Справа № 566/799/18
Суддя: Лободзінський А. С.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 566/799/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року с.м.т. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово - головуючого судді Лободзінського А.С.,

за серкетаря - Антонович М.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про скасування постанови державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ( надалі ГУ ПФУ)звернулось в Млинівський районний суд Рівненської області в порядку ч. 5 ст. 287 КАС України з позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненської області від 12.06.2018 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 10 200 гривень.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ГУ ПФУ посилається на те, що в ході примусового виконання виконавчого листа, виданого на примусове виконання постанови Млинівського районного суду Рівненської області № 566/1022/17 про зобов'язання УПФ провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії, постановою державного виконавця від 12.06.2018 року № ВП 55975225 за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин, накладено на ГУ ПФУ штраф в сумі 10200 гривень. Проте, позивач вважає, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови, не з'ясовано наявність чи відсутність поважних причин неможливості виконання судового рішення в повному обсязі. Так, на виконання постанови Млинівського районного суду Рівненської області щодо ОСОБА_3 ГУ ПФУ перерахувало пенсію ОСОБА_3 з 01.01.2016 року по 31.03.2018 року. Виплату проведено за 2018 рік . Виплата за 2016-2017 роки проводитиметься відповідно до п.3 Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року, а саме після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету з січня 2019 року. Тому, з огляду на відсутність бюджетного фінансування для виплати перерахованої ОСОБА_3 пенсії в повному обсязі, вважає, що наявні поважні причини невиконання судового рішення у визначені державним виконавцем строки, у зв'язку з чим, підстав для накладення на ГУ ПФУ штрафу згідно ст. 75 Закуону України "Про виконавче провадження" не було. З цих підстав, просить оскаржувану постанову скасувати.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча про час, дату і місце судового розгляду були повідомленні належним чином. ( а.с. 39, 40) Водночас від позивача надійшло клопотання, в якому ГУ ПФУ позов підтримало, просило розглянути справу в порядку письмового провадження. Відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов не подано.

З огляду на викладене суд рахує можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній матеріалів.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх дослідженими в судовому засіданні доказами, які були надані суду сторонами по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріадами справи, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу примусового виконання судового рішення, а саме, постанови Млинівського районного суду Рівнегнської області № 566/1022/17 про зобов'язання ГУ ПФУ провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії.

Таким чином, спірні правовідносини між сторонами регулюються актами законодавства, що регламентують порядок примусового виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Згідно статті 1. Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Отже, вирішуючи спір, суд виходить з того, чи діяли, під час виконання постанови Млинівського районного суду Рівненської області № 566/1022/17 про зобов'язання ГУ ПФУ провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії, державний виконавець, а також ГУ ПФУ, як боржник у виконавчому провадженні, в спосіб, у межах повноважень і в порядку, визначеними Законами України: " Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; "Про виконавче провадження", а також інших нормативно - правових актів, прийнятих на їх виконання.

Як видно зі змісту позовної заяви, ГУ ПФУ стверджуючи про наявність поважних причин невиконання судового рішення, покликається на Постанову КМУ № 103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", пунктом 3 якої передбачено, що виплата за 2016 - 2017 роки цим особам перерахованої пенсії проводитиметься після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету з січня 2019 року.

Проте, як видно зі змісту вказаної Постанови КМУ, її положення, хоча й спрямовані на забезпечення реалізації частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", однак, не регулюють питання примусового виконання судових рішень щодо перерахунку та виплати пенсії особам, які підпадають під дії ст. 63 вказаного вище Закону. А тому, вказана Постанова КМУ не є такою, що прийнята на виконання Законів України: "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин у даній справі.

Крім цього, згідно ч.1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно ч. 5 ст. 55 Основного Закону кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. З цього випливає, що рішення, прийняті органами державної влади щодо захисту порушених прав та інтересів фізичних осіб, не є перешкодою для їх захисту в судовому порядку.

На цій підставі суд відхиляє посилання ГУ ПФУ на неможливість виконання судового рішення по причині прийняття Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року, оскільки нею визначено загальний порядок виплати пенсії певній категорії осіб, а не примусовий порядок виконання судових рішень по перерахунку і виплаті пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб за період 2016-2017 роки. А тому, покликання ГУ ПФУ на вищезазначену Постанову КМУ, як на наявність поважних причин невиконання судового рішення в дані справі, є безпідставними .

Водночас, при вирішенні питання про наявність чи відсутність поважних причин повтороного невиконання в повному обсязі постанови Млинівського районного суду Рівненської області № 566/1022/17 про зобов'язання УПФ провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.1-ч.3 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", за рішенням, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні або утриматись від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Аналіз вказаних норм права вказує на те, що необхідною передумовою накладення на боржника штрафу, є здійснення державним виконавцем перевірки виконання рішення боржником. Зокрема, перевірці в даній справі підлягали обставини про те, чи вживало ГУ ПФУ всіх залежних від управління заходів, спрямованих на виконання судового рішення щодо ОСОБА_3, а саме: чи включено суму доплати ОСОБА_3 у додаткову відомість на виплату пенсії за судовим рішенням в межах строків примусового виконання; чи наявні в ГУ ПФУ бюджетні асигнування у поточному бюджетному році на цілі виконання судових рішень даної катеоргії осіб, до яких відноситься і ОСОБА_3 ; у разі відсутності відповідного фінансування, чи зверталось ГУ ПФУ з бюджетним запитом для виділення додаткового фінансування з Державного бюджету України на виплату пенсії згідно з потребою відповідно до наявних в ГУ ПФУ судових рішень даної категорії в тому числі щодо ОСОБА_3, а також, чи вживались боржником всі інші можливі заходи по виконанню судового рішення.

Крім цього, накладення штрафу на боржника в сумі 10200 грн. можлива лише в разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення. Тобто другою обов"язковою умовою накладення такого штрафу має бути повторність.

Проте, зі змісту позовної заяви та матеріалів справи видно, що в ході примусового виконання судового рішення у цій справі мали місце такі обставини:

- 02.04.2018 року державним виконавцем в адресу боржника було скеровано вимогу про виконання судового рішення;

- 04.04.2018 року надіслано відповідь ГУ ПФУ на вимогу про виконання судового рішення;

- 04.04.2018 року винесено постанову про накладення штрафу на боржника;

- 14.05.2018 року рішенням Млинівського районного суду визнано протиправною і скасовано постанову державного виконавця про накладення на боржника штрафу від 04.04.2018 року;

- 04.06.2018 року в адресу боржника скеровано вимогу державного виконавця про виконання судового рішення;

- 07.06.2018 року надіслано відповідь ГУ ПФУ на вимогу про виконання судового рішення;

- 12.06.2018 року винесено постанову про накладення штрафу на боржника за повторне невиконання вимоги державного виконавця щодо виконання судового рішення зобов"язального характеру.

З наведеного видно, що за обставин, коли постанова державного виконавця про накладення штрафу від 04.04.2018 року була скасована, то ознака повторності невиконання судового рішення без поважних причин відсутня. А тому, правових підстав для застосування державним виконавцем до боржника штрафу у розмірі 10200 грн. за таких обставин, не було.

Крім цього, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведено, що перед винесенням оскаржуваної постанови проводилась відповідна перевірка в порядку ст. 63 З.У. "Про виконавче провадження", і які саме причини невиконання судового рішення були встановлені такою перевіркою. Будь-яких документів з цього приводу, як і відзиву на позов, відповідачем суду не надано.

За правилом ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, незважаючи на зазначені приписи, відповідачем - управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області не доведено правомірності винесеної відносно позивача постанови від 12.06.2018 року ВП № 55975225 про накладення штрафу в розмірі 10200 гривень. А тому, зазначену постанову слід визнати неправомірною і скасувати.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України з відповідача на користь позивач підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов"язані з оплатою судового збору, шляхом їх відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його службова чи посадова особа.

На підставі наведеного, керуючись ст. 241-246,255, 287,295 КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про скасування постанови державного виконавця задовльнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 55975225 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненської області від 12.06.2018 року про накладення на головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу в розмірі 10 200 гривень.

Стягнути із суб'єкта владних повноважень - Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (вул. Замкова, 29, м. Рівне, 33028; ідентифікаційний код 34922678), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ідентифікаційний код 21084076) судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Млинівський районний суд Рівненської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.09.2018 року.

Суддя: