Справа № 806/2734/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 серпня 2018 року м. Житомир справа № 806/2734/16
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Попової О. Г.,
секретар судового засідання Алексюк Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
За твердженнями позивача, наказ про проведення перевірки, результати якої стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення містить лише формальні підстави для проведення спірної перевірки, а тому є протиправним.
Наголошує, що облік товарних запасів Приватного підприємства "Легіон-С" вівся відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а наявність чи відсутність звіту № 14-ГС не може вказувати на наявність чи відсутність обліку товарних запасів на АГЗС (АЗГП).
На думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках акту перевірки, які не відповідають фактичним обставинам справи, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13.12.2016 відкрито провадження у справі за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017, далі - КАС України). Закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 22 грудня 2016 року о 09:40.
Представником позивача в судовому засіданні 05.01.2017 заявлено клопотання про зупинення провадження у справі (том І, а.с. 31-32).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.01.2017 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення суду по справі №806/2127/16 за позовом приватного підприємства "Легіон-С" до Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування наказу від 23.08.2016 року №798. (том І, а.с. 43-44)
Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року апеляційну скаргу Приватного підприємства "Легіон-С" залишено без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року по справі №806/2127/16 залишено без змін, у зв'язку з чим ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.03.2017 поновлено провадження у справі №806/2734/16, судовий розгляд справи призначено на 20.03.2017 о 10:00. (том І, а.с. 48)
20 березня 2017 року представником відповідача до відділу документального забезпечення суду подано заперечення на адміністративний позов, відповідно до змісту яких зазначає, що контролюючий орган при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Вказував, що позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували висновки контролюючого органу за результатами перевірки, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. (том І, а.с. 52-53).
06 квітня 2017 року представником позивача до відділу документального забезпечення суду подано письмові пояснення по справі (том І, а.с. 109-111) та клопотання про допит свідка. (том І, а.с. 138-139)
19 квітня 2017 року представником відповідача до відділу документального забезпечення суду подано додаткові пояснення по справі вих. №312/06-30-10-02 від 19.04.2017 (том І, а.с. 156-157)
26 квітня 2017 року представником позивача до відділу документального забезпечення суду подано клопотання про призначення судової економічної експертизи. (том І, а.с. 164-166)
27 квітня 2017 року представником відповідача до відділу документального забезпечення суду подано заперечення на клопотання про призначення судової економічної експертизи (том І, а.с. 180-181) та письмові пропозиції щодо вказаного клопотання (том І, а.с. 190-191). Представником позивача подано письмові пояснення до клопотання про призначення судової економічної експертизи. (том І, а.с. 184-185)
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.04.2017 клопотання Приватного підприємства "Легіон-С" про призначення судової експертизи задоволено, призначено у справі № 806/2734/16 судово-економічну експертизу, на вирішення експерта поставлено наступні питання: 1) Який розмір залишків товарно-матеріальних цінностей - газу скрапленого, за даними бухгалтерського обліку ПП "Легіон-С" станом на дату проведення фактичної перевірки 08.09.2016 року?; 2) Чи можливо визначити розмір залишків товарно-матеріальних цінностей - газу скрапленого ПП "Легіон-С" станом на дату проведення фактичної перевірки 08.09.2016 року за відсутності змінних звітів форми 14-ГС, актів приймання за кількістю СВГ за формою №3-ГС, товарної книги кількісного руху СВГ за формою №15-ГС?.
Проведення експертизи доручено Житомирському відділенню Київського НДІСЕ, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Театральна, 17/20, офіс 512. (том І, а.с. 196-197)
Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції від 15.12.2017.
Відповідно до пункту 10 Розділу VII "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Враховуючи зазначене, подальший розгляд справи проводиться у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції за правилами загального позовного провадження.
17 квітня 2018 року до відділу документального забезпечення суду надійшов висновок експерта Житомирського відділення Київського НДІСЕ №375/17-25 від 12.07.2018. (том ІІ, а.с. 4-7).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.07.2018 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання по даній справі на 06.08.2018 о 11:40. (том ІІ, а.с. 25)
16 серпня 2018 року представником позивача в порядку статті 159 КАС України подано до відділу документального забезпечення додаткові пояснення по справі від 16.08.2018, відповідно до змісту яких просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та врахувати вказані письмові пояснення при вирішенні спору по суті. (том ІІ, а.с. 47-50)
В судове засідання призначене на 27.08.2018 о 10:00 представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, письмових поясненнях по справі (том І, а.с. 109-111) та додаткових письмових поясненнях по справі (том ІІ, а.с. 47-50).
Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (том І, а.с. 52-53).
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Не погоджуючись із діями відповідача, зазначаючи, що наказ про проведення перевірки, результати якої стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення містить лише формальні підстави для проведення спірної перевірки, а тому є протиправним, наголошуючи, що облік товарних запасів Приватного підприємства "Легіон-С" вівся відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а наявність чи відсутність звіту № 14-ГС не може вказувати на наявність чи відсутність обліку товарних запасів на АГЗС (АЗГП), позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).
Згідно пп.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України), контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податку в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пп. 80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Підпунктом 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримання в установленому порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Щодо доводів позивача в частині незаконності наказу про проведення перевірки як підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.
Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Положеннями статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Питання правомірності наказу Головного управління ДФС у Житомирській області від 23.08.2016 №798 були предметом розгляду у адміністративній справі №806/2127/16 у зв'язку з чим ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.01.2017 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішення суду по справі №806/2127/16 за позовом приватного підприємства "Легіон-С" до Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування наказу від 23.08.2016 року №798. (том І, а.с. 43-44)
Так, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року у справі №806/2127/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено. (том І, а.с. 61-65).
Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року апеляційну скаргу Приватного підприємства "Легіон-С" залишено без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року по справі №806/2127/16 залишено без змін. (том І, а.с. 66-69)
Враховуючи вищевикладене, доводи позивача в частині незаконності наказу про проведення перевірки як підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими.
Наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 №332 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту. (далі - Інструкція №332).
Згідно з пп.6.3.1 п.6.3 розд. 6 Інструкції №332 заправка СВГ паливних балонів автотранспортних засобів, двигуни яких працюють на СВГ, здійснюється працівниками - операторами АГЗС, АГЗП, які призначені наказом керівника підприємства та пройшли курс спеціального навчання і перевірку знань з питань охорони праці згідно з вимогами пункту 2.1 Типового положення про навчання з питань охорони праці. Періодичність перевірки знань цих працівників проводиться не рідше одного разу на рік. Ці працівники повинні бути атестовані на знання Правил будови та безпечної експлуатації посудин, що працюють під тиском (ДНАОП 0.00-1.07-94), та Правил безпеки систем газопостачання України (ДНАОП 0.00-1.20-98) в обсязі роботи, яка ними виконується.
Відповідно до пп.6.3.2 п.6.3 розд.6 Інструкції №332 для заправлення паливних балонів автотранспортних засобів СВГ на комерційних АГЗС (АГЗП) повинні застосовуватися колонки паливороздавальні для відпуску СВГ, вимоги до яких установлені Правилами користування засобами вимірювальної техніки у сфері торгівлі, громадського харчування та надання послуг (ПМУ 21-2001).
Згідно з п.9.1 розд.9 Інструкції №332 на АГЗС (АГЗП) проводиться оперативний контроль за кількістю СВГ, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманого і відпущеного СВГ. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою №14-ГС.
Пунктом 9.2 розділу 9 Інструкції №332 встановлено, що під час приймання-здавання зміни касири і оператори АГЗС (АГЗП) спільно, визначають залишки СВГ на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни, надходження СВГ за зміну, які підтверджені відповідними документами, та кількості відпущеного газу за зміну за сумарними показниками лічильників усіх газозаправних колонок; вимірюють рівні наповнення скрапленим газом резервуарів АГЗС (АГЗП) і за результатами проведених вимірювань визначають об'єм СВГ; роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виторгу за зміну; передають по зміні залишок грошових коштів.
Відповідно до п.9.3 розд.9 Інструкції №332 після закінчення кожної зміни касиром і оператором складається змінний звіт за формою №14-ГС в двох примірниках, з яких один - з додатком до нього первинних документів на приймання і відпуск СВГ передається в бухгалтерію підприємства, а другий - залишається на АГЗС (АГЗП).
Положеннями пункту 10.1 розділу 10 Інструкції №332 визначено, що матеріально відповідальні особи ведуть кількісний облік СВГ у товарній книзі кількісного руху СВГ за формою №15-ГС, в якій записуються надходження і відпуск газу за день, а також виводять залишки на кінець дня.
Крім цього, для посилення контролю за кількісним збереженням СВГ під час приймання, відпуску та його зберігання, матеріально відповідальні особи ведуть журнал оперативного обліку СВГ за формою N 2-ГС.
Приймання СВГ, що не належить підприємству, також відображається в журналі оперативного обліку СВГ в розрізі власників газу.
Кількість СВГ, яка приймається на зберігання, у разі надходження її залізничним та автомобільним транспортом, визначається на підставі актів приймання СВГ за кількістю за формою №1-ГС або №3-ГС, відповідно.
Рух СВГ у резервуарах парку зберігання фіксується матеріально відповідальними особами в товарній книзі кількісного руху СВГ окремо щодо кожного власника газу.
Суд також зазначає, що реалізація підакцизних товарів, зокрема, газу нафтового скрапленого автомобільного та/або газів вуглеводневих скраплених не входить до переліку видів діяльності, при якій реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються визначеного статтями 9,10 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та не входить до Переліку окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2000 №1336.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулює Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Пунктами першим та другим статті 3 Закону №265/95-ВР встановлено, що субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобовязані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
Згідно з п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Щодо доводів позивача в частині належного обліку товарних запасів в порядку, встановленому законодавством України, суд зазначає наступне.
Так, штрафна (фінансова) санкція до позивача була застосована спірним податковим повідомленням-рішенням за факт не ведення обліку товарних запасів в порядку, встановленому законодавством України, за місцем їх реалізації, а саме: встановлено надлишки пального (скрапленого газу) в кількості 2955,15 літрів на загальну суму 32 152,03 грн.
З такими висновками перевіряючих директор ПП "Легіон-С" підписавши акт перевірки із зазначенням вказаних порушень та визначення надлишків пального (скрапленого газу) в кількості 2955,15 літрів на загальну суму 32 152,03 грн.
Контролюючим органом також зазначено, що згідно наданих документів перевірити достовірність даних, зазначених у акті інвентаризації не є можливим. (том І, а.с. 54-55)
Частиною першою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.2 ст.72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
З метою встановленні усіх фактичних обставин справи, які мають істотне значення для вирішення спору по суті, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.04.2017 клопотання Приватного підприємства "Легіон-С" про призначення судової експертизи задоволено, призначено у справі №806/2734/16 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Житомирському відділенню Київського НДІСЕ.
На вирішення експерта поставлено наступні питання:
- який розмір залишків товарно-матеріальних цінностей - газу скрапленого, за даними бухгалтерського обліку ПП "Легіон-С" станом на дату проведення фактичної перевірки 08.09.2016 року?;
- чи можливо визначити розмір залишків товарно-матеріальних цінностей - газу скрапленого ПП "Легіон-С" станом на дату проведення фактичної перевірки 08.09.2016 року за відсутності змінних звітів форми 14-ГС, актів приймання за кількістю СВГ за формою №3-ГС, товарної книги кількісного руху СВГ за формою №15-ГС? (том І, а.с. 196-197)
17 квітня 2018 року до відділу документального забезпечення суду надійшов висновок експерта Житомирського відділення Київського НДІСЕ №375/17-25 від 12.07.2018. (том ІІ, а.с. 4-7).
Так, відповідно до змісту висновку експерта Житомирського відділення Київського НДІСЕ №375/17-25 від 12.07.2018, надані видаткові накладні на придбання та продаж скрапленого газу приватного підприємства "Легіон-С" та акти приймання передачі товару (газу зрідженого) у продавця ТОВ "УПК КОМЕРЦ". Продаж та придбання зрідженого газу ПП "Легіон-С" у відповідності до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХIV (далі - Закон №996-ХIV) трактується як господарські операції. Разом з тим п.1 ст.9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарських операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Пунктом 2 ст.9 Закону №996-ХIV передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні маги такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Вищенаведені вимоги до складання первинних документів також передбачені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, (далі - Положення №88) Вищевказані видаткові накладні, складені за операціями, що значаться проведеними ПП "Легіон-С" з покупцями скрапленого газу у частині наявності обовязкових реквізитів у вищевказаних документів відповідають вимогам п.2 ст.9 Закону №996-ХIV та п.2.4 Положення №88, але в накладних не зазначені посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
За результатами дослідження змінних звітів АГЗС форми №14-ГС зазначено, що пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 113 "Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального" (далі - Постанова №113), якою затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального (далі - Порядок), прийнятої 24.02.2016 передбачено, що виробник пального має забезпечити відображення у товаросупровідних документах на пальне обсяги пального в кілограмах та літрах, які приведені до температури 15градусів Цельсія.
Відповідно до п.232.1 ст.232 Податкового Кодексу України від одиницею обліку обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального є літри, приведені до температури 15 градусів Цельсія. При цьому відпущені літри через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях для цілей цього розділу вважаються як літри, приведені до температури 15 градусів Цельсія. Така одиниця обліку повинна використовуватися в первинних бухгалтерських документах, акцизних накладних/розрахунках коригування до акцизних накладних, декларації з акцизного податку.
Згідно п.4.1 Інструкції №332 облік скрапленого вуглеводневого газу здійснюється на АГЗС та АГЗП в одиницях об'єму (літр), позаяк реалізація зрідженого газу покупцям проводилась в одиницях виміру - літрах, а постачання зрідженого газу по наданим первинним документам бухгалтерського обліку відбувалось в одиницях виміру - тонах та літрах.
В вищенаведених змінних звітах АГЗС типової форми № 14-ГС відповідно до умов п.9.2 Інструкції №332 не заповнені поля 15-25 в шейх виміряються рівні наповнення скрапленим газом резервуарів та ведеться облік показання лічильників на початок зміни та кінець зміни. Крім того, відсутні акти приймання за кількістю СВГ за типовою формою №3-ГС та товарні книги кількісного руху СВГ за формою №15-ГС. (том ІІ, а.с. 4-7)
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах доказів, суд дійшов висновку, надані позивачем як під час проведення перевірки, так і на дослідження судовому експерту документи не можуть слугувати достовірними та достатніми доказами на підтвердження належного ведення обліку товарних запасів в порядку, встановленому законодавством України за місцем їх реалізації в розумінні статей 75, 76 КАС України, а також не спростовують висновків контролюючого органу в частині не ведення (неналежного ведення) такого обліку.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із доводами відповідача та зазначає, що контролюючий орган при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували висновки контролюючого органу за результатами перевірки.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем на виконання ч.2 ст.77 та наявною а матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано, а позивачем не доведено протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, а тому позовні вимоги Приватного підприємства "Легіон-С" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246 КАС України, суд,
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене: 06 вересня 2018 року.

Головуючий суддя О.Г. Попова