Справа № 810/2807/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року № 810/2807/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1;

- зобов'язати Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.10.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС має право на перерахунок пенсії, відповідно до норм закріплених в частині 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач протиправно відмовив йому у цьому, чим позбавив передбачених законом гарантій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача в письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивач не має право на обчислення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалась поза межами проходження дійсної строкової служби. Крім того представник відповідача зазначив, що для призначення (перерахунку) пенсії особа повинна звернутись до пенсійного органу з відповідною заявою встановленого зразка, який передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, проте позивач подав до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області заяву в довільній формі, яка розглядалась пенсійним органом в порядку Закону України «Про звернення громадян», з огляду на що відповідачем не виносилась відмова у проведенні перерахунку пенсії позивачу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується посвідченням від 13.01.2000 Серії НОМЕР_1.

Згідно з вкладкою № НОМЕР_2 до вказаного посвідчення, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як убачається з матеріалів справи, в період з 18.10.1986 по 21.11.1986 позивач був призваний на збори і у складі оперативної групи приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією довідки Міністерства оборони України від 03.03.1999 № 51/1/2802.

Позивач перебуває на обліку в Білоцерківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності.

У лютому 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Розглянувши звернення позивача, пенсійний орган, листом від 06.03.2018 № 122/р-01, відмовив йому у цьому, в обґрунтування відмови зазначивши, що позивач став особою з інвалідностю не під час проходження дійсної строкової служби, а отже підстав для проведення перерахунку його пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, немає.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу твердження представника відповідача стосовно того, що позивач подав до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області заяву в довільній формі, яка розглядалась пенсійним органом в порядку Закону України «Про звернення громадян», з огляду на що відповідачем не виносилась відмова у проведенні перерахунку пенсії позивачу, суд встановив, що воно не відповідає дійсності, з огляду на наступне.

Як убачається з листа Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 06.03.2018 № 122/р-01, пенсійний орган, розглянувши звернення позивача зазначив: «Виходячи з викладеного, підстав проводити перерахунок Вашої пенсії в такому розмірі не має підстав, оскільки Ви стали стали особою з інвалідністю не під час проходження дійсної строкової служби. Розмір пенсії обчислено згідно норм чинного законодавства. Дана відповідь може бути оскаржена до головного управління Пенсійного фонду України у Київській області або у судовому порядку», у зв'язку з чим, суд констатує, що пенсійним органом було відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії, а не надано роз'яснення в порядку Закону України «Про звернення громадян», як зазначає представник відповідача в письмовому відзиві.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ)

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ (у редакції, чинній з 11.10.2017) особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (далі Порядок № 1210).

Приписами пункту 9-1 Порядку № 1210 визначено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З аналізу викладених норм слідує, що для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ особа має відповідати наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі.

Тобто, лише наявність зазначених критеріїв у їх сукупності обумовлюють визначення військовослужбовця як такого, що має право на отримання відповідного розміру пенсійного забезпечення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалі від 08.05.2018 у справі № 820/1148/18 (Пз/9901/33/18).

Разом з тим, позивач не надав суду жодних підтверджень того, що він є особою, інвалідність якої настала внаслідок участі, під час проходження дійсної строкової служби, в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Крім того, суд проаналізувавши положення Закону СРСР «О всеобщей воинской повинности», норми якої діяли на території УРСР під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, дійшов висновку, що участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році брали 3 категорії осіб, які як за нормами Закону СРСР «О всеобщей воинской повинности», так і за нормами статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та нормами Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» підпадають під визначення військовослужбовця, а саме: 1) професійні військовослужбовці; 2) військовозобов'язані під час участі у військових зборах, у тому числі і спеціальних; 3) військовослужбовці дійсної строкової служби

Правило призначення пенсії у розмірі 5 мінімальних заробітних плат як мінімальна соціальна гарантія статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у первісній редакції було запроваджено законодавцем саме для військовослужбовців дійсної строкової служби за призовом, позаяк з огляду на вік, тривалість страхового стажу, розмір оплати праці, особи цієї категорії (на відміну від перелічених вище інших категорій військовослужбовців) об'єктивно не мали змоги претендувати на призначення соціальних виплат у фінансово розумному розмірі.

Існуючі на той час правила соціального забезпечення професійних військовослужбовців та військовозобов'язаних, котрі постраждали внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, передбачали призначення виплат, що суттєво перевищували розмір 5 мінімальних заробітних плат.

Лише поступова зміна правил соціального забезпечення цих осіб та суттєве підвищення рівня мінімальної заробітної плати викликало у цих осіб фінансовий інтерес до призначення пенсії у порядку частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, суд не знаходить підстав для поширення на інші категорії військовослужбовців того правила, котре було запроваджено законодавцем для військовослужбовців дійсної строкової служби, адже це суперечить призначенню норми закону.

З огляду на зазначене, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який брав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, однак не надав суду жодного підтвердження того, що він став особою з інвалідністю внаслідок дій, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження дійсної строкової служби, суд дійшов висновку, що позивач не має права на перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Зaкoну Укрaїни "Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, оскільки не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на вказаний перерахунок.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справ, враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.