Справа № 522/23820/17
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/1063/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті ОСОБА_1 адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції України в Одеській області, інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 18.12.2017 року з позовом до Департаменту патрульної поліції України в Одеській області, інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції ОСОБА_3 та просив:

- визнати дії службової особи лейтенанта поліції інспектора роби №3 батальйону №2 УПП у м. Одесі ДПП ОСОБА_3 з притягнення позивачки до адміністративної відповідальності протиправними;

- скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №237843 від 16.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

В обґрунтування позову вказано, що 16.12.2017 року в 1.35 годин позивачка керувала своїм автомобілем марки «Порше-Кайен», державний номер НОМЕР_1, та рухалась від вул. Дерибасівська у м. Одесі в напрямку вул. Рішельєвська у м. Одесі. В районі пересікання вул. ОСОБА_4 у дзеркалі ОСОБА_2 побачила як у авто позаду ввімкнувся синій проблисковий маячок, а через дві секунди ввімкнувся ще красний та поступила команда зупинитися. Зразу після команди позивачка прийняла вліво та зупинилася. Підійшов чоловік в чорному та її попросили надати документи, оскільки він не представився та не розяснив права водія друг позивачки викликав наряд поліції. Після чого розлючений чоловік в чорному представився лейтенантом поліції ОСОБА_3 і почав лаятися на позивачку. За результатами сварки лейтенант поліції ОСОБА_3 склав протиправному постанову ЕАА №237843 від 16.12.2017 року за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, в якій ОСОБА_2 зазначила, що вона не згодна, правопорушення не вчиняла. Лейтенант поліції склав постанову за те, що позивачка нібито не включила світловий сигнал при перестроюванні в інший ряд, хоча вона їхала прямо в одному ряду весь час. Вказує, що лейтенант поліції ОСОБА_3 мав за мету скоріше залишити місце зупинки автомобіля позивачки, оскільки в подальшому поліцейський повинен був розповідати іншим поліцейським чому саме він слідкував за автомобілем ОСОБА_2 у день робітників суду без ввімкнутого проблискового маячка, чому зупинили позивачку без причини, а на відео-фіксації немає будь-яких порушень. На думку позивачки постанова складена з порушенням ст. 256 КпАП України. Відсутня вина водія, поді та склад правопорушення.

Ухвалою суду від 22.12.2017 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків.

Після усунення недоліків позову ухвалою суду від 19.01.2018 року справа прийнята до провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 29.01.2018 року.

Ухвалою суду від 29.01.2018 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 року було скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

До суду 20.06.2018 року надійшов відзив відповідачів, згідно якого просили відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування їх позиції зазначили, що 16.12.2017 року, знаходячись на службі, під час нагляду за дорожнім рухом, приблизно о 01 год. 26 хв., інспектор 3-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 виявив порушення ПДР водієм автомобіля PORSCHE CAYENNE, державний номерний знак НОМЕР_2, як пізніше встановлено ОСОБА_2, яка рухаючись в м. Одесі на вул. Рішельєвська, не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП п.п.9.2 б). Після зупинки даного ТЗ, водієм якого виявилась ОСОБА_2, було пояснено причину зупинки, а саме порушення п.п.9.2 б) та показано відео з нагрудного знаку, але з автомобіля вийшов чоловік з ознаками алкогольного спяніння, котрий заважав розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122. Зачитавши права та обовязки на водія було складено постанову, від підпису якої водій відмовилась, після того як їй порадив її пасажир. Інспектор Кіров С.С. у відзиві зазначив, що гр. ОСОБА_2 поводила себе нормально, тільки пасажири постійно заважали. У свою чергу він також поводився себе ввічливо. Посилались на те, що факт порушення ПДР заявником підтверджується відеозаписом № (час 01:22:33 год.) з відеореєстратора інспектора патрульної поліції ОСОБА_3. Крім того відеозаписом № відеозаписом № (час 01:22:33 год.) з нагрудної камери DSJX301360_ВН1360 зафіксовано процес розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2, що повністю спростовує твердження позивача щодо порушення інспектором процедури розгляду справи та відсутності доказів вчиненого правопорушення. Позивача було ознайомлено з відеозаписом вчиненого правопорушення, розяснено права та строки оскарження постанови (час 01:30:47 год.). За вказаних обставин просили відмовити у задоволенні позову, оскільки вважають, що їх дії були правомірними та відповідали діючому законодавству, а постанова винесена відносно ОСОБА_2 законною.

Ухвалою суду від 26.06.2018 року було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді.

Ухвалою суду (суддя Шенцева О.П.) від 02.07.2018 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді.

У судовому засіданні 29.08.2018 року представник позивача ОСОБА_1 поданий позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Посилався на те, що оскаржувана постанова винесена без належних на те підстав. Посилався на те, що він був присутній під час складання оскаржуваної постанови, вони повертались з ресторану «Хмари» та виїхали по вул. Рішельєвській, де їх і було зупинено начебто на перевірку на тверезість, а вже потім інспектор роти почав вигадувати собі виправдання та сказав, що начебто ОСОБА_2 при перестроюванні не подала відповідний сигнал світловим покажчиком повороту. Жодного відео їм він не показував. Посилався на те, що фактично правопорушення не було і зупинка була лише з метою перевірки, чи була водій в стані алкогольного спяніння. Проте, оскільки позивачка була твереза, відповідач вирішив посилатись на зовсім інші обставини. Позивачка їхала в одному ряду, тому не було жодних порушень. Просив задовольнити поданий позов.

Відповідачі у судове засідання не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, з урахуванням вимог 205 КАС України, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, сповіщених належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які були присутні у судовому засіданні, приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Судом встановлено, що 16 грудня 2017 року приблизно о 01 год. 35 хв., інспектором 3-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно водія автомобіля PORSCHE CAYENNE, державний номерний знак НОМЕР_2, - ОСОБА_2.

Згідно постанови, позивача в м. Одесі на вул. Рішельєвська, 66, керуючи транспортним засобом, не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чим порушила п.9.2.6 ПДР та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

На позивачку було накладене адміністративне стягнення згідно постанови від 16.12.2017 року у вигляді штрафу на суму 425 грн..

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 звернулась до суду з дійсним позовом.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р. І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.5 Розділу IV Інструкції № 1395 . Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р. III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд, оглянувши відеозапис з файлами №, встановив, що відповідач у даному випадку діяв у спосіб і межах, передбачених законом і правомірно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, діяв а тому суд не приймає до уваги твердження позивача, що відповідач не мав права притягувати її до відповідальності та відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо визнання дій службової особи лейтенанта поліції інспектора роби №3 батальйону №2 УПП у м. Одесі ДПП ОСОБА_3 з притягнення позивачки до адміністративної відповідальності протиправними. Та позиваці було надано для ознайомлення відео.

Щодо вимог ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №237843 від 16.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 9.2 Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

- перед початком руху і зупинкою;

- перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Починаючи рух, водій зобовязаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про початок виконання будь-якого маневру, незалежно від місця виконання маневру, плавності виконання маневру і віддаленості інших учасників дорожнього руху. Сигнали лівого повороту подаються перед початком руху від правого краю проїзної частини, перестроюванням на ліву смугу, поворотом ліворуч, розворотом, початком обгону, а також перед зупинкою біля лівого краю проїзної частини.

Сигнали правого повороту подаються перед початком руху від лівого краю проїзної частини, перестроюванням на праву смугу, поворотом праворуч, зупинкою біля правого краю проїзної частини, а також при завершенні виконання обгону.

Відповідно до п.1.4ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за «Порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи з вищевикладеного, для кваліфікації дій позивача за ч.2 ст. 122 КУпАП, необхідно встановити протиправність дій позивача відносно не подання нею сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є вичерпним.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, із відеозапису №, наданого представником відповідача до відзиву, суд вбачає, що позивачка рухалась прямо по вул. Рішельєвській у м. Одесі та неможливо встановити, на якій саме ділянці дороги позивачка не здійснила світловий сигнал при перестроюванні та при зупинці біля лівого краю проїжджої дороги включала сигнал лівого повороту.

Проте, на спростування наведених позивачем доводів що у її автомобілі були включені задні габарити які працювали в автоматичному режимі, відповідач не надав.

У статті 254 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тобто, доведення невинуватості не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме особа, яка притягає особу до адміністративної відповідальності повинна довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, серед інших, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України).

Статтею 293 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, серед іншого, скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що всупереч ст. 280 КУпАП, під час винесення постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідачем не доведено, що позивачем було порушено Правила дорожнього руху України.

Аналіз долучених до справи документів та відеозапису не дає підстав стверджувати, що мало місце вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 та наявності її вини.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 у частині вимог про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №237843 від 16.12.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу та задовольняє їх.

Керуючись ст. 19, 63 Конституції України, ст.ст. 2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, ст.. 9, 23, 30, ч.2 ст.122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 278, 280 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (паспорт серії КМ №755615 від 14.12.2011 року, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) до Департаменту патрульної поліції України в Одеській області, інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції ОСОБА_3 (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. 5) про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №237843 від 16.12.2017 року лейтенанта поліції інспектора роти №3 батальйону №2 УПП у м. Одесі ДПП ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 03.09.2018 року.

Суддя: Домусчі Л.В.