Справа № 2а-4418/12/2170
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2018 року

Київ

справа №2а-4418/12/2170

касаційне провадження №К/9901/2674/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спельта» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.02.2014 (суддя Хом'якова В.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 (головуючий суддя - Яковлев Ю.В., судді: Жук С.І., Запорожан Д.В.) у справі №2а-4418/12/2170 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спельта» до Державної податкової інспекції у місті Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спельта» звернулося до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 13.09.2012 №000668220 про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальній сумі 540304,38грн., в тому числі: в сумі 432243,5грн. за основним платежем та в сумі 108060,88грн. за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 108060,88грн., а також від 13.09.2012 № про зменшення від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 345794грн.

Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 10.02.2014 у задоволенні позову відмовив.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17.04.2014 залишив постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.02.2014 без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спельта» звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.02.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17, пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), статтей 203, 228, частин першої та другої статті 215 Цивільного кодексу України, статті 205 Кримінального кодексу України, пункту 3 частини другої статті 156 Кодексу адміністративного суду України (в редакції, чинній на момент вирішення справи судами попередніх інстанцій).

Зокрема, зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій необґрунтовано не взяли до уваги докази позивача на підтвердження реального здійснення операцій з контрагентами, у зв'язку з чим дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Наголошує на тому, що встановлені судами обставини щодо порушення кримінального провадження відносно керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротрейд-Холдінг» за фактом вчинення правопорушення, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, можуть мати негативні наслідки лише щодо вказаної юридичної особи та не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на формування податкового кредиту за операції з цим контрагентом. Також позивач вказує на те, що суд першої інстанції повинен був зупинити провадження у цій справі до перегляду справи К/800/63745/13 в касаційному порядку, оскільки такі справи є взаємопов'язаними між собою.

Переглядаючи оскаржені судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та на виконання постанови старшого слідчого з ОВС слідчого відділу податкової міліції Державної податкової служби у Запорізькій області Гайдар А.В. від 29.06.2011 проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Спельта» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Євротрейд-Холдинг» за період з 01.07.2010 по 30.06.2011, за результатами якої складено акт від 23.08.2012 №1679/22-6/35788626.

Вказаним актом перевірки податковим органом встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Спельта» положень:

пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, пункту 123.1 статті 123 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 №334/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), що слугувало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 13.09.2012 №000668220 про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальній сумі 540304,38грн., в тому числі: в сумі 432243,5грн. за основним платежем та в сумі 108060,88грн. за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 108060,88грн.;

підпункту 7.2.1 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), що слугувало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 13.09.2012 № про зменшення від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 345794грн.

В обґрунтування своєї позиції щодо фактичного вчинення позивачем вищезазначених порушень норм податкового законодавства податковий орган посилається на неправомірне формування позивачем податкового кредиту та валових витрат за операціями з придбання товарів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротрейд-Холдінг» на підставі нікчемного правочину.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про недоведеність позивачем факту реальності господарських взаємовідносин із зазначеним контрагентом-продавцем.

В той же час, при наданні оцінки правомірності прийняття оскаржуваного акта індивідуальної дії, слід враховувати, що згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, у випадку, коли отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Разом з тим, згідно з вимогами пункту 58.4 статті 58 Податкового кодексу України (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що матеріали документальної позапланової перевірки, проведеної на виконання постанови слідчого, можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесення рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Таке правозастосування узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 27.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луї Дрейфус Комодітіз Україна ЛТД» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Києві, Державної податкової адміністрації України, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях), які кореспондують правилам частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), зобов'язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

З огляду на зазначені положення чинного на час виникнення спірних правовідносин податкового законодавства та з урахуванням наведених процесуальних вимог, судам слід було з'ясувати наявність обвинувального вироку, що набрав законної сили, в кримінальній справі, у рамках якої фактично призначено й проведено розглядувану перевірку позивача, або рішення про закриття зазначеної кримінальної справи за нереабілітуючими підставами на момент прийняття відповідачем оскаржуваного акта індивідуальної дії, зокрема, шляхом направлення відповідного запиту слідчому, в провадженні якого перебувала кримінальна справа.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про обґрунтованість чи безпідставність заявлених позовних вимог з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спельта» задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.02.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2014 у справі №2а-4418/12/2170 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк