов'язки учня гірника з ремонту гірничих виробіток дільниці ШТ з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком 1 розділу 1 підрозділу 1 постанови Ради міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року та отримував ставку підземного робітника.

Згідно архівної довідки № 07.08.113 від 14.05.2018 року, виданої архівним відділом Селидівської міської ради, в період з 01.03.1988 року по 27.07.1990 року позивач працював учнем прохідника та прохідником 5 розряду на Гірницькому шахтобудівельному підприємстві тресту «Селидіввуглебуд» (ВАТ «Гірницький шахтобуд»).

Відповідно до архівного витягу з протоколу засідання атестаційної комісії ВАТ «Гірницький шахтобуд» № 1 від 21.02.2000 року було підтверджено право на пільгову пенсію за списком № 1 осіб, що обіймають посаду проходчика.

Довідкою № 04-22/1232 від 08.05.2018 року, що видана ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», підтверджено кількість спусків в шахту за період роботи позивача з 01.03.1988 року по 27.07.1990 року в Гірницькому шахтобудівельному підприємстві тресту «Селидіввуглебуд».

Суд зауважує, що зазначені періоди зараховані до пільгового стажу позивача, однак відповідно до письмових пояснень відповідача від 24.07.2018 року б/н наданих до суду вбачається, що зазначені періоди зараховано до страхового та пільгового стажу за фактично відпрацьований час згідно наданих довідок та індивідуальних відомостей про застраховану особу, проте суд вважає, що оскільки у трудовій книжці наявні записи, які повністю відображають зайнятість позивача повний робочий день у шахті, то ці спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу у повному обсязі.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 19.03.1998 року по 01.08.1998 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кедр».

Пунктом 2 розділу XV Закону № 1058 передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими мовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і №2 виробництв, робіт, професій. посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731). при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Верховний Суд України в своїй ухвалі від 16.09.2014 року справа № 21-307а14, зазначив, що аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Відповідно до пояснювальної записки № 01-181 від 08.05.2018 року, виданої ВП Шахта 1/3 Новогродівська» ДП Селидіввугілля», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кедр» здійснювало видобуток вугілля на підприємстві ВП «шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», робочі місця працівників вищезазначеного підприємства були атестовані відповідно до наказу директора ДВАТ «шахта 1/3 Новогродівська» № 77-ТБ від 29.12.1995 року «Про підсумки атестації робочих місць». Працівники цього підприємства обслуговувалися відповідними службами шахти, в очисних і підготовчих вибоях шахти використовувалася гірничодобувна техніка, що належить шахті, аналогічно тій, що в інших вибоях підприємства. Працівники ТОВ «Кедр» перебували в тих же гірничо-геологічних умовах, доставлялися до робочих місць тими ж видами транспорту, що і працівники ДВАТ «Шахта 1/3 Новогродівська» № 77.

Наказом ДВАТ «шахта 1/3 Новогродівська» № 77-ТБ від 29.12.1995 року «Про підсумки атестації робочих місць», було здійснено атестацію робочого місця проходчика та підтверджено право зарахування періоду роботи позивача з 19.03.1998 року по 01.08.1998 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кедр» на пільгових умовах.

Архівною довідкою № 60 від 19.04.2018 року, виданої архівним відділом Селидівської міської ради, підтверджено розмір заробітної плати за вищевказаний період роботи.

Суд зауважує, що відповідно до запису № 14 трудової книжки від 19.03.1998 року позивача було прийнято проходчиком 5 розряду на дільницю підготовчих робіт. 01.08.1998 року було звільнено з підприємства за ст. 36 п. 5 КЗпП України у зв'язку з переведенням до шати ім. Коротченка по тій же спеціальності (записи № 15-16) та як вбачається з розрахунку періодів стажу, періоди роботи позивача у шахті ім. Коротченка зараховано до пільгового стажу у повному обсязі.

Отже, в даному випадку у позивача наявні всі правові підстави для зарахування до пільгового стажу спірний період роботи у ТОВ «Кедр».

Щодо зарахування до страхового стажу період роботи позивача у ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» з 01.12.2015 року по 01.03.2017 року.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058)

За таких обставин, посилання відповідача на те, що підприємством ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» (на теперішній час ВП «шахта «Котляревська») із заробітної плати не сплачувалися страхові внески, є безпідставними, оскільки згідно довідки № 06-04/509 від 20.02.2018 року, № 04-22/546 від 23.02.2018 року із заробітної плати позивача щомісячно утримуються суми страхових внесків, зокрема і за період роботи на вищевказаному підприємстві з 01.12.2015 року по 01.03.2017 року.

Страхові внески за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року перераховані Покровській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Донецькій області. Єдиний соціальний внесок за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року перерахований до Покровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області.

Слід також наголосити, що робітник не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством на якому він працював.

Аналогічна правова позиція викладено у Постанові Донецького окружного адміністративного суду справа №805/288/18-а від 29 травня 2018 року.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача військової служби в лавах Радянської Армії.

Відповідно до п.п. «к» п. 109 розділу VIII постанови Ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Частиною 3 п. 109 розділу VIII постанови Ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв'язку з втратою годувальника їх сім'ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості [підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Період проходження позивачем військової служби в лавах Радянської Армії з 29.10.1979 року по 14.02.1982 року не зараховано до пільгового стажу роботи, що слідувала після її проходження, а саме за спеціальністю гірника з ремонту гірничих виробіток у Виробничому об'єднанні «Селидіввугілля» шахта «Росія».

Відповідно до запису трудової книжки серія БТ-І № 8698900 з 29.10.1979 року по 14.02.1982 року позивач перебував у лавах Збройних сил СРСР, а з 01.04.1982 року був прийняти учнем гірника з повним робочим днем у шахті на підприємства ВП «шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Конституційний суд України в своєму рішенні № І-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Таким чином, в період військової служби позивача діяла постанова Ради міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року, яка надавала право особи на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Слід також зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

В зв'язку з чим, період служби позивача в лавах збройних сил СРСР з 14.02.1982 року підлягає зарахуванню до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду, а саме до пільгового стажу по професії гірничий робітник з повним робочим днем у шахті.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності дій під час розгляду питання про наявність страхового та пільгового стажу та здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий та пільговий стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву з врахуванням вищенаведених обставин.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог яке полягає у визнанні протиправними дії відповідача, визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Згідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України,судовий збір підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до частини задоволених вимог.

У зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, у відповідності до чого підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 634,32 грн (90 %).

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Центральна,13, м. Мирноград, Донецька область, 85323), третя особа: Державне підприємство "Селидіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Котляревського" (вул. К. Маркса,41, м. Селидове, Донецька область, 85400) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2015 року по 01.03.2017 року на підприємстві ВП "Шахта "Росія" ДП "Селидіввугілля" (на теперішній час ВП "шахта "Котляревська").

Визнати протиправними дії Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу за професією гірничий робітник з повним робочим днем у шахті періоду служби: з 29.10.1979 року по 14.02.1982 року в лавах збройних сил СРСР, з 01.04.1982 року по 02.05.1982 року в Виробничому об'єднанні "Селидіввугілля" шахта "Росія"; з 01.03.1988 року по 27.07.1990 року в Гірницькому шахтобудівельному підприємстві тресту "Селидіввуглебуд"; з 19.03.1998 року по 01.08.1998 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Кедр".

Визнати протиправним та скасувати рішення Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10.03.2017 року про відмову у перерахунку пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 01.03.2017 року про перерахунок пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у сумі 634 (шістсот тридцять чотири) грн. 32 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2018 року.

Суддя Христофоров А.Б.