Справа № 0440/5544/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2018 року Справа № 0440/5544/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Ількова В.В.,
При секретарі: Загородній О.В.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
23.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії за Списком № 1 ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , від 28.09.2017 року про призначення пільгової пенсії за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням, в тому числі пільгового стажу роботи у період з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року в якості коваля штампувальника 2 розряду ремонтно-механічного цеху у Дзержинському рудоремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда».
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що його загальний трудовий стаж, становить 21 рік, 9 місяців та 21 день, з яких 10 років 08 місяців та 16 днів позивач працював повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, а саме: з 06.08.1986 року по 22.03.1990 року, працював на посаді газовика коксових печей в коксовому цеху № 2 четвертого розряду та на посаді дверьового в кокосовому цеху № 2 п`ятого розряду на Криворізькому Коксохімзаводі ім. Д.С. Коротченко, до якого зараховується також строк 2 роки, 1 місяць, 6 днів проходження військової служби; з 17.04.1990 року по 13.08.1997року, працював у Дзержинському рудоремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда» на посаді коваля штампувальника 2 розряду ремонтно - механічного цеху. Так, 28.09.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №1, проте рішенням № Ф9345-18 від 18.06.2018 року Пенсійний фонд відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки станом на 31.08.2017 року його стаж роботи за Списком № 1 складає 9 років, 8 місяців, 16 днів, що не достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умова. Не погодившись із вказаними висновками, викладеними у рішенні Пенсійного фонду №Ф9345-18 від 18.06.2018 року позивач звернувся до суду із цим позовом, при цьому зазначивши, що висновки є безпідставними та необґрунтованими.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 року відкрито провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на 08.08.2018 року.
08.08.2018 року розгляд справи відкладено до 30.08.2018 року.
Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, пославшись на те, що в наданих позивачем документах не підтверджено його трудовий стаж, а відтак, спірний період не підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, тому підстав для задоволення позову немає.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Згідно трудової книжки ОСОБА_1 працював в Криворізькому Коксохімзаводі ім. Д.С. Коротченко з 06.08.1986 року по 22.03.1990 року, на посаді газовика коксових печей в коксовому цеху № 2 четвертого розряду та на посаді дверьового в кокосовому цеху № 2 п`ятого розряду (а.с.12-15).
У вказаний період позивач проходив військову службу, строком 2 роки, 1 місяць, 6 днів.
Так, з 17.04.1990 року по 13.08.1997 року, позивач працював у Дзержинському рудоремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда», яке згодом було перейменовано у ВАТ «Завод Рудор», на посаді коваля штампувальника 2 розряду ремонтно-механічного цеху.
Зазначена професія позивача віднесена до Списку 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 11.03.1994 року.
З архівних довідках №№ 1816, 1826 від 19.07.2017 року Криворізької міської ради видно, що нарахування заробітної плати позивачу проводилось за періоди роботи з кінця 1990 року по серпень 1997 року, тобто крім 1995 року, з посиланням на відсутність табуляграми (а.с.20, 21).
Однак, з довідки № 540 від 22.03.2018 року, видно, що арбітражним керуючим ВАТ «Завод Рудор» Набієвим Ш.Ш. за актом приймання-передачі не були передані особові рахунки із заробітної плати ОСОБА_1 за 1995 рік, а тому у вищевказаній довідці № 1816 від 19.07.2017 року зазначено про відсутність табуляграми за 1995 рік (а.с. 19).
Згідно з довідки з Єдиного державного реєстру № 925138 від 23.01.2009 року держана реєстрація ВАТ «Завод Рудор» припинена у зв`язку із банкрутством.
28.09.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком №1, при цьому надав такі документи: оригінал та копію паспорта; оригінал та копію ідентифікаційного номеру; оригінал та копію трудової книжки; копію військового квитка НОМЕР_1 ; довідку з Центрально-Міського райвійськомату № 285 від 20.10.2017 року; копію диплома від 01.07.1986 року серія НОМЕР_2 ; довідку з архівного відділу про факт роботи № 1824, № 1825 від 19.07.2017 року; довідку з архівного відділу про заробітну плату № 1816, № 1826 від 19.07.2017 року; копії договорів та актів приймання послуг; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копії наказів по прийом, переведення та звільнення з роботи; копію особистою картки форми Т-2; довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи від 06.07.2017 року № 886.
Тобто, позивачем у відповідності до вимог чинного пенсійного законодавства України одночасно із заявою надані необхідні документи, у тому числі трудова книжка, з оформленими належним чином записами про спірний період його роботи, що віднесений до Списку № 1.
Однак, рішенням № Ф9345-18 від 18.06.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки станом на 31.08.2017 року загальний стаж роботи позивача складає 21 рік 9 місяців 21 день, робота за Списком № 1 становить 7 років 7 місяців 10 днів та військова служба, яка зараховується до пільгового стажу за Списком № 1 - 2 роки 1 місяці 6 днів, а тому на момент звернення позивач не має права на призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 1 (а.с.16-18).
Таким чином, відповідач не зарахував до стажу, що дає право позивачу на пенсію за віком на пільгових умовах період роботи позивача з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року в Дзержинському рудоремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда», де позивач працював на посаді коваля штампувальника 2 розряду ремонтно-механічного цеху.
Зазначені періоди є спірними з точки зору неправомірності їх не включення до стажу роботи за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Не погодившись із вказаними висновками, викладеними у рішенні Пенсійного фонду № Ф934518 від 18.06.2018 року позивач звернувся до суду із цим позовом
Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити таке.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.
Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.
Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ПКМУ від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року №18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.
Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідні записи, які визначають право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, передбачене п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім того, суд звертає увагу на те, що Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що підтвердження трудового стажу можливо документами виданими архівними установами.
Відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до п.п.1,4.,4.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, він регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Згідно з п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого ПКМ України від 01.08.1992 року №442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не раніше одного разу на 5 років. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Отже, з урахуванням зазначеного слід дійти висновку про те, що основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.
Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року працював в Дзержинському рудоремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда» на посаді коваля штампувальника 2 розряду ремонтно-механічного цеху, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 12-15).
Запис в трудовій книжці позивача, що він працював у вищевказаний період в Дзержинському рудоремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда» на посаді коваля штампувальника 2 розряду ремонтно-механічного цеху, в установленому порядку недійсними не визнано.
Таким чином, записами у трудовій книжці позивача повністю підтверджується той факт, що з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року позивач працював в Дзержинському рудоремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда» на посаді коваля штампувальника 2 розряду ремонтно-механічного цеху, а тому зазначений період повинен бути зарахований до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Крім того, позивачем до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, були додані такі документи: оригінал та копію паспорта; оригінал та копію ідентифікаційного номеру; оригінал та копію трудової книжки; копію військового квитка НОМЕР_1 ; довідку з Центрально-Міського райвійськомату № 285 від 20.10.2017 року; копію диплома від 01.07.1986 року серія НОМЕР_2 ; довідку з архівного відділу про факт роботи № 1824, № 1825 від 19.07.2017 року; довідку з архівного відділу про заробітну плату № 1816, № 1826 від 19.07.2017 року; копії договорів та актів приймання послуг; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копії наказів по прийом, переведення та звільнення з роботи; копію особистою картки форми Т-2; довідку, яка підтверджує пільговий характер роботи від 06.07.2017 року № 886, про що також зазначено в оскаржуваному рішенні Пенсійного фонду № Ф9345-18 від 18.06.2018 року (а.с.16-18).
Відтак, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивачем на підтвердження наявності пільгового стажу за Списком № 1 відповідачу було надано достатні та необхідні документи, для підтвердження пільгового стажу за Списком № 1
Так, суд проаналізував наявні в матеріалах справи докази та додані позивачем до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 документи, встановив, що факт роботи позивача у період з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року в якості коваля штампувальника 2 розряду ремонтно-механічного цеху у Дзержинському рудоремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда, дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, що також підтверджується документально.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, період роботи позивача з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року в якості коваля штампувальника 2 розряду ремонтно-механічного цеху у Дзержинському рудо ремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда» має бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки робота позивача в шкідливих умовах праці в спірний період, її характер і незмінюваність змісту роботи позивача, дає право на включення до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.
З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що у позивача достатньо пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, а отже відмова, оформлена рішенням Пенсійного фонду № Ф9345-18 від 18.06.2018 року, про відмову в призначенні пенсії позивачу підлягає визнанню протиправною, а відтак підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії за Списком № 1 ОСОБА_1 викладеної у рішенні №Ф9345-18 від 18.06.2018 року.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно положень ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.
Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).
Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд, з метою захисту прав та інтересів позивача, а також висновків суду у даній справі щодо підтвердження права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у період його трудової діяльності суд вважає за необхідне задовольнити позовні в повному обсязі щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії за Списком № 1 ОСОБА_1 , викладеної у рішенні № Ф9345-18 від 18.06.2018 року та щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , від 28.09.2017 року про призначення пільгової пенсії за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням, в тому числі пільгового стажу роботи у період з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року в якості коваля штампувальника 2 розряду ремонтно-механічного цеху у Дзержинському рудоремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда», з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.
Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії за Списком № 1 ОСОБА_1 , викладеної у рішенні № Ф9345-18 від 18.06.2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , від 28.09.2017 року про призначення пільгової пенсії за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням, в тому числі пільгового стажу роботи у період з 01.01.1995 року по 31.12.1995 року в якості коваля штампувальника 2 розряду ремонтно-механічного цеху у Дзержинському рудоремонтному заводі виробничого об`єднання «Южруда», з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_3 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков