Справа № 826/4169/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року № 826/4169/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М, розглянувши в. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,-

в с т а н о в и в:

Гр. ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо відмови у перерахунку йому пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 22.08.20112 № 070/700 за період з 2000 по 2011 рік;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 22.08.20112 № 070/700 за період з 2000 по 2011 рік, починаючи з 01.04.2015.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії згідно довідок від 22.08.2018 № 070/700, виданих Муніципальним підприємством Управління електричного транспорту (Республіка Молдова).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.03.2018 передано дану справу до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та прийнято рішення про її розгляд без виклику сторін.

Відповідач надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у її задоволенні. Стверджує, що пенсія позивачу призначена та виплачується згідно вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, ратифікованої 29.10.1996.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним.

Гр. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Ірпінському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області з 01.04.2015 та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів справи слідує, що позивач з 28.12.1973 по 18.04.2011 працював у тролейбусному парку № 1 Управление Электрического транспорта муниципия Кишинэу (Республіка Молдова) (а.с. 12 - 16).

На підставі особових рахунків позивачу видано довідки про заробітну плату (а.с. 17 - 19).

Позивач звернувся до Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою від 09.01.2018 про надання інформації щодо врахування при обчисленні його пенсії довідок про заробітну плату за 2000 - 2011 роки від 22.08.2012 № 070/700 (а.с. 20).

Листом від 18.01.2018 № 16/С-03 Ірпінське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області надало відповідь на вказаний запит та повідомило, що відсутність підстав для обчислення пенсії позивача з урахуванням зазначених у запиті довідок (а.с. 21).

Вважаючи, що вказаним листом відповідач протиправно відмовив у перерахунку пенсі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 5 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення від 29.08.1995 пенсійне забезпечення громадян України і громадян Республіки Молдова та членів їх сімей здійснюється по законодавству тієї держави, на території якої вони постійно проживають.

При переселенні пенсіонера з території однієї держави на територію іншої держави на постійне місце проживання виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється у відповідності із законодавством кожної з держав.

За новим місцем проживання пенсіонера пенсія призначається із місяця, наступного за місяцем припинення виплати за попереднім місцем проживання, але не більше ніж за шість місяців до місяця прописки або отримання виду на проживання.

Тобто, має місце призначення пенсії за законодавством тієї країни, до якої переселився громадянин.

Відповідно до ст. 9 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення від 29.08.1995 для громадян однієї держави, які переселились на територію іншої держави і працювали після переселення, розмір пенсії обчислюється із заробітку (прибутку) після переселення, при умові

дотримання мінімально потрібного періоду праці для обчислення заробітної плати при призначенні пенсії по законодавству держави переселення.

Для громадян однієї держави, які після переселення на територію іншої держави не працювали, або не відповідають умовам частини 1 цієї статті, розмір пенсії обчислюється із середньої зарплати працівника відповідної професії і кваліфікації, який

зайнятий аналогічною діяльністю на час призначення пенсії тією державою, на територію якої переселились.

У разі неможливості визначення середнього заробітку у вищенаведеному порядку розмір пенсії обчислюється із середньої заробітної плати, яка склалась на час призначення пенсії на території тієї держави, куди переселився громадянин.

Оскільки будь-який відомостей про те, що позивач після звільнення з місця роботи у Республіці Молдова та переселення на територію України працював матеріали справи не містять, розмір його пенсії має обчислюватись із середньої зарплати працівника відповідної професії і кваліфікації, який зайнятий аналогічною діяльністю на час призначення пенсії на території України.

Отже, доводи позивача про те, що його пенсія має обчислюватись з урахуванням довідок про заробітну плату за період 2000 - 2011 року від 22.08.2018 № 070/700 є необґрунтованими.

Крім того, суд критично оцінює доводи позивача про те, що на одержану ним у Республіці Молдова заробітну плату було нараховано внески до Пенсійного фонду України, оскільки будь-яких відомостей на підтвердження даних обставин матеріали справи не місять.

Також при прийнятті рішення в даній адміністративній справі суд керується наступним.

Відповідно до п. 1.5. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України

25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Отже, даною нормо передбачено подання до органу Пенсійного фонду окремої заяви про перерахунок пенсії.

Проте, за свої змістом заява позивача від 09.01.2018 не може вважатись заявою про перерахунок пенсії та відповідає формі запиту на інформацію, оскільки у ній гр. ОСОБА_1 просить надати відповідь щодо підстав неврахування довідок про заробітну плату у період 2000 - 2011 років від 22.08.2012 № 070/700, а не провести перерахунок пенсії.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що у адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.