Справа № 826/18120/16
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Міністерства аграрної політики та продовольства України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Міністерства аграрної політики та продовольства України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2017, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01 листопада 2016 року про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору, а також просив визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження серії ВП № 52057703.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.11.2016 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви зазначених в ухвалі суду, а саме, сплатити судовий збір.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 у задоволенні апеляційної скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України було відмовлено, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.11.2016 - залишено без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.09.2017 позов повернуто позивачу у зв'язку з тим, що не усунено його недоліки.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов'язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з'ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви, так як відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.11.2016 позовну заяву було залишено без руху, оскільки до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору за подачу адміністративного позову.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, Міністерство аграрної політики та продовольства України оскаржило її до Київського апеляційного адміністративного суду, однак, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено.

Копію вказаної ухвали представником апелянта отримано у суді 23.02.2017 що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с.92 на звороті).

Таким чином, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.11.2016 про залишення адміністративного позову без руху набрала законної сили.

Підставою для повернення позовної заяви суд першої інстанції вказав не усунення недоліків позову у строк, визначений судом, з чим не погоджується колегія суддів, враховуючи, що на час прийняття оскаржуваної ухвали недоліки позову позивачем усунуто.

Статтею 44 КАС України передбачено обов'язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п'ятої цієї статті).

В матеріалах справи міститься лист Мінагрополітики від 04.01.2017 (а.с.94-98) надісланий на виконання ухвали про залишення позову без руху. До вказаного листа додано оригінал платіжного доручення №986 від 15.12.2016 (а.с.97) про сплату 2756,00 грн. судового збору за подання до суду адміністративного позову, з відміткою банку про зарахування коштів.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки захист прав повинен бути не лише формальним, але й реальним.

Враховуючи у сукупності вищевикладене, наявність доказів виконання апелянтом ухвали про залишення позову без руху, перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 316, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2018 у справі - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2018 - скасувати та направити справу за адміністративним позовом Міністерства аграрної політики та продовольства України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 07.09.2018