Справа № 805/5111/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 р. Справа№805/5111/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії з 04 серпня 2014 року;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 виплату пенсії з моменту припинення її виплати, тобто з 04 серпня 2014 року;

- стягнути з управління Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 усі понесені нею судові витрати;

- відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що вона постійно проживає за адресою своєї реєстрації (АДРЕСА_1) та отримувала пенсію в управлінні Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області до серпня 2014 року, з серпня 2014 року - виплати припинились. Вказує, що неодноразово зверталась до відповідача із запитами стосовно надання інформації щодо її пенсійного забезпечення. У відповіді ГУ ПФУ в Донецькій області від 03.05.2018 року № 5736/02-1 зазначено, що згідно центральної бази даних одержувачів пенсій станом на 02.05.2018 року, позивач знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області та зазначено, що поновлення виплати пенсії буде здійснено за умови звернення Позивача до управління за місцем фактичного перебування з заявою про поновлення виплати пенсії та довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, виданої згідно з Постановою № 509.

Крім того, позивач зазначає, що вона ніколи не була зареєстрована в якості внутрішньо переміщеної особи та не має можливості виїхати на територію, підконтрольну уряду України через похилий вік і незадовільний стан здоров'я.

Позивач вважає, що відповідач припинив виплату належної їй пенсії з підстав не передбачених законами, тому звернувся з адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими ст. 162 КАС України, або заяви про визнання позову. Встановлено третій особі п'ятиденний строк з дня отримання позову для надання пояснень до позову разом із відповідними доказами.

Від представника третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області через відділ документообігу та архівної роботи суду надійшов відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що реалізація права на отримання пенсійних виплат пов'язана з фактом реєстрації пенсіонера як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, необхідними умовами для поновлення виплати пенсії є фактичне перебування на території підконтрольній Україні та виконання позивачем вимог, передбачених Законом № 1706. На підставі вищезазначеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Разом з цим, до відзиву третьою особою було надано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішення Верховного Суду у зразковій справі № 805/402/18.

Щодо заявленого клопотання про зупинення провадження у справі, суд зазначає, що в силу вимог статті 291 КАС України зупинення провадження у справі з зазначених підстав є правом суду, а не його обов'язком. Тому, суд залишає без задоволення зазначене клопотання третьої особи.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Між іншим, 25 липня 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду представником третьої особи було надано доповнення до відзиву, в якому зазначено, що відповідно до п.12 Положення про управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 - управління Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області є самостійною юридичною особою, яка у зв'язку із проведенням антитерористичної операції тимчасово не функціонує, керівний склад відсутній. Відомості щодо пенсійної справи позивача (щодо нарахувань, виплат тощо) в Головному управлінні відсутні. Окрім іншого зазначає, що виплата пенсій громадянам України, які проживають у населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, провадиться на підконтрольній території України. Нараховані суми пенсії, на виплату яких такі особи мали право, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Зазначає, що позивач не надав доказів щодо вжиття заходів, спрямованих на отримання пенсії на території підконтрольній Україні та ніщо не заважає позивачу виконати вимоги Закону № 1706 і звернутися до будь-якого органу Пенсійного фонду України на території підконтрольній українській владі та йому буде гарантовано поновлена пенсія.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянином України (НОМЕР_1, виданий 13.02.2002 року) пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії.

Як вбачається з копії паспорта серії НОМЕР_3 позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

З 04.08.2014 року виплата пенсії припинилась, вказані обставини були визнані сторонами та жодною із сторін не оскаржувались, у зв'язку з чим суд на підставі частини 1 статті 78 КАС України вважає ці обставини доведеними.

17.04.2018 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із запитом про надання інформації стосовно пенсійного забезпечення позивача.

Листом Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.05.2018 року № 5136/02-1, повідомлено що згідно центральної бази даних одержувачів пенсій станом на 02.05.2018 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області та одержувала пенсію за віком, яка з 01.01.2004 року обчислена відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058 - IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Дата останнього нарахування пенсії - 04.08.2014 року. Позивачу також роз'яснено, що поновлення виплати пенсії буде здійснено за умови звернення гр. ОСОБА_1 до управління за місцем фактичного перебування з заявою про поновлення виплати пенсії та довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України виданої згідно з Постановою № 509.

Разом з цим, суд зазначає, що до доповнення до відзиву на адміністративний позов як доказ на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заперечення третьої особи, до суду надано скриншот з серверної системи "Oracle", з якого вбачається, що датою останнього нарахування пенсії позивачу є 04.08.2014 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на позов, спірними питанням у справі є правомірність ненарахування та невиплати пенсії позивачеві.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено підстави припинення виплати пенсії та визначено, що виплата пенсії припиняється або за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду, або за рішенням суду.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", місто Єнакієве віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України і у відповідності до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за наявності відповідного страхового стажу набула право на отримання пенсії.

Як було встановлено судом, позивач, не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки відповідну довідку не отримувала.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.06.2014 року) передбачено, що у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509.

Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення АТО на території Донецької та Луганської областей.

Національний банк України Постановою від 23.07.2014 року № 436 на території Донецької та Луганської областей з 24.07.2014 року запровадив надзвичайний режим роботи банківської системи.

Постановою від 06.08.2014 року № 466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій" Національний банк України зобов'язав банки України, небанківські установи та національного оператора поштового зв'язку, які є учасниками платіжних систем, призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

Порядок та умови отримання пенсії особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, передбачений Законом України від 20.10.2014 року "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509, постановою Кабінету Міністрів України "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" від 05.11.2014 року № 637, відповідно до яких пенсія та заборгованість особам, які перебувають в районі проведення антитерористичної операції, виплачується після їх звернення з заявою до будь-якого органу Пенсійного фонду України за місцем знаходження особи на території підконтрольній Україні та надання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 "Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції" для продовження виплати пенсії, пенсіонеру необхідно особисто стати на облік в управлінні соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) на території, яка контролюється українською владою та отримати довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та надати її до управління Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання (перебування).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок) та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування (далі - Порядок № 365).

Відповідно до частини 1 Порядку, він визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (ч. 2 Порядку).

Згідно з частиною 5 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред'являється оригінал такої довідки.

Відповідно до пункту 7 Порядку для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат особі, яка перебуває на обслуговуванні в територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) або здобуває освіту певного рівня в дошкільних, шкільних, професійно-технічних і вищих навчальних закладах (студенти денної форми навчання), структурний підрозділ з питань соціального захисту населення надсилає до відповідного органу (закладу) запит щодо надання протягом 15 днів підтвердження перебування/навчання внутрішньо переміщеної особи в такому органі (закладі). У разі не підтвердження факту перебування/навчання внутрішньо переміщеної особи, про що відповідний орган (заклад) інформує письмово, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VIII, а також Закону України від 16.09.2014 року № 1680-VII "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування" місто Єнакієве визнано тимчасово окупованою територією.

Як вбачається з пояснень представника третьої особи, які наявні в матеріалах справи, управління Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області не здійснює свою діяльність, у зв'язку відсутністю керівного складу працівників управління.

Отже, особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання пенсійних виплат за умови переміщення в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік, що має бути підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Судом встановлено, що позивач до будь-якого органу Пенсійного фонду України на території, підконтрольній українській владі, із заявою про виплату щомісячних пенсійних виплат не зверталась, на обліку як внутрішньо переміщена особа не перебувала та не перебуває.

Державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Їх права в повній мірі захищено Законом України від 20.10.2014 року "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади.

Отже, жодними нормативними актами, що регламентують порядок та умови отримання пенсії у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення пенсійних виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території.

Суд зазначає, що у постанові від 12.04.2017 року по справі №6-51цс17 Верховний суд України дійшов до такого ж висновку, що при відсутності довідки внутрішньо переміщеної особи соціальні виплати не здійснюються.

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 року у справі Ганс-Адам II проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

У даному випадку легітимні сподівання позивача на поновлення виплат пенсії передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними. Таким чином на них поширюється режим "існуючого майна".

Ведучи мову про "Закон", стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на той самий критерій, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. справу "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (Case of James and others v. the United Kingdom), рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 3/1984/75/119, § 40. Цей критерій вимагає перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві.

В даному випадку, вважаючи пенсію позивача майном, пенсійний орган діяв відповідно до вимог Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні правові підстави для визнання бездіяльності відповідача протиправною, а також отримання пенсійних виплат.

Так, з 2014 року по теперішній час м. Єнакієве знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, відповідач свою діяльність там не здійснює. Пенсійні виплати здійснюються особам, які добровільно переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення АТО або зони надзвичайної ситуації, мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг за їх фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО. Оскільки позивач таку довідку не надав, то відсутні дані про його постійну реєстрацію на іншій території України поза межами території проведення АТО, і, як наслідок, - відсутні правові підстави для здійснення пенсійних виплат.

При цьому суд звертає увагу, що позивач не позбавлена права на отримання пенсії на підконтрольній органам державної влади України території в разі реєстрації внутрішньо переміщеної особи на підконтрольній Україні території, що спростовує доводи позивача про обмеження конституційного права позивача на пенсію.

Щодо доводів позивача про порушення статті 14 Конвенції про захист прав людини, стандартів Ради Європи, суд зазначає, що державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Їх права в повній мірі захищено Законом України від 20.10.2014 року "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади.

Отже, жодними нормативними актами, що регламентують порядок та умови отримання пенсії у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення пенсійних виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території.

У зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року суд відстрочив позивачеві сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. (за ставками для сплати судового збору, чинними на час подання позову) до ухвалення судового рішення, тому підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 139, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ІПН- НОМЕР_2, адреса для кореспонденції: 61103, АДРЕСА_2) до управління Пенсійного фонду України в м.Єнакієве Донецької області (ЄДРПОУ - 23188360, 84406, Донецька область, м.Лиман, вул.Незалежності, буд.15), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов'янськ, пл.Соборна,3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН- НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь Державного бюджету України.

Повний текст рішення складений та підписаний 03 вересня 2018 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кочанова П.В.