Справа № 826/7893/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

27 серпня 2018 року № 826/7893/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Смолій І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкової вимоги «Ю» від 27.04.2017 №8542-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 27.04.2017 №8542-17,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Генпрофдуб» (надалі - ТОВ «Генпрофдуб», позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), в якому просили:

скасувати податкову вимогу форми «Ю» від 27.04.2017 року № 8542-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 27.04.2017 року № 8542-17 прийняті відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд».

зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві відобразити зняття податкової застави та відсутність узгодженого податкового зобов'язання відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд» в усіх публічних та внутрішніх базах даних органів ДФС.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на момент постановлення податкової вимоги форми «Ю» від 27.04.2017 року т 8542-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 27.04.2017 року № 8542-17 податкове зобов'язання ТОВ «Генпрофбуд» узгодженим в розумінні ПКУ не було.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, суду надано відзив на позовну заяву.

Враховуючи положення ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд» 19.05.2017 року отримано податкову вимогу форми «Ю» від 27.04.2017 року № 8542-17 та прийняте рішення про опис майна у податкову уставу від 27.04.2017 року № 8542-17.

Податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу складені на підставі податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2014 року, винесеного Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Дане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось в судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.01.2017 року у справі 826/1200/16, яке залишено в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 8.02.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Проте, ТОВ «Генпрофбуд» до Окружного адміністративного суду м. Києва було подано заяву о перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.01.2017 року у справі № 826/1200/16 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.03.2017 року відкрито провадження а нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 826/1200/16.

Позивач, вважаючи податкову вимогу та рішення про опис майна, протиправними та такими, що підлягає скасуванню, звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Згідно з пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3 ст. 59 зазначеного Кодексу податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пп. 2.2 ст. 2 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 576 від 10.10.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1840/24372, податкова вимога формується, якщо, зокрема, платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.

Відповідно до п. 55.1 ст. 55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Пунктом 56.1 ст. 56 ПК України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби-з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (п. 56.3 ст. 56 ПК України).

Відповідно до п. 56.15 ст. 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 ПК України платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як встановлено судом, не погоджуючись з складеними Відповідачем податковим повідомленням-рішенням № від 18 листопада 2014 року, Позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.01.2017 року у справі 826/1200/16, яке залишено в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 8.02.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Проте, ТОВ «Генпрофбуд» до Окружного адміністративного суду м. Києва було подано заяву о перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.01.2017 року у справі № 826/1200/16 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.03.2017 року відкрито провадження а нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 826/1200/16.

Таким чином податкове зобов'язання позивача було неузгодженим, оскільки, як було зазначено вище, на період судового оскарження виконання платником податків грошових зобов'язань зупиняється. Цей період адміністративного оскарження обчислюється з дати подання відповідного позову до дня закінчення процедури оскарження.

З урахуванням вище наведеного, у відповідача були відсутні правові підстави для винесення податкової вимоги та рішення про опис майна.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Генпрофдуб»» задовольнити.

Скасувати податкову вимогу форми «Ю» від 27.04.2017 року № 8542-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 27.04.2017 року № 8542-17 прийняті відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд».

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві відобразити зняття податкової застави та відсутність узгодженого податкового зобов'язання відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Генпрофбуд» в усіх публічних та внутрішніх базах даних органів ДФС.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Генпрофбуд" () судові витрати в сумі 12441,38грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ().

Рішення відповідно до ст. 255 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І.В. Смолій