Справа № 405/4262/17
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4262/17
Провадження №2-а/405/166/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому адміністративну справу № 405/4262/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Буквича Романа Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Буквича Р.М., в якому (позові) просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 822748 від 03.08.2017 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенантом поліції Буквичем Р.М., якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 03.08.2017 року близько 12 год. 15 хв., він, керуючи транспортним засобом «SКОDА ОСТАVІА», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись у напрямку м. Кропивницький, по вул. Бобринецький шлях, був зупинений працівниками поліції УПП в м. Кропивницькому ДПП, після чого до нього (позивача) підійшов інспектор роти № 4 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП лейтенант поліції Буквич Р.М. та не попередивши його (позивача) перед початком спілкування про відеофіксацію такого спілкування повідомив, що причина зупинки була за порушення п.п. 31.4.3 «ґ» ПДР, а саме: на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання. Зазначив, що на питання про наявність приладу вимірювання відсотковість видимості світло пропускання стопових зовнішніх світлових вогнів, відповідач спочатку відповів, що такий прилад не потрібен, а згодом сказав, що такий прилад є, однак відповідачем жодного приладу не застосовувалося, при цьому, для визначення прозорості чи світло пропускання відповідачнехтуючи вимогами ДСТУ 3649:2010, поклався на свої біологічні зорові можливості, прийнявши рішення про те, що зовнішні світлові прилади видно погано. Також зазначив, що перед прийняттям оскаржуваної постанови відповідач повідомив про порушення ним (позивачем) п.п. 31.3 «ґ» ПДР, при тому, що постанова, як про це стало відомо йому (позивачу) після ознайомлення з постановою, містить запис про порушення ним (позивачем) п.п. 31.4.3 «ґ» ПДР.

Крім того, позивач зазначив,що відповідачем було порушено порядок провадження по справі про адміністративне правопорушення в частині процедури розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, а саме: розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем вчинення правопорушення; до початку розгляду справи відповідач не ознайомив його (позивача) з правами, які має особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені Конституцією України та КУпАП; порушено порядок підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 278 КУпАП, та порядок її розгляду, передбачений ст. 279 КУпАП; жодні докази відповідачем при розгляді справи не досліджувались та не наводилося підстав, з яких відповідач прийшов до висновку про вчинення адміністративного правопорушення та його (позивача) винність у його вчиненні, на підставі чого, позивач вважає дії відповідача по прийняттю без належного розгляду справи постанови серії АР № 822748 від 03.08.2017 року, - незаконними, а оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Ухвалою від 15.08.2017 року відкрито провадження у справі за вказаним вище адміністративним позовом та справа призначена до судового розгляду.

Відповідачем до суду подано клопотання від 06.09.2017 року, зареєстроване в суді 07.09.2017 року за вх. № 20394, в якому як доказ по справі відповідачем надано матеріали відео-фіксації з місця адміністративного правопорушення від 03.08.2017 року, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор на носії інформації - DVD-R диск, для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою від 29.11.2017 року за клопотанням представника Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції Шляніна О.В., зареєстрованим в суді 07.11.2017 року за вх. № 26608, до участі в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Буквича Р.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Розділу VІІ Перехідні положення КАС України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, розгляд даної судової справи продовжено за правилами КАС України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

Позивач ОСОБА_1, якого було належним чином повідомлено про час, дату та місце проведення судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву, зареєстровану в суді 08.06.2018 року за вх. № 14825, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенант поліції Буквич Р.М. та представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача УПП в м. Кропивницький ДПП, яких було належним чином повідомлено про час, дату та місце проведення судового розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення 23.05.2018 року повістки про виклик до суду, яка міститься в матеріалах справи, - в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи, а також відзив на позовну заяву від відповідача чи пояснення щодо позову від третьої особи до суду не надходили.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.08.2017 року інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенантом поліції Буквичем Р.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 822748 від 03.08.2017 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п.п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 03.08.2017 року о 12 год. 30 хв., в м. Кропивницький по вул. Бобринецький шлях, водій ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі «SКОDА ОСТАVІА», номерний знак НОМЕР_1, у якого на розсіювачах світлових приладів позаду транспортного засобу нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, чим порушив п.п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного суб'єктом владних повноважень - інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенантом поліції Буквичем Р.М. рішення у формі постанови серії АР № 822748 від 03.08.2017 року.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього рухузабороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності, зокрема, таким вимогам: зовнішні світлові прилади: на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Частина 1 статті 121 КУпАП, серед інших порушень Правил дорожнього руху, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Надаючи оцінку належності і допустимості наданим відповідачем в якості доказу відео-файлам: «», «», «», «», «», «», «», «», «», які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, позначеному написом «ОСОБА_1 / ст. 121 ч. 1 / 03.08.17», судом відзначається, що оскаржувана постанова містить перелік доказів, які були покладені в її основу, а саме: фотофіксація, пояснення ОСОБА_1, та, при цьому, не містить жодного посилання на надані відповідачем відео файли, у зв'язку з чим зазначені матеріали (відео файли) судом до уваги в ході розгляду даної справи не беруться на підставі ч. 2 ст. 77 КАС України, як такі, які не були покладені в основу оскаржуваної постанови.

Крім того, судом відзначається, що зазначені в постанові серії АР № 822748 від 03.08.2017 року докази: фото фіксація, пояснення ОСОБА_1 відповідачем суду в межах розгляду даної адміністративної справи не надавались, що об'єктивно позбавляє суд можливості належним чином дослідити їх із наданням відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Надаючи оцінку позиції позивача щодо незгоди з діями відповідача, які на думку позивача виразилися у нехтуванні відповідачем вимогами ДСТУ 3649:2010 під час визначення прозорості та світлопропускання заднього світловідбивального пристрою, що виразилося у прийняті відповідачем на підставі своїх біологічно зорових можливостей рішення про те, що зовнішні світлові прилади видно погано, суд констатує, що така позиція позивача є помилковою виходячи з наступного.

Відповідно до даних таблиці № 1 на підставі яких відповідно до п.п. 6.1.5 п. 6.1 розділу 6 «Вимоги щодо безпечності технічного стану КТЗ» ДСТУ 3649:2010, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року № 630, - визначають кількість, колір та наявність ПЗС (прилад зовнішній світловий) на КТЗ (колісний транспортний засіб), - задній світловідбивальний пристрій нетрикутної форми червоного кольору у кількості двох штук є обов'язковим на всіх автомобілях та автобусах.

Крім того, відповідно до п.п. 6.1.2 вищевказаного пункту та розділу ДСТУ 3649:2010 не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС (прилад зовнішній світловий), встановлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриття на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їх силу світла, світлорозподіл або колір.

Відповідно до п.п. 7.1.1 п. 7.1. розділу 7 «Методи контролювання» ДСТУ 3649:2010 відповідність вимогам 6.1.1 - 6.1.5, 6.1.6.1 - 6.1.6.3, 6.1.7.1 - 6.1.7.3, 6.1.7.5, 6.1.7.6 перевіряють візуально.

При цьому, слід відзначити, що така візуальна перевірка є методом виявлення, зокрема, ознак наявності нерегламентованого покриття на зовнішньому світловому приладі, крім інших, й на світловідбивальному пристрої, що зменшує світлопропускання, змінює їх силу світла, світлорозподіл або колір, однак не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, який може бути покладено в основу висунутого водію порушення п.п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, на підставі чого судом відзначається, що належним та допустимим доказом в даному випадку за умов та підстав за яких було складено оскаржувану постанову є Протокол контролю технічного стану КТЗ (колісний транспортний засіб), передбачений додатком «В» ДСТУ 3649:2010, який зокрема повинен містити ідентифікаційні дані КТЗ: марка КТЗ (модель, модифікація); категорія; держ. номерний знак; VIN (номер кузова, рами, шасі); рік виготовлення / першої реєстрації *); пробіг (показання одометра), км., - за якими об'єктивно можна встановити невідповідності технічного стану конкретного автомобіля: вимогам ДСТУ або його невідповідність вимогам конкретних пунктів ДСТУ; вимогам законодавства; чинної нормативної документації щодо безпеки дорожнього руху і охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника, - однак посилання в оскаржуваній постанові на такий документ чи документ, який містить вищевказані дані, - відсутнє.

Крім того, судом відзначається, що оскаржувана постанова фактично містить лише викладення змісту однієї із заборон, встановлених п.п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху, а саме в постанові зазначено: «на розсіювачах світлових приладів позаду транспортного засобу нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання» та не зазначено, з порушенням саме яких відповідних правил, норм і стандартів переобладнаний вказаний у постанові транспортний засіб.

З огляду на зазначене вище, та беручи до уваги твердження позивача про те, що ним на задні фонарі автомобіля «SКОDА ОСТАVІА», номерний знак НОМЕР_1, не наносилося тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, при цьому, зазначені твердження позивача не спростовані відповідачем шляхом надання суду належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що постанова серії АР № 822748 від 03.08.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена суб'єктом владних повноважень - інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенантом поліції Буквичем Р.М. не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач інспектор роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенант поліції Буквич Р.М., визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та у порушенні ним (позивачем) вимог п.п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху, зокрема, як зазначено у постанові серії АР № 822748 від 03.08.2017 року про те, що порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху у русі на транспортному засобі «SКОDА ОСТАVІА», номерний знак НОМЕР_1, у якого на розсіювачах світлових приладів позаду транспортного засобу нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до такого висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв'язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відповідачем відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення за відсутності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, на підставі чого адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 822748 від 03.08.2017 року відносно ОСОБА_1, як така, що винесена суб'єктом владних повноважень інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенантом поліції Буквичем Р.М., в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10. 2017 року, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 10.10. 2001 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенанта поліції Буквича Романа Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 822748 від 03.08.2017 року, винесену інспектором роти № 4 батальйону УПП м. Кропивницький ДПП лейтенантом поліції Буквичем Романом Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова