Справа № 826/2421/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

04 вересня 2018 року №826/2421/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомпублічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод"
до третя особа про приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ОСОБА_2 визнання протиправним та скасування рішення,
за участю:

представників позивача - Литвина В.В., Каленського В.І., Хілінського А.О.,

представника відповідача - ОСОБА_6,

представника третьої особи - ОСОБА_6,

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 вересня 2018 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Експериментальний механічний завод" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №31071341 від 23.08.2016 щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати запис, внесений до Реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер №31071341 від 23.08.2016 щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та призначено підготовче судове засідання по справі.

Під час проведення підготовчих судових засідань по справі №826/2421/18 від приватного нотаріуса ОСОБА_1 та Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Київської міської державної адміністрації витребовувались належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1), що стали підставою для вчинення реєстраційних дій та прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.08.2016 №31071341.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.08.2018 закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляд по суті.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" мотивовані тим, що приватний нотаріус ОСОБА_1, порушуючи норми чинного законодавства вчинила оспорюваний запис. Так, позивач посилається на наявність зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно на час вчинення реєстраційних дій, у зв'язку з наявністю яких, приватним нотаріусом повинно було відмовити у вчиненні реєстраційних дій. Крім того, позивач наголошує, що відповідач взагалі не мала права вчиняти оскаржувані дії, оскільки нею не посвідчувався факт виникнення, переходу або припинення права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1). Також, позивач наголошує, що для державної реєстрації права власності на майно за адресою: АДРЕСА_1) за ОСОБА_2, останнім не було надано нотаріусу необхідних документів.

Відповідач надав суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 23.08.2016 №31071341, яке є предметом позову - скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, відповідач зазначив, що на час вчинення спірних реєстраційних дій, постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №29343692 від 19.08.2016 було припинено чинність арешту та розшуку майна боржника. Також, відповідач наголосив, що виконуючи функції державного реєстратора, він діяв в межах своїх повноважень та дотримуючись присів чинного законодавства України, а тому державна реєстрація права власності була здійснена відповідно до вимог та правил вчинення реєстраційних дій.

Представником третьої особи також було надано суду письмові пояснення по справі, в яких наголошено на правомірності спірних реєстраційних дій та зазначено, що наразі, рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно №31071341, прийняте ОСОБА_1 перебуває у стані «скасовано», відтак, предмет адміністративного позову - відсутній.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій повторно наголошено на протиправності вчинення відповідачем відповідної реєстраційної дії.

Під час судового розгляду справи представником третьої особи було заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з посиланням на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Разом із тим, суд наголошує на тому, що питання пропуску позивачем строку звернення до суду було досліджено при відкритті провадження у справі. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2018 позовну заяву публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" було залишено без руху та наголошено, що позивачеві необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із обґрунтуванням поважності причин пропуску строку. При цьому, на виконання вимог ухвали суду від 15.02.2018 представником позивача було подано клопотання про поновлення строків звернення до суду, в якому наголошено, що постанова Вищого адміністративного суду України від 08.08.2017, якою було скасовано наказ Міністерства юстиції України від 14.12.2016 №3656/5, була винесена в порядку письмового провадження та набрала законної сили 21.08.2017, і саме з цього моменту, у позивача знову виникло право на звернення до адміністративного суду із відповідним позовом.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2018 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк звернення до суду, в адміністративній справі №826/2421/18 відкрито провадження.

Таким чином, враховуючи, що відповідне питання вже досліджувалось судом, ухвалою Окружного адміністративного суду від 22.03.2018 строки звернення до суду було поновлено та відкрито провадження у справі, а представником третьої особи в своєму клопотанні не наведено нових обставин, з яких причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом можуть бути визнані неповажними, відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

Як вбачається із змісту позовних вимог, підставою для звернення позивача до суду стала незгода із вчиненням відповідної реєстраційної дії через недотримання відповідачем процедури на вчинення таких дій. Тобто у даній справі дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії приватного нотаріуса Скульської Т.М., яка у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.

Так, відповідно до висновку Верховного Суду, який викладений в постанові від 04.04.2018 №826/9928/15 (№11-211апп18), даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що спори про право щодо нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 69, окремо розглядається в порядку цивільного та господарського судочинства.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством «Експериментальний механічний завод» (наразі публічне акціонерне товариство «Експериментальний механічний завод») 19.10.2009 укладено договір купівлі - продажу, відповідно до якого Продавець передає, а Покупець приймає у власність нежилі будівлі в літерах З, А, Н, М, І, И, П, Й, О, Л, Е, У, Ф, Т, К, загальною площею - 8588,9 кв. м., що знаходяться в місті Києві по АДРЕСА_1.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності №18247758 та поданих разом з нею документів 23.08.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_1 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31071341, на підставі якого до розділу Державного реєстру прав №00 внесено запис про перехід права власності на об'єкт нерухомого майна - нежилі будівлі в літерах З, А, Н, М, І, И, П, Й, О, Л, Е, У, Ф, Т, К, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, від Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» до ОСОБА_2

Разом з тим, наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2016 №3656/5, виданим на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 13.12.2016 за результатами розгляду скарги акціонерів публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вищевказану державну реєстрацію права власності на об'єкт продажу за ОСОБА_2 було скасовано та відновлено дію попереднього запису про право власності на об'єкт продажу за публічним акціонерним товариством «Експериментальний механічний завод».

Постановою Вищого адміністративного суду України від 08.08.2017 №К/800/19172/17 наказ Міністерства юстиції України 14.12.2016 №3656/5 було скасовано.

Публічне акціонерне товариство "Експериментальний механічний завод", вважаючи порушеними свої права та законні інтереси, внаслідок винесення приватним нотаріусом Скульською Т.М. запису про перехід права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно об'єкту нерухомого майна №00, Департаментом Державної реєстрації Міністерства юстиції України 14.12.2016 було скасовано реєстраційну дію (перехід права власності) від 23.08.2016, вчинену приватним нотаріусом Скульською Т.М.

При цьому, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно також вбачається, що приватними нотаріусами Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. та Стрельченко О.В. 16.12.2016 та 22.12.2016 відповідно, також було вчинено реєстраційні дії.

Так, за посиланням представника третьої особи, публічне акціонерне товариство "Експериментальний механічний завод", скориставшись відновленням запису про право власності на об'єкт продажу, здійснило поділ первісного об'єкту на дві частини шляхом відчуження частини спірного майна на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лакіпром» та шляхом надання в оренду частини майна товариству з обмеженою відповідальністю «Ексонт-торг».

На підтвердження вказаного, представником третьої особи надано суду копію договору оренди нежитлового приміщення від 04.01.2017, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Ексонт-торг», за умовами якого, орендодавець передав у строкове платне користування орендарю, а орендар прийняв у строкове платне користування від орендодавця частину адміністративного корпусу (літера «А») площею 2 549, 60 кв.м, що розташований за адресою : АДРЕСА_1.

Зазначені обставини також підтверджуються відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія витягу з якого наявна в матеріалах справи.

Також, на підтвердження відчуження частини спірного майна на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лакіпром» представником третьої особи додано до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу від 24.12.2016, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Лакіпром» за умовами якого, продавець передає у власність, а покупець приймає приймає і зобов'язується оплатити на нижчевикладених умовах об'єкт нерухомого майна - 3/4 часток у праві власності на нежилу будівлю літера «М», загальною площею 563, 9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначені обставини також підтверджуються відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія витягу з якого наявна в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна що розташований за адресою АДРЕСА_1 до його поділу був №00, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.08.2016 №66517817.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент поділу позивачем майна) у разі поділу об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, реєстраційний номер цього об'єкта скасовується. На кожний новостворений об'єкт нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об'єктів.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про, зокрема, задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось позивачем, станом на день розгляду даної адміністративної справи, розділ 00 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00) закритий у зв'язку з поділом об'єкту нерухомого майна на частини. Рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно №31071341 від 23.08.2016 року, яке є предметом позову - скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, суд наголошує, що даний адміністративний спір не є спором про право власності, оскільки в результаті вчинених позивачем дій щодо продажу та надання в оренду частини приміщення за адресою: АДРЕСА_1, позивач звернувся саме до Подільського районного суду міста Києва з віндикаційним позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією позовної заяви ОСОБА_2 з відміткою суду від 25.06.2017 про реєстрацію позовної заяви.

Суд також звертає увагу, що під час судового розгляду справи, представником позивача не заперечувався той факт, що після скасування наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2016 №3656/5 позивач далі продовжував користуватись та розпоряджатись майном за адресою: АДРЕСА_1, шляхом надання в оренду та продажу його частин.

Крім того, суд наголошує, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 вчинялись будь-які дії щодо відновлення реєстраційного запису про право власності на вказане майно за ним, що могло б потягнути завдання шкоди інтересам позивача. Натомість, з матеріалів справи навпаки вбачається подальше використання позивачем майна за адресою: АДРЕСА_1 шляхом відчуження його частин, в результаті чого ОСОБА_2 було заявлено позов до Подільського районного суду міста Києва за результатами розгляду якого, ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 19.06.2017 відкрито провадження у цивільній справі №758/8009/17.

Так, під час судового розгляду справи судом ставилось питання до позивача в чому саме полягає порушення його прав. У відповідь на вказане питання позивач зазначив, що відомості щодо права власності на майно за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 можуть бути поновлені.

При цьому, суд наголошує, що наразі порушення прав позивача відсутнє, ОСОБА_2 не вчинялось жодних дій щодо поновлення реєстраційного запису про право власності на майно за адресою: АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, доказів зворотнього позивачем під час судового розгляду справи не надано.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

При тлумаченні вищезгаданих норм права, Верховний Суд України в постанові від 15 грудня 2015 року (справа № 800/206/15) вказав на те, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Тобто, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналіз вищезгаданих норм права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявнику.

Так, суд наголошує, що під час розгляду кожної справи, суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього неможливо виконати завдання судочинства.

Суд також звертає увагу, що правова позиція щодо обов'язкової умови надання правового захисту судом, як наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду за захистом, висловлена Верховним судом України в постановах від 15.12.2015 у справі №21-5361а15, від 01.12.2015 у справі №21-3222а15 та від 08.12.2015 у справі №21-5435а15.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час судового розгляду справи, розділ 00 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00) закритий у зв'язку з поділом об'єкту нерухомого майна на частини. Рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно №31071341 від 23.08.2016, яке є предметом позову - скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом, порушення прав позивача з боку відповідача - відсутнє, а отже, позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 07.09.2018.

Суддя Літвінова А.В.