Справа № 808/2611/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року (об 11 год. 40 хв.)Справа № 808/2611/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - Енергодарське об'єднане УПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження з 01.01.2018 призначеної та перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром у 10 740,00 грн.;

зобов'язати відповідача здійснювати виплату призначеної та перерахованої позивачу пенсії з 01.01.2018 по 30.06.2018 у розмірі 13 730,00 грн., а з 01.07.2018 - без обмеження її максимальним розміром, а також провести доплату різниці між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами по день проведення виплати.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві посилається на приписи Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зазначає, що враховуючи, що розмір його пенсії за віком станом на 29 січня 2017 року склав 13 959,72 грн. (виплата пенсії до 31 грудня 2017 року була обмежена розміром до 10 740,00 грн. на підставі п. 3 ст. 27 вказаного Закону), то починаючи з січня 2018 року пенсія позивачу повинна виплачуватись у повному розмірі - 13 959,72 грн., у зв'язку із чим звернувся до відповідача з проханням надати детальну інформацію про порядок призначення, складову та відповідних перерахунків пенсії позивача від дати призначення до дати звернення. Вказує, що 14.06.2018 відповідачем була надана відповідь, що розмір пенсії починаючи з 01 жовтня 2017 перерахований у сторону зменшення з причини встановлення нового підходу до порядку обчислення середньої заробітної плати, зменшення коефіцієнта величини оцінки одного року страхового стажу із 1,35% до 1% та встановлена на рівні 10 367,93 грн., що менше на 3 591,79 грн. від раніше призначеного розміру пенсії. Вважає такі дії відповідача при перерахунку пенсії неправомірними, у зв'язку із чим просить адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.07.2018 відкрите провадження в адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначене перше судове засідання на 27 липня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 27 липня 2018 року надав на адресу суду відзив на адміністративний позов (вх. № 23481), у якому вказує, що станом на 30.09.2017, з урахуванням стажу і заробітку позивача, розмір пенсії обчислювався в сумі 13 962, 02 грн., проте відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір його пенсії становив 10 740,00 грн. Зазначає, що з 01.10.2017 позивачу проведений перерахунок розміру пенсії з урахуванням заробітної плати 3 764,40 грн. (середній показник заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки) та із застосування оцінки страхового стажу 1%, після чого розмір пенсії склав 10 367,93 грн. Разом із тим, у відповідності до п. 4 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням зменшення розміру пенсії після перерахунку позивачу з 01ю10ю2017 виплачується пенсія в раніше встановленому розмірі 10 740,00 грн. Вважає, що правомірність дій об'єднаного управління щодо перерахунку підтверджується правовою позицією Європейського суду з прав людини (ухвала «Великода проти України» від 03.06.2014), законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державною. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат і допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Таким чином, вважає що в даному випадку жодним чином не застосовуються обмеження розміру пенсії в зв'язку з чим збільшення прожиткового мінімуму з січня та з липня 2018 року, як стверджує позивач, не має відношення до даних правовідносин і не впливає на розмір пенсії, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

02 серпня 2018 року позивачем надано суду відповідь на відзив (вх. №24212), у якій додатково зазначає, що до здійснення перерахунку пенсії з 01.10.2017 її розмір становив 13 962,02 грн., про що зазначає відповідач у відзиві на адміністративний позов, а тому вважає, що розмір фактичної пенсійної виплати, визначений з урахуванням обмеження її максимального розміру відповідно до ч.3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не є тотожнім загальному розміру пенсії, розрахованому згідно з формулою, наведеною у ч. 1 ст. 27 цього Закону. Отже, оскільки до 31.12.2017 існувало обмеження щодо отримання максимального розміру пенсії, а саме 10 740,00 грн., то з 01.01.2018 таке обмеження збільшено до 13 730,00 грн., відповідно з 01.07.2018 до 14 350,00 грн., тому, на думку позивача, починаючи з 01.01.2018 пенсія йому має виплачуватись у встановленому розмірі з урахуванням передбаченого обмеження максимальної виплати, а з 01.07.2018 - без будь-якого обмеження.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_2 від 13.04.2017 Серія НОМЕР_3, та перебуває на обліку в Енергодарському об'єднаному УПФУ м. Запоріжжя.

З 29.01.2017 довічно позивачу була призначена пенсія за віком у розмірі 13 959,72 грн. з врахуванням страхового стажу 32 роки 1 місяць 8 днів, що підтверджується повідомленням Енергодарського об'єднаного УПФУ в Запорізькій області, яке міститься в матеріалах справи.

Проте, виплата пенсії до 31 грудня 2017 року була обмежена розміром до 10 740,00 грн. на підставі ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після проведеного перерахунку згідно із матеріалами пенсійної справи розмір пенсії позивача станом на 01.10.2017 склав - 10 367,93 грн., та враховуючи норми п. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії обмежений до 10 740,00 грн.

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача щодо скасування з 01.01.2018 обмежень пенсії у розмірі 10 740, 00 грн. та проведення виплати різниці.

Відповідно до листа від 14.06.2018 № 183/ч-1 позивачу надано відповідь про те, що в жовні 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, п. 4-3 ст. 115 якого визначено, що пенсії призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом №2148, з 01 жовтня 2017 року переховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3 764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, у зв'язку із чим загальний розмір пенсійної виплати станом на 01.10.2017 склав 10 367,93 грн. Враховуючи, що пенсійна виплата до 01.10.2017 становила 10 740,00 грн., на підставі пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачу встановлено доплату до старого розміру виплати у сумі 372,07 грн.

Вважаючи дій відповідача щодо обмеження з 01.01.2018 призначеної та перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром у 10 740,00 грн. протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.03.2003 (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за віком, далі - Закон № 1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (Закон № 1058-ІV).

Згідно із частиною першою статті 25 Закону № 1058-ІV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:

Кс= (См*Вс)/100%*12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

Частиною третьою статті 27 Закону № 1058-ІV визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 гривень.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що розмір пенсії позивача за віком розраховувався виходячи із загального стажу роботи 32 років 1 місяць 8 днів та станом на 29.01.2017 позивачу довічно була призначена пенсія за віком у розмірі 13 959,72 грн., що підтверджується повідомленням Енергодарського об'єднаного УПФУ в Запорізькій області, проте виплата пенсії до 31 грудня 2017 року була обмежена розміром до 10 740,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що відповідач правомірно здійснював виплату позивачу пенсії з 01.10.2017 з обмеженням її максимального розміру до 10 740, 00 грн., що саем позивачем не заперечується.

10.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон №2148), яким розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 доповнено п.4-3 наступного змісту: «Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі п.4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017, за наслідками якого загальний розмір пенсії позивача становив 10 367,93 грн., в т.ч.:

- основний розмір пенсії склав 10 268,17 грн. = 0,43083 (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1 (К.ст)) Ч 6,33128 (індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії (К.з/пл.)) Ч 3764,40 грн. (середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2014 та 2016 роки);

- загальний розмір пенсійної виплати станом на 01.10.2017 склав 10 367,93 грн. = 10 268,17 грн. (основний розмір пенсії) + 99,76 грн. (доплата за 8 років понаднормативного стажу).

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2148, у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Крім того, аналогічні положення містяться в пункті 4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058.

Тому, в разі якщо після перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 відповідно до п.4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 її розмір зменшився, то відповідач був зобов'язаний виплачувати позивачу пенсію в розмірі, що був встановлений до 01.10.2017.

Так, у листі від 14.06.2018 за №183/Ч-1 та відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на приписи Прикінцевих та перехідних положень Закону №2148, обґрунтовує доплату до розміру пенсії позивача до 01.10.2017 в сумі 372,07 грн. тим, що до здійснення перерахунку пенсія виплачувалася позивачу в розмірі 10 740, 00 грн.

В даному випадку суд звертає увагу, що до здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 її розмір становив 13 959,72 грн., а не 10 740,00 грн., про свідчить повідомлення відповідача про призначення пенсії за віком.

При цьому, суд зазначає, що розмір фактичної пенсійної виплати позивача, визначений з урахуванням обмеження її максимального розміру відповідно до частини третьої статті 27 Закону №1058, не є тотожним загальному розміру пенсії позивача, розрахованому згідно з формулою, наведеною у частині першої статті 27 Закону №1058.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII, з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено в розмірі 1 373,00 грн., а з 01.07.2017 - 1 435,00 грн.

Тобто, з 01.01.2018 максимальний розмір пенсійної виплати не може перевищувати 13 730,00 грн., а з 01.07.2018 - 14 350,00 грн. (частина третя статті 27 Закону №1058), а тому з 01.01.2018 позивачу мала виплачуватись пенсія в розмірі 13 730,00 грн., оскільки її розмір перевищував 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а з 01.07.2018 пенсія позивачу мала виплачуватися позивачу в повному обсязі, тобто 13 959,72 грн.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що всупереч вимогам пункту 4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 та пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2148 відповідач з 01.01.2018 виплачував позивачу пенсію в меншому розмірі, ніж була йому встановлена до перерахунку з 01.10.2017.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарського об'єднаного УПФУ в Запорізькій області.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: 71503, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Українська, буд. 4-а, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо обмеження з 01.01.2018 призначеної та перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром у 10 740,00 грн.

Зобов'язати Енергодарське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснювати виплату призначеної та перерахованої ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 по 30.06.2018 у розмірі 13 730,00 грн., а з 01.07.2018 - без обмеження її максимальним розміром, а також провести доплату різниці між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами по день проведення виплати.

Присудити на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак