Справа № 826/20339/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 вересня 2018 року № 826/20339/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів: Кузьменка В.А., Огурцова О.П., при секретарі судового засідання Шевченко М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

про скасування наказу №580 від 06.08.2015 р.,-

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування наказу №580 від 06.08.2015 р., мотивуючи позовні вимоги тим, що оскаржуваний наказ підлягає скасуванню як протиправний, оскільки прийнятий з істотними порушеннями порядку призначення та проведення службового розслідування, порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, а відтак притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності є незаконним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2015 у задоволенні позову відмолено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2015 скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.11.2016 касаційну скаргу Державної фіскальної служби України задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

У своїй ухвалі Вищий адміністративний суд України вказав суду дослідити дотримання відповідачем норми чинного законодавства щодо проведення службового розслідування, обставини які б підтверджували чи спростували отримання позивачем вчасно повідомлення про закінчення стосовно нього службового розслідування та можливість ознайомлення з актом службового розслідування.

На підставі ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент проведення судового засідання), суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Як свідчать обставини справи позивач перебував на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС з 20.01.2015.

На виконання розпорядження ДФС від 07.07.15р. №187-р "Про проведення службового розслідування" комісією у період з 08.07.2015 по 20.07.2015 проведено службове розслідування стосовно ОСОБА_1 за фактом недодержання законодавства про державну службу, за результатами якого складено акт від 20.07.2015 №2249/99-99-08-02-01-21-2.

Наказом від 13.07.2015 № 380-ос по особовому складу згідно з Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу», Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України зараховано д списків особового складу загону, поставлено на всі види забезпечення та призначено старшину ОСОБА_1, який призваний на військову службу по мобілізації Малиновським РВК м. Одеса, призначити на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - снайпера відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури «Одеса 2». ВОС - 108932Р-672.8 тарифний розряд з 13.07.2015. Вважати приступивши до виконання службових обов'язків 13.07.2015. Зберегти за ОСОБА_1 на період проходження служби місце роботи (посаду) та середній заробіток до дня фактичної демобілізації.

Наказом № 2161-о ОСОБА_1 увільнено від виконання обов'язків першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС з 13.07.2015 на період проходження ним військової служби у зв'язку з мобілізацією.

Службовим розслідуванням встановлено факт надзвичайної події - бійки між позивачем та в.о. начальника Київської міської митниці ДФС ОСОБА_2, в результаті якої позивачем були нанесені ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження, у вигляді царапин на обличчі. За фактом отримання ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України у м. Києві 27.06.2015 внесено до ЄРДР відповідні відомості за №0006218 та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Постановою СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 08.05.2015 закрито кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Наказом № 580 від 06.08.2015 за висновками проведеного службового розслідування, за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, яке виразилось у неналежній поведінці державного службовця під час взаємовідносин із колегами та спонуканні державного службовця до вчинення незаконних дій, тобто порушення вимог ст. 5 Закону України "Про державну службу", ст. 38 Закону України "Про запобігання корупції", п.1.4 Посадової інструкції, на підставі п.п. 4.3, 4.7 Посадової інструкції та п. 8 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.00р. №950, перший заступник начальника Київської міської митниці ДФС ОСОБА_1 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

Не погоджуючись з оскаржуваним наказом від 06.08.2015 № 580, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний адміністративний спір, а також враховуючи вимоги ухвали Вищого адміністративного суду України від 09.11.2016, суд виходить з наступного.

Згідно ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною службою.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про державну службу" державна служба в Україні це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів, ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про державну службу" одним із обов'язків державних службовців є додержання Конституції України та законів України, а відповідно до ст. 14 цього Закону дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Відповідно до статті 569 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".

Питання щодо проведення службового розслідування стосовно осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування регулюється зокрема Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ч.1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування:

у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян;

у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;

на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;

з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України "Про запобігання корупції" в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення.

За анонімними повідомленнями, заявами та скаргами службове розслідування не проводиться, крім випадків, коли анонімне повідомлення стосується порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" та наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Частиною 2 вказаного Порядку визначено, що рішення щодо проведення службового розслідування приймається вищими посадовими особами України, Першим віце-прем'єр-міністром України, керівником державного органу (посадовою особою), що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа.

Відповідно до ч. 3 абз. 4 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування період проведення службового розслідування не включає час тимчасової втрати працездатності особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться таке розслідування, час її перебування у відпустці або службовому відрядженні чи відсутності з інших причин, час отримання інформації, що стосується предмета службового розслідування, від установ, підприємств, організацій інших держав, а також час ознайомлення такою особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та керівником органу, в якому вона працює, з актом службового розслідування.

Відповідно до ч. 7 Порядку, особа щодо якої проводиться службове розслідування має право:

1) отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування;

2) надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування;

3) звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування;

4) подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять;

5) звертатися з обґрунтованим клопотанням у письмовій формі до керівника органу державної влади, який приймає рішення щодо складу комісії з проведення службового розслідування, про виведення з її складу осіб, які особисто заінтересовані в результатах такого розслідування. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно вказаного Порядку за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються:

факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань);

заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення;

висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру.

обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд з актом службового розслідування ознайомлюються особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, та керівник органу, в якому вона працює.

Про дату і місце ознайомлення з актом службового розслідування зазначені особи повідомляються за день до його проведення.

Під час ознайомлення з актом службового розслідування зазначені особи можуть висловити свої зауваження, які додаються до акта.

У разі коли під час ознайомлення з актом службового розслідування до нього не висловлені зауваження або зазначені особи не прибули у визначений для ознайомлення час без поважних причин та не повідомили комісії про причини своєї відсутності у день ознайомлення, акт службового розслідування вважається таким, що не має зауважень, про що складається відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

Особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, повинна підписати акт службового розслідування, а у разі відмови її підписати члени комісії складають відповідний акт, який додається до акта службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи не зважаючи на відсутність ОСОБА_1 у зв'язку з мобілізацією з 13.07.2015 службове розслідування відносно нього не зупинялося та тривало до 20.07.2015 після чого складено акт службового розслідування від 20.07.2015 №2249/99-99-08-02-01-21-2, в супереч вимогам ч. 3 абз. 4 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В подальшому відповідач направив листом від 20.07.2015 №7011/17-99-99-0802-01-14 на домашню адресу позивача, в період його перебування по мобілізації в оперативно-бойовій прикордонній комендатурі «Одеса-2», повідомлення про дату, місце та час ознайомлення з актом службового розслідування, яке ОСОБА_1 не отримав.

Тобто, як дійшов висновку суд, позивач не був своєчасно повідомлений про закінчення відносно нього службового розслідування та про можливість ознайомитися з актом службового розслідування та надати на нього свої зауваження.

В подальшому, відповідач будучи усвідомленим про не сповіщення позивача про закінчення відносно нього службового розслідування та про можливість ознайомитися з актом службового розслідування склав акт від 27.07.15р. про визнання акта службового розслідування таким, що не має зауважень.

За результатами службового розслідування відповідачем прийнято наказ №580 від 06.08.2015, згідно якого підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади перший заступника начальника Київської міської митниці ДФС ОСОБА_1 за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, яке виразилось у неналежній поведінці державного службовця під час взаємовідносин із колегами та спонуканні державного службовця до вчинення незаконних дій, тобто порушення вимог ст. 5 Закону України "Про державну службу", ст. 38 Закону України "Про запобігання корупції" та п. 1.4 Посадової інструкції першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС.

Суд, критично сприймає доводи відповідача щодо належного повідомлення позивача про закінчення щодо ОСОБА_1 службового розслідування та можливістю ознайомитися з актом, оскільки вказане повідомлення 20.07.2015 було скероване відповідачем за адресою реєстрації позивача, хоча наказом (№2161-о) відповідача позивача з 13.07.2015 було увільнено від виконання обов'язків першого заступника у зв'язку з мобілізацією до «Одеса-2».

Відповідно до наказу від 13.07.2015 № 380-ос по особовому складу ОСОБА_1 вважати приступившим до виконання службових обов'язків 13.07.2015. .

Тобто, як дійшов висновку суд, відповідач не виконав обов'язку щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про закінчення відносно нього службового розслідування та можливістю ознайомлення з актом за результатами якого було складено.

Кодексом адміністративного судочинства України покладається на суд обов'язок перевірити у кожній справі щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, чи прийняті рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначена норма кореспондується з ч. 2 ст. 19 Конституції України.

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень, зокрема, зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень вказаному критерію для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

З огляду на викладене, оспорюваний наказ суперечить вимогам чинного законодавства України, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичної особи.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевказане суд, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 06.08.2015 № 580.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов