Справа № 826/15745/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Беспалова О.О. Степанюка А.Г. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області № 0119 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 09.11.2017 р.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт мотивує свої вимоги тим, що на конструкції зображено належний Товариству знак для товарів і послуг, що підтверджується рішенням про реєстрацію знака та свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 242388. Також зазначає, що спливли визначені ст. 250 ГК України строки для застосування штрафу.

20 серпня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код 37356833) здійснює господарську діяльність, в тому числі, у приміщенні у м. Львові по вул. Шпитальній, 28.

На фасаді вказаного приміщення розміщено банер (рекламна конструкція) площею 1, 00 м х 2, 00 м, на якому зображено обличчя дівчини з грошовими купюрами та цифра "3000, 00 грн.".

Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради на адресу ТОВ "Споживчий центр" було скеровано вимогу № 23/Р-14-1662 від 26.05.2017 р. з пропозицією в термін до 07.06.2017 р. усунути порушення вимог ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу", а саме: демонтувати самовільно встановлену конструкцію зовнішньої реклами - рекламоносій на фасаді будинку, на вул. Шпитальна, 28 в м. Львові. Зазначеною вимогою позивача попереджено, що при невиконанні вимоги буде скеровано подання до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про порушення законодавства про рекламу.

14.06.2017 р. Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради направлено подання № 23/Р-14-1848 до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про порушення позивачем Закону України "Про рекламу".

15.09.2017 р. Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області складено протокол № 10110 про розміщення позивачем зовнішньої реклами за адресою: м. Львів, вул. Шпитальна, 28, без наявності дозволу на розміщення зовнішньої реклами від органів місцевого самоврядування, а також направлено вимогу від 15.09.2017 р. №7-1-13/4945, якою повідомлено ТОВ "Споживчий центр" про надання копій документів згідно переліку протягом трьох днів з дня отримання листа та повідомлено про розгляд 09.11.2017 р. справи про порушення законодавства про рекламу.

22.09.2017 р. позивачем направлено на адресу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області клопотання про надання погодження Державної регуляторної служби України на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо позивача.

Листом від 10.10.2017 р. №7-1-13/5835 позивача повідомлено, що у, зв'язку з невиконанням вчасно вимоги Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 26.05.2017 р. № 23/Р-14-1662, провадження у справі про порушення Закону України "Про рекламу" продовжується і справу буде розглянуто в межах чинного законодавства.

Рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області "Про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу" від 12.10.2017 р. №0081 розпочато розгляд справ про порушення законодавства про рекламу стосовно позивача.

27.10.2017 р. позивачем направлено на адресу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області клопотання про відкладення розгляду справи до отримання відповіді Державної регуляторної служби України щодо надання погодження на проведення перевірки.

Листом від 06.11.2017 р. Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області повідомило позивача про розгляд справи 09.11.2017 р.

09.11.2017 р. Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу №0135, яким встановлено, що, в порушення вимог частини першої ст. 16 Закону України "Про рекламу", позивачем самовільно розміщено зовнішню рекламу у м. Львові по вул. Шпитальній, 28, без дозволу органів місцевого самоврядування та з порушенням вимог ч. 2 ст. 26 Закону України "Про рекламу" позивачем не надано інформації щодо вартості розповсюдження реклами.

Рішенням від 09.11.2017 р. "Про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу" №0119 за самовільне розповсюдження та розміщення зовнішньої реклами у населеному пункті без дозволу органів місцевого самоврядування та не надання інформації щодо вартості розповсюдження реклами на позивача накладено штраф у сумі 2550,00 грн.

Позивач, вважаючи, що спірне рішення прийнято відповідачем з порушенням вимог законодавства, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про рекламу», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2003 № 2067 «Про затвердження типових правил розміщення зовнішньої реклами»(далі Типові правила).

Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 року № 270/96-ВР визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про рекламу», реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про рекламу» передбачено, що реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Відповідно до частини першої ст. 16 Закону № 270/96-ВР, зокрема, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 (надалі - Типові правила), дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Відповідно до п. 5 Типових правил, для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами; у процесі регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами робочим органом залучаються на громадських засадах представники галузевих рад підприємців, об'єднань громадян та об'єднань підприємств, які провадять діяльність у сфері реклами.

В силу п. 6 Типових правил, до повноважень робочого органу належить, зокрема, подання територіальним органам спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі матеріалів про порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Згідно до пунктів 45, 46 Типових правил, контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства; у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої ст. 26 Закону № 270/96-ВР, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, зокрема центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Згідно частини четвертої ст. 27 Закону № 270/96-ВР, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Згідно з п. 9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №693 (надалі - Порядок), підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Відповідно до п. 11 Порядку, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Згідно з п. 16 Порядку, справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 18 Порядку, за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем порушено вимоги частини першої ст. 16 Закону України "Про рекламу", а саме: самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами рекламоносій на фасаді будинку у м. Львові по вул. Шпитальній, 28, розміри площини рекламної конструкції - 1,00 х 2,00 м. ( місце №1).

Як зазначалося, відповідачем на адресу ТОВ "Споживчий центр" скеровано відповідну вимогу № 23/Р-14-1662 від 26.05.2017 р. з пропозицією в термін до 07.06.2017 р. усунути порушення вимог ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу", а саме: демонтувати самовільно встановлену конструкцію зовнішньої реклами - рекламоносій на фасаді будинку, на вул. Шпитальна, 28 в м. Львові.

У звязку із невиконанням позивачем вимоги, рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області "Про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу" від 12.10.2017 р. №0081 розпочато розгляд справ про порушення законодавства про рекламу стосовно позивача.

09.11.2017 р. Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу №0135, яким встановлено, що в, порушення вимог частини першої ст. 16 Закону України "Про рекламу", позивачем самовільно розміщено зовнішню рекламу у м. Львові по вул. Шпитальній, 28, без дозволу органів місцевого самоврядування та, з порушенням вимог ч. 2 ст. 26 Закону України "Про рекламу", позивачем не надано інформації щодо вартості розповсюдження реклами.

Так, апелянт вказує на те, що, у даному випадку, зображення на банері не є рекламою і не потребує спеціального дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Позивачем до матеріалів справи надано відомості з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг з яких вбачається, що на зазначеній конструкції зображений належний позивачу знак для товарів і послуг № 242388, а також рішення та Свідоцтво на знак для товарів і послуг № 150732.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні апеляційної інстанції на момент прийняття відповідачем вимоги та розгляду справи про порушення законодавства про рекламу у позивача знак для товарів і послуг № 242388 був відсутній.

Відповідно, виключення ч. 6 ст. 9 Закону України "Про рекламу" на позивача не розповсюджується.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про правомірність рішення відповідача від 09.11.2017 р. про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у сумі 2550,00 грн.

Оскільки факт розміщення реклами позивачем підтверджується матеріалами фотофіксації, доданими до протоколу, твердження позивача про те, що реклама ним не розміщувалася є необгрунтованим.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр"та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Беспалов О.О. Степанюк А.Г.
Повний текст постанови виготовлено 06.09.2018 року