Справа № 297/1723/18
Суддя: Гал Л. Л.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/1723/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Гал Л. Л. , за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов у терміновій справі ОСОБА_1 до поліцейського ВпОДДЗ бат. № 3 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2, управління патрульної поліції у Львівській області, про визнання дій поліцейського УПП у Львівській області ДПП протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1, мешканець м. Берегове, вул. Лисенко, 9, Закарпатської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, звернувся в суд із адміністративним позовом до поліцейського ВпОДДЗ бат. № 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, номер жетону 0004538, управління патрульної поліції у Львівській області, яке розташоване за адресою м. Львів, вул. Перфецького, 19, про визнання дій поліцейського УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2 протиправними та скасування постанови серії ВР № 209523 від 24.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 209523 від 24 липня 2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.. Як зазначено в постанові - здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6 ПДР.

Так, 24.07.2018 року близько 18 години позивач прямував по автомагістралі сполученням Київ-Чоп в напрямку м. Ужгород, рухаючись на автомобілі марки «HONDA CROSSTOUR», державний номерний знак «НОМЕР_2», в колоні машин. Далі, вже за межами населеного пункту раптово був обігнаний поліцейським автомобілем. На вимогу поліцейських було зупинено три автомобілі для перевірки документів. Так, поліцейський повідомив, що він, позивач, здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті. На вказане позивач відповів, що обгін він не здійснював, так як в той час падав рясний дощ і видимість зустрічних машин була поганою. Крім того щільність машин, які рухались в колоні по зустрічній смузі не давали можливості здійснювати обгін. На його заперечення щодо порушення позивачем правил дорожнього руху, представник поліції приніс із службового автомобіля планшет марки «Samsung», на якому відтворив відео, де при поганих погодних умовах та при поганій видимості машина чорного кольору, в колоні машин, здійснює обгін. На відео чітко не зафіксовано ні марку, ні номерний знак автомобіля, більш того встановити марку автомобіля, який здійснив обгін є неможливо, враховуючи, що обгін був здійснений в межах населенного пункту, а зупинка трьох автомобілів була здійснена далеко за межами населенного пункту.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, а дії відповідача протиправними, тому просив визнати незаконними дії поліцейського ВпОДДЗ бат. № 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови та скасувати постанову серії ВР №209523 від 24 липня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн..

Крім того, дії працівників поліції при складанні постанови за ч. 2 ст. 122 КУпАП вважає незаконними також виходячи із змісту узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, наданого по цьому питанню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с. 14).

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача управління патрульної поліції у Львівській області в судове засідання не з'явились, заперечення щодо позову не подали.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 268 та ч. 2 ст. 269 КАС України ухвала про відкриття провадження з позовною заявою та повісткою була надіслана 17.08.2018 року на електронну адресу місця роботи відповідачів та надіслані поштою.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2018 року року поліцейським ВпОДДЗ бат. № 3 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2 винесена постанова серії ВР №209523 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП з накладенням на нього штрафу в розмірі 425 грн.. В постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 24.07.2018 року о 18 годин на автомагістралі сполученням Київ-Чоп в напрямку м. Ужгород, рухаючись на автомобілі марки «HONDA CROSSTOUR», державний номерний знак «НОМЕР_2», чим порушив п. 14.6 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про скасування та визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання дій поліцейського незаконними.

Стаття 251 КУпАП вказує на те, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в'їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України зробила узагальнений науково - правовий висновок стосовно застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП.

Так, статтею 122 КУпАП визначено, що адміністративні правопорушення на автомобільному транспорті, на які накладаються адміністративні стягнення, зокрема про перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядаються у судовому порядку та працівниками відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Отже, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється.

Тому, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті частини першої статті 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

Отже, враховуючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення щодо позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП була винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення та не за місцем знаходження управління патрульної поліції у Львівській області, слід вважати, що вимога позивача про незаконність дій поліцейського ВпОДДЗ бат. № 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, а отже, постанову серії ВР № 209523 від 24.07.2018 року слід скасувати.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 не було надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а також його неявки до суду та відсутності заперечень, як суб'єкта владних повноважень також слід трактувати на користь правдивості тверджень позивача.

Отже, твердження позивача, які зазначені в позові не спростовані, тому це підтверджує незаконність постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, про притягнення ОСОБА_1 за порушення п. 14.6 ПДР, тому постанову складену на нього слід визнати незаконною і скасувати.

Крім того, слід зазначити, що позивачем ОСОБА_1 у позові було зазначено другим відповідачем управління патрульної поліції у Львівській області.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Оскільки позивачем вимога відносно управління патрульної поліції у Львівській області нічим не вмотивована, та які саме дії слід визнати протиправними щодо цього відповідача, отже суд констатує, що вказаний відповідач «управління патрульної поліції у Львівській області» зазначений у позові зайво та необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 245, 258, 289 КУпАП, ст. ст. 9, ч. 2 ст. 77, 241, 242, 246, 286 КАС України,

рішив:

Позов задовольнити.

Визнати дії поліцейського УПП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - протиправними.

Скасувати постанову Серія ВР № 209523 від 24 липня 2018 р про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гал Л. Л.