Справа № 761/14715/18
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/589/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря Вольда М.А.

представника відповідача Ус Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції 1 батальону 3 роти Управління патрульної поліції в м.Києві Німченко Олександра Миколайовича про скасування постанови серії ЕАА №853000 у справі про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

В квітні 2018 року до Шевченківського районного суду м.Києва звернулась ОСОБА_1 із позовом до старшого лейтенанта поліції 1 батальону 3 роти Управління патрульної поліції в м.Києві Німченко Олександра Миколайовича, де просила суд скасувати постанову серії ЕАА №853000 у справі про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2018 року та стягнути матеріальну шкоду у зв`язку із затримання автомобіля.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що інспектор Німченко О.М. відносно позивача виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності із накладенням штрафу у зв`язку з порушенням нею вимог п.8.4.е ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП із подальшим накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Як вбачається з постанови, то позивач 07.04.2018 року біля 14.42 год. на транспортному засобі «Судзуки СХ-4» номерний знак НОМЕР_1 здійснила зупинку за адресою вул. Шота Руставелі 26-Б у м. Києві на місці для інвалідів, чим порушила п.8.4.е. ПДР та була притягнути до відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП. Також, відповідач також застосував захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення у вигляді тимчасового затримання транспортного засобу та його доставки для зберігання на спеціальний майданчик відповідно до ст. 2652 КУпАП, про що Відповідач склав Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Позивач не згодна з винесеною поставою, вважає її упередженою та заперечує вищевказані обставини, оскільки вона не залишали автомобіль у вказаному місці, а лише приїхала до парикмахерської та потім дізналась про його евакуацію. Здійснила зупинку у вказаному місяці, оскільки місто було вільне від автомобілів і не думала, що вказане місце знадобиться комусь. Позивачу було заподіяно шкоду вилученням автомобіля і вона заплатила кошти за послуги евакуатора та зберігання авто, які повинен відшкодувати відповідач в сумі 1520 грн. та у неї було погіршення стану здоров`я. Відтак, постанова про накладення стягнення від 07.04.2018 року підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
В судовому засідання позивач вказаний позов підтримала та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав з огляду на недоведеність порушень визначених у постанові ПДР, а також зазначила, що вона дійсно зупинила своє авто на вказаному у постанові місці і коли вийшла виявила його відсутність.
Представник управління патрульної поліції в м.Києві Ус Д.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки фактичні обставини у справі вказує на порушення ПДР з боку позивача.
За умовами п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим адміністративним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відтак, розгляд вказаної справи належить до підсудності Шевченківського районного суду м.Києва як місцевого загального суду за правилами чинного КАС України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Так, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч.5 ст.122 КУпАП за те, що вона 07.04.2018 року біля 14.42 год. на транспортному засобі «Судзуки СХ-4» номерний знак НОМЕР_1 здійснила зупинку за адресою вул. Шота Руставелі 26-Б у м. Києві на місці для інвалідів, чим порушила п.8.4.е. ПДР та була притягнути до відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП., що підтверджується постановою від 07.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.
Згідно ч.5 ст.122 КУпАП передбачено, що відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".
Як вбачається з наданих позивачкою та представником УПП в м.Києві фотоматеріалів, то дійсно автомобіль під керування позивачки був припарковий у вказаний у постанові час в зоні дії знаку 5.39 із табличкою 7.17 «Інваліди», що власне і було підтверджено позивачкою в суді, що обумовлює притягнення її до відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.
Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що постанова серії ЕАА №353000 від 07 квітня 2018 року складена уповноваженою на те посадовою особою, за формою і змістом відповідають вимогам ст.ст.255, 256, 283 КУпАП України, штраф накладений в межах санкції ч.5 ст.122 КУпАП.
Посилаючись на необхідність визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, позивач посилаються на те, що її складання на місці не передбачено вимогами чинного законодавства та порушують його право на захист.
Між тим, суд вважає, що винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності одразу на місці вчинення без попереднього винесення відповідного протоколу не порушує вимоги законодавства та права позивача з огляду на наступне.
Так, за умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.
Крім того, згідно ч.3,4 ст..258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Також, за умовами ч.5 ст.258 КУпАП визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Вказані вимоги закону передбачають складання протоколу лише з умовою, що вчинення правопорушень окрім тих, що вчинені у сфері забезпечення дорожнього руху, а також тоді, коли особа під час складання оспорить адміністративне стягнення.
Між тим, як вбачається з постанови про вчинення адміністративного правопорушення від 07.04.2018 року, то позивач її підписала і не вказала на будь-які заперечення щодо її складання і вирішення справи на місці, будь-яких скарг щодо не надання на підписання постанови не подавав, що у даному випадку не зобов`язуує відповідача виносити попередньо протокол про його вчинення в розумінні ч.5 ст.253 КУпАП.
Інші доводи позивача не спростовують законність дій відповідача з винесення оскаржуваної постанови за порушення вимог ч.5 ст.122 КупАП.
Більше того, позивач сам в судовому засіданні під звукозапис повідомив, що дійсно на час складання постанови автомобіль перебував в зоні дії вказаного дорожнього знаку, а обставин об`єктивної неможливості запаркувати його в іншому місці не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд вважає, що на підставі винесеної згідно вимог законодавства постанови про виявлене вчинене адміністративне правопорушення, відсутність заперечень щодо її винесення з боку позивача на місці, відповідачем було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та порушень його прав під час складення такої постанови не було.
Таким чином, при винесенні постанови від 07 квітня 2018 року відповідач діяв законно та в межах своїх повноважень.
За таких обставин, наведені позивачем доводи про відсутність доказів порушення ним Правил дорожнього руху та процесуальних порушень при притягнення його до адміністративної відповідальності з боку відповідача не заслуговують на увагу, оскільки складення постанови на місці не є підставою для скасування законного рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Позовні вимоги в частині стягнення коштів матеріальних збитків у зв`язку з затримання автомобіля задоволенню не підлягають, оскільки жодних доказів протиправності дій відповідача та отримання у зв`язку з цим збитків позивачем не наведено в судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.20, 246, 250-251, 255, 295КАС України, п.11.2, п.11.5 Правил Дорожнього руху України, ст.ст. 122 ч.2, 255, 256, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції 1 батальону 3 роти Управління патрульної поліції в м.Києві Німченко Олександра Миколайовича про скасування постанови серії ЕАА №853000 у справі про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2018 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду до або через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 30 серпня 2018 року.