Справа № 358/1014/18
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/1014/18 Провадження № 2-а/358/22/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно положень ст. 229 ч. 4 КАС України, адміністративну справу за позовом Кагарлицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2018 року до Богуславського районного суду Київської області надійшла позовна заява від Кагарлицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якій позивач просить скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 № 55269909 від 08.06.2018 року про накладення штрафу та зупинити дію даної постанови.

Позов мотивовано тим, що Кагарлицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області немає можливості виконати рішення Богуславського районного суду Київської області від 23.11.2012 року, яким було задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області та яким було зобовязано управління провести Позивачу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» перерахунок та виплату надбавки до пенсії як «дитині війни» в розмірі 30%мінімальної пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01 жовтня 20101 року по 23 липня 2011 року, враховуючи змінами діючого законодавства щодо встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян за цей період, в частині виплати коштів з обєктивних причин, у звязку з відсутністю відповідних асигнувань з Державного бюджету. Зазначає, що вище зазначена постанова була виконана в частині здійснення нарахувань: а саме було здійснено перерахунок надбавки до пенсії ОСОБА_2 як «дитині війни». Враховуючи наведене вважає, що відсутні підстави для накладення на Кагарлицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Київської штрафних санкцій.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває постанова Богуславського районного суду Київської області від 23.11.2012 року № 2-а-16273/11, якою було задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області та яким було зобовязано управління провести Позивачу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» перерахунок та виплату надбавки до пенсії як «дитині війни» в розмірі 30%мінімальної пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01 жовтня 20101 року по 23 липня 2011 року, враховуючи змінами діючого законодавства щодо встановлення нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних громадян за цей період.

В ході здійснення вказаного виконавчого провадження позивач листом від 26.12.2017 №7179/11 повідомив відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про те, що на виконання постанови державного виконавця № 55269903 від 30.11.2017 року стягувачу здійснено перерахунок надбавки до пенсії ОСОБА_2 з 01.10.2010 року по 23.07.2011 року як «дитині війни» у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, керуючись статтями 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, за невиконання рішення суду без поважних причин, постановою від 08.06.2018 року ВП № 52269903 на боржника управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської наклав штраф у розмірі 5100,00 гривень.

Вказана постанова листом надіслана на адресу позивача та отримана останнім 19.06.2018 року.

Не погоджуючись з винесеною постановою, Кагарлицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Київської звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини пятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

З аналізу викладеної норми слідує, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

Суд звертає увагу, що за своєю природою штраф це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Судом встановлено, що Кагарлицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Київської не виконало в повному обсязі рішення суду у зв'язку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 23 Бюджетного Кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 та підпункту 2 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах і районах, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує заходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті) у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зазначена правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 30.06.2015 та 03.11.2015, 02.02.2016 (справи №№ 21-1044а15, 21-5099а15, 825/3715/14 відповідно), Верховним Судом, у постановах від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18)) та від 13.06.2018 (справа № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18)).

Частиною п'ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем оскаржувана постанова винесена передчасно, а також не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій щодо її складення, тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 241-243, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Кагарлицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 08.06.2018 року № 55269909 складену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: суддя ОСОБА_3