Справа № 826/2474/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 серпня 2018 року справа №826/2474/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомВідкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" (далі по тексту - позивач, ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії")
доДержавної авіаційної служби України (далі по тексту - відповідач, Державіаслужба України)
провизнання нечинною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 13 січня 2015 року №2144
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва у зв'язку із незаконністю накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, з урахуванням наступного: під час оформлення протоколу від 06 січня 2015 року №2144 , який став підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації та винесення оскаржуваної постанови, відповідачем порушено вимоги Порядку накладення та стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року №637, а саме: протокол складений державним інспектором Державіаслужби України, який не мав повноважень на проведення інспектування (перевірки) у сфері авіаційної безпеки; під час складання протоколу інспектор не здійснював перевірку інформації, що стала підставою для встановлення фактів вчинення з боку позивача правопорушення у галузі цивільної авіації; державний інспектор самостійно не орієнтувався в телеграмі та не заповнював реквізити протоколу, а лише завдяки працівникам юридичного відділу Державіаслужби України частково переніс інформацію телеграми до завчасно підготовленого названими працівниками протоколу; відповідачем порушено вимоги чинного законодавства України щодо порядку розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, оскільки постанова про накладення стягнення винесена без жодних доказів вчинення позивачем правопорушення (відсутні докази факту виконання рейсу); в порушення вимог пункту 5.7 Порядку накладення та стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті відповідач направив позивачу не примірник постанови, а лише її копію; у порушення пунктів 122, 123, 124 Положення про використання повітряного простору України жодних повідомлень від командира повітряного судна, органів обслуговування повітряного руху або органів управління Повітряних Сил Збройних Сил, як підстави для проведення розслідування, до відповідача не надходило.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/2474/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2015 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/1549/15 за позовом ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2018 року поновлено провадження у справі та призначену справу до судового розгляду.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на відповідність оскаржуваних дій по складанню протоколу, а також постанови вимогам чинного законодавства; відповідач зазначив, що при розгляді справи Державіаслужбою України враховано усі обставини, що мали значення для прийняття оскаржуваної постанови; відповідно підпункту "n" пункту 5.1.1.1 розділу 5.1 Глави 5 Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року "Службы аэронавигационной информации" та Dос. 8126 ІСАО "Руководство по службам аэронавигационной информации", які є обов'язковими як для України, так і для Російської Федерації згідно зі статями 37 та 38 вказаної Конвенції, та згідно з абзацом 15 підпункту 3.2.1.2 Правил №564 Державіаслужбою України був виданий NОТАМ А0520/14; вказаний NОТАМ мають у своєму тексті у полі визначення цілі літери NBO, що відповідно до Додатку А глави 6 Dос. 8126 ІКАО "Руководство по службам аэронавигационной информации" означає, що NОТАМ відібрано для негайного сповіщення експлуатантів повітряних суден, для включення в РІВ та стосується виконання польотів.

Відповідач також зазначає, що процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій додаткового вказав про порушення Державіаслужбою України строку накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, встановленого частиною третьою статті 128 Повітряного кодексу України.

В судове засідання 13 серпня 2018 року представники сторін не прибули, попередньо подавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, у зв'язку із чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось; на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

За результатами перевірки інформації, викладеної у телеграмі Украероцентру тлг №051910 державним інспектором Державіаслужби України ОСОБА_1 виявлено порушення порядку використання ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії" повітряного простору України, а саме здійснення польоту 05 липня 2014 року з порушенням порядку використання повітряного простору України повітряним судном рейсу AFL 1849, незважаючи на заборону використання повітряного простору, чим порушено статтю 30 Повітряного кодексу України та пункти 94, 118 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №401 "Про затвердження Положення про використання повітряного простору України", про що складено протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації від 06 січня 2015 року №2144 у присутності уповноваженого представника ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії".

На підставі наведеного протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації головою Державіаслужби України прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 13 січня 2015 року №2144 , відповідно до якої за порушення правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні 05 липня 2014 року о 15 год. 42 хв. рейсу AFL 1849, без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України, на ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії" накладено штраф у сумі 136 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 129 Повітряного кодексу України підставою для розгляду справи про правопорушення в галузі цивільної авіації, які зазначені в статті 127 цього Кодексу, є протокол.

Частина друга статті 129 Повітряного кодексу України встановлює, що протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники.

Згідно з частиною третьою статті 129 Повітряного кодексу України справа про правопорушення в галузі цивільної авіації розглядається в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання уповноваженим органом з питань цивільної авіації протоколу про правопорушення в галузі цивільної авіації.

Процедуру розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації, накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті встановлює Порядок накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року №637 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації, складений за формою згідно з додатком 1.

Усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком українською мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, стосовно якої він складений.

Як визначено у пункті 2.2 Порядку, протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники.

Згідно з пунктом 2.3 Порядку повноваження державних інспекторів підтверджуються посвідченням державного інспектора з авіаційного нагляду у Державіаслужбі України, а уповноважених на проведення перевірок посадових осіб Державіаслужби України - наказом Державіаслужби України про проведення перевірки та службовим посвідченням.

Норми пунктів 2.5-2.7 Порядку визначають, що протокол складається за кожним виявленим фактом правопорушення у галузі цивільної авіації.

Протокол підписується посадовою особою, що склала протокол, та керівником або уповноваженим представником Суб'єкта. У разі наявності свідків протокол підписується також і цими особами.

У разі відмови керівника або уповноваженого представника Суб'єкта підписати протокол посадова особа, що склала протокол, вносить до такого протоколу відповідний запис. Відмова від підписання протоколу не є підставою для припинення справи про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати в протоколі пояснення і зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання та робити заяви і подавати клопотання. У разі якщо правопорушник викладає свої пояснення на окремому аркуші, у протоколі про це робиться відповідна відмітка.

З наведених правових норм слідує, що протокол про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати зокрема, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України, на підставі посвідчення державного інспектора з авіаційного нагляду у Державіаслужбі України або наказу Державіаслужби України про проведення перевірки та службовим посвідченням, відповідно.

За визначеннями пункту 1.3 Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 09 лютого 2010 року №68 (далі по тексту - Положення) державний інспектор - працівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації, якому надані повноваження з перевірки діяльності суб'єкта та стану об'єкта авіаційної діяльності і який має посвідчення встановленого зразка; спеціальне завдання на проведення перевірки - наказ Державіаслужби України на проведення перевірки.

Правомірність дій відповідача щодо складання протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації від 06 січня 2015 року №2144 встановлена постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року у справі №826/1549/15 за позовом ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, яка набрала законної сили.

При цьому згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наявних в матеріалах справи документів суд встановив, що протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації від 06 січня 2015 року №2144 складений державним інспектором Державіаслужби України ОСОБА_1 на підставі посвідчення та наказів Державіаслужби України. Доводів щодо невідповідності посвідчення державного інспектора або наказу Державіаслужби України про проведення перевірки фактів порушення порядку використання повітряного простору позивачем не наведено, а матеріали справи не містять доказів, які б вказували на складення таких документів з порушенням встановленого порядку.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що державний інспектор ОСОБА_1 не мав права проводити перевірку у сфері авіаційної безпеки, оскільки постановою Окружного адміністративного суду міста Києва в від 18 грудня 2015 року у справі №826/1549/15 встановлено, що повноваження на проведення перевірок інспекторів з авіаційного нагляду не обмежено кваліфікацією посад, а наявність у державного інспектора Державіаслужби України кваліфікації з авіаційного нагляду за льотною експлуатацією не позбавляє його повноважень на проведення перевірки та оформлення матеріалів про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Крім того, суд встановив, що протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації від 06 січня 2015 року №2144 складений за формою згідно додатку 1 Порядку та містить усі необхідні реквізити, заповнений розбірливим почерком українською мовою, без закреслень, виправлень та підписаний державним інспектором і представниками ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії".

При цьому доводи позивача щодо належної обізнаності державного інспектора про суть вчиненого порушення та неможливість самостійного заповнення реквізитів протоколу не підтверджуються жодними доказами та не впливають на правомірність дій відповідача при складенні протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації.

Відповідно до статті 23 Повітряного кодексу України порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України (частина третя). Перелік порушень порядку використання повітряного простору України визначається Положенням про використання повітряного простору України (частина четверта).

Згідно з пунктом 118 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №401 (надалі - Положення №401), до порушень порядку використання повітряного простору, що підлягають розслідуванню, належать, у тому числі: використання повітряного простору без дозволу та/або порушення умов його використання, крім випадків, що передбачені цим Положенням (пункт 1); порушення вимог щодо порядку перетинання державного кордону та виконання польоту в зоні з особливим режимом використання повітряного простору (пункт 4); виконання повітряним судном польоту через зону обмеження польотів, небезпечну зону та зону, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, без відповідного дозволу під час її використання (пункт 5); політ повітряного судна, яке не відповідає на запит засобів радіолокаційної системи державного розпізнавання, крім суден, на яких апаратура радіолокаційної системи державного розпізнавання не передбачена або які повертаються з несправною апаратурою радіолокаційної системи державного розпізнавання з аеродромів (посадкових майданчиків) іноземних держав, де ремонт такої апаратури неможливий (пункт 6).

Відповідно до пункту 94 Положення №401 заборона та обмеження використання повітряного простору встановлюються за місцем, часом та висотою з таким розрахунком, щоб звести до мінімуму їх вплив на діяльність інших користувачів повітряного простору (абзац перший). Встановлення заборони та обмежень передбачає визначення частини повітряного простору, використання якої забороняється або обмежується відповідно до умов, визначених Украероцентром або районного диспетчерського центру (абзац другий). Під час виконання польоту повітряне судно на запит та з дозволу відповідного органу може перетинати межі зони обмеження польотів, небезпечної зони та зони, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, під час їх використання. В інших випадках повітряне судно повинно виконувати політ поза межами зазначених зон згідно з установленим порядком (абзац третій).

Судом встановлено, що підставою для застосування до позивача штрафних санкцій стало встановлення порушення ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії", які полягали у здійсненні польотів, незважаючи на заборону використання повітряного простору. Порушення встановлені за наслідками проведеної перевірки інформації, викладеної в телеграмі Украероцентру тлг №051910 від 05 липня 2014 року.

Відповідачем долучено до матеріалів адміністративної справи копію первинного повідомлення (телеграми) про порушення порядку використання повітряного простору України №051910 від 05 липня 2014 року, в якому зафіксовано здійснення посадки на закритому аеродромі Сімферополь. У повідомленні, крім інших, вказано рейс AFL 1849 05 липня 2014 року, що відповідає інформації, відображеній в протоколі від 06 січня 2015 року №2144.

За змістом пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року №1281 "Про створення об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України" Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (Украероцентр) входить до складу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), є головним оперативним підрозділом системи.

Представник позивача наголошував, що державному інспектору необхідно було перевірити інформацію, викладену в телеграмі №051910. Разом з тим, відповідно до статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій (пункт 1); внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України (пункт 2); повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини (пункт 3). За таких обставин, суд погоджується з доводами представника відповідача про існування об'єктивних обставин щодо неможливості перевірки фактів, зазначених у повідомленні про порушення порядку використання повітряного простору України. Водночас, представник позивача про існування доказів, які б спростовували інформацію, суд не повідомив.

Статтею 30 Повітряного кодексу України встановлено, що використання повітряного простору України або його окремої частини може бути частково або повністю обмежено уповноваженим органом з питань цивільної авіації та органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.

Згідно з частиною першою статті 31 Повітряного кодексу України контроль за дотриманням порядку використання повітряного простору України під час планування, координації та використання повітряного простору України, обслуговування та управління повітряним рухом у районах польотної інформації, диспетчерських районах та зонах і на маршрутах обслуговування повітряного руху здійснюється органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху.

Відповідно до пункту 121 розділу X Положення №401 інформація про факти порушення порядку використання повітряного простору невідкладно доводиться до відома Державіаслужби.

Відповідно до Указу Президента України від 09 грудня 2010 року №1085/2010 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №520, повноваження, зокрема щодо здійснення державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації, регулювання використання повітряного простору та організація повітряного руху, які покладались на Державіаадміністрацію України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року №1526, відносяться до компетенції Державіаслужби України.

На підставі вищезазначених правових норм Украероцентр, виявивши факт польоту ПС, що виконував рейс під трилітерним індексом АFL без заявки, без дозволу, без зв'язку з органом ОПР, в забороненій зоні, направив до Центральної диспетчерської служби Державіаслужби первинне повідомлення про порушення порядку використання повітряного простору України мережею авіаційного фіксованого електрозв'язку (AFTN).

Повідомлення AFTN складається і передається відповідно до Правил авіаційного електрозв'язку в цивільній авіації України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 23 вересня 2003 року №736, (далі по тексту - Правила №736).

Відповідно до підпункту 3.6.1.1 пункту 3.6.1 Правил №736 мережа авіаційного фіксованого електрозв'язку (AFTN) забезпечує взаємодію органів ОПР щодо обміну повідомленнями з планування, організації та виконання польотів, а також іншими службовими повідомленнями; передавання (приймання) авіаційної метеорологічної інформації; взаємодію служб перевезення пасажирів та вантажів; взаємодію адміністрації ЦА.

Як стверджує відповідач та не спростовано позивачем, з 05 липня 2014 року рейси ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії" здійснювали польоти з порушенням порядку перетину державного кордону, оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 року №424-р пункт пропуску через державний кордон та пункт контролю у аеропорту "Сімферополь" закриті. Разом з цим, відповідно до частини третьої статті 29 Повітряного кодексу України вибуття повітряного судна чи літального апарата з території України (прибуття на територію України) через інші аеропорти та поза місцем розташування органів доходів і зборів та органів охорони державного кордону України допускається у виняткових випадках з дозволу Кабінету Міністрів України або в разі вимушеної посадки повітряного судна (літального апарата).

Крім того, Сертифікат аеродрому "Сімферополь" №АП 11-01 з додатком до нього від 15 серпня 2013 року та Інструкція з виконання польотів в районі аеродрому "Сімферополь" припинено з 09 години 08 липня 2014 року.

Також слід зазначити, що Державіаслужбою України за поданням Украероцентру згідно зі статтею 30 Повітряного кодексу України та пункту 101 розділу VII Постанови №401 встановлено заборону на використання повітряного простору на період з 09 год. 00 хв. 27 червня 2014 року по 23 год. 59 хв. 14 вересня 2014 року над півостровом Крим.

Відповідно до підпункту "п" підпункту 5.1.1.1 пункту 5.1.1 розділу 5.1 Глави 5 Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року "Службы аэронавигационной информации" (далі по тексту - Додаток 15) та Doc. 8126 ИКАО "Руководство по службам аэронавигационной информации" (далі- Doc. 8126), які є обов'язковими як для України, так і для Російської Федерації, згідно зі статтями 37 та 38 вищезазначеної Конвенції, та згідно з абзацом п'ятнадцятим підпункту 3.2.1.2 Правил обслуговування аеронавігаційною інформацією, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 01 липня 2004 року №564 (далі по тексту - Правила №564), інформація щодо встановлення заборонених зон публікується шляхом видання повідомлень NOTAM, які є елементом об'єднаного пакету аеронавігаційної інформації (розділ 1.1 глави 1 Додатку 15).

Так, до управління забезпечення аеронавігаційного обслуговування польотів Державіаслужби України та до Міжнародної служби NOTAM (NOF) від Украероцентру, який є головним оперативним підрозділом об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України, мережею авіаційного фіксованого електрозв'язку (AFTN) надійшов запит на перевидання NOTAM А0520/14 та Ц0568/14 щодо закриття повітряного простору над півостровом Крим, який затверджений уповноваженими особами Державіаслужби України, що стало підставою для опублікування NOTAM А1391/14 та ЦІ488/14.

Також, згідно з пунктом 1.1.2 розділу 1.1 глави 1 Doc. 8126 "Об обязанности командира воздушного судна ознакомиться со всей имеющейся информацией, относящейся к предстоящему полету, говорится в главе 2 Приложения 2. В отношении международного коммерческого воздушного транспорта существуют жесткие требования ИКАО, соблюдение которых можно обеспечить лишь путем предоставления такой информации, которая обычно подготавливается САИ. Пилоты должны быть знакомы с правилами и процедурами всех государств, которые они будут пролетать. В части I Приложения 6 указано, что на борту воздушного судна должны иметься определенные конкретные виды информационных материалов и что ни один полет не может выполняться до тех пор, пока не будет обоснованной уверенности в том, что необходимые для полета средства и обслуживание имеются в наличии и находятся в рабочем состоянии. Обеспечить соблюдение требований в отношении международной авиации общего назначения и полетов вертолетов (соответственно части II и III Приложения 6) также можно лишь путем обеспечения такой информации, которая предоставляется службой аэронавигационной информации".

Відповідно до статті 11 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та частини першої статті 8 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про повітряне сполучення і співробітництво в галузі повітряного транспорту до повітряних суден ВАТ "Аерофлот - російські авіалінії" під час їх перебування на території України застосовуються закони та правила України, які регулюють приліт і виліт з її території повітряних суден, що здійснюють міжнародні польоти, або експлуатацію чи навігацію цих повітряних суден.

Вимоги до змісту, правил видачі та опублікування NOTAM уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року та містяться у Додатку 15 та Doc.8126.

Зокрема, згідно з пунктом 5.1.1 Додатку 15 "NOTAM составляется и издается незамедлительно в тех случаях, когда подлежащая распространению информация носит временный и непродолжительный характер, или в случае введения в срочном порядке важных с эксплуатационной точки зрения постоянных изменений или временных изменений, носящих долгосрочный характер, исключая обширный текстовой и/или графический матеріал".

Пункт 5.2.2 Додатку 15 передбачає, що "текст NOTAM составляется с использованием значений/единообразной сокращенной фразеологии, предписанных для кода NOTAM ИКАО, дополненного за счет сокращений ИКАО, индексов, определителей, указателей, позывных, частот, цифр и открытого текста.

Подробный инструктивный материал по подготовке NOTAM содержится в документе Doc 8126".

Згідно підпункту 5.2.2.1 Додатку 15 "Когда NOTAM отбирается для международной рассылки, в части, содержащие открытый текст, включается текст на английском языке".

NOTAM є складовою частиною об'єднаного пакета аеронавігаційної інформації, визначення якого міститься в розділі 1.1 "Определения" Глави 1 Додатку 15.

Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1 глави 2 Правил №564 аеронавігаційна інформація затверджується Державіаслужбою України та публікується Службою аеронавігаційної інформації, яка входить до складу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (САІ).

Отже, на період з 09 год. 00 хв. 27 червня 2014 року по 23 год. 59 хв. 14 вересня 2014 року над півостровом Крим була встановлена заборонена зона, про що свідчить опублікована в NOTAM А1391/14 інформація.

Згідно з розділом 1.1 "Определения" Глави 1 Додатку 15 "Запретная зона - воздушное пространство установленных размеров над территорией или территориальными водами государства, в пределах которого полеты воздушных судов запрещены". Аналогічне положення міститься в Главі 1 "Определения" Додатку 2 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 pоку "Правила полетов" (далі - Додаток 2).

Разом з цим, відповідно до пункту 2.1.1 розділу 2.1 Глави 2 Додатка 2 "Правила полетов распространяются на воздушные суда, имеющие национальные и регистрационные знаки Договаривающегося государства, независимо от их местонахождения, при условии, что эти правила не противоречат правилам, опубликованным государством, осуществляющим юрисдикцию над пролетаемой территорией".

Також, згідно з пунктом 2 розділу 1 Постанови №401 заборонена зона - це частина повітряного простору, в межах якої забороняються польоти повітряних суден.

Як стверджує відповідач та не спростовано позивачем, ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії" та льотний екіпаж повітряного судна, які виконували рейси в липні 2014 року, знали про дію NOTAM А1391/14, оскільки відповідно до глави 8 Додатку 15 "на любом аэродроме/вертодроме, обычно используемом для выполнения международных полетов, персоналу, связанному с производством полетов, включая летные экипажи и службы, ответственные за предполетную информацию, предоставляется аэронавигационная информация, необходимая для обеспечения безопасности, регулярности и эффективности аэронавигации и касающаяся этапов маршрутов, начинающихся от данного аэродрома/вертодрома.

Членам летного экипажа предоставляется краткая аннотация действующих NOTAM, имеющих эксплуатационное значение, и другая информация срочного характера в форме составленных открытым текстом бюллетеней предполетной информации (РІВ)".

Разом з цим, NOTAM А1391/14 має у своєму тексті у полі визначення цілі літери NBO, що відповідно до Додатку А глави 6 Doc. 8126 означає, що NOTAM відібрано для негайного сповіщення експлуатантів повітряних суден.

З огляду на викладене, враховуючи наведені вище правові норми, суд приходить до висновку, що повітряне судно позивача, здійснюючи 05 липня 2014 року політ за рейсом AFL 1849, виконало його без подання заявки та отримання відповідного дозволу.

Таким чином, судом не встановлено, а позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами існування обставин, за наявності яких можливе виконання польотів у повітряному просторі чи в окремих його частинах, де встановлено заборону. Крім того, позивачем не спростовано доводів відповідача про виконання зазначеного польоту за рейсом AFL 1849 в контрольованому повітряному просторі України без двостороннього радіозв'язку з органом обслуговування повітряного руху.

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність доказів факту виконання вказаного рейсу, оскільки такими доказами, крім іншого, є повідомлення про порушення порядку використання повітряного простору України від 05 липня 2014 року №051910. До того ж, законодавством України не передбачений строк, до якого має бути сформована справа про правопорушення у галузі цивільної авіації, а також відсутність такої не спростовує факту вчинення правопорушення.

Також, суд не приймає до уваги й доводи позивача про порушення пункту 5.7 Порядку та направлення йому лише копії постанови, а не її примірника, оскільки жодних доказів, які б підтверджували такі обставини, матеріали даної справи не містять. До того ж, суд враховує, що процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення, не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не можуть бути підставою для висновку про протиправність прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №826/10898/14 (адміністративне провадження №К/9901/4878/18).

Так, відповідно до статті 126 Повітряного кодексу України за протиправні дії юридичні і фізичні особи, діяльність яких пов'язана з використанням повітряного простору України, розробленням, виготовленням, ремонтом та експлуатацією авіаційної техніки, здійсненням господарської діяльності в галузі цивільної авіації, обслуговуванням повітряного руху, забезпеченням безпеки авіації, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з частиною першою статті 128 Повітряного кодексу України справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 128 Повітряного кодексу України штраф може бути накладено на юридичну особу - суб'єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення. Дане положення кореспондується з пунктом 3.5 Порядку №637.

Таким чином, законодавством передбачено два строкових обмеження: адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після спливу трьох років з дня вчинення порушення суб'єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, порушення правил та порядку використання повітряного простору України; адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Отже, при виявленні факту вчинення суб'єктом авіаційної діяльності порушення норм щодо порядку використання повітряного простору України, відповідач, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах встановлених законодавством граничних строків.

Зазначена правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 19 квітня 2018 року у справі №826/2985/15 (адміністративне провадження №К/9901/10060/18).

Судом встановлено, що підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та винесення оскаржуваної постанови стало надходження телеграми Украероцентру тлг №051910 про здійснення 05 липня 2014 року о 15 год. 42 хв. польоту з порушенням порядку використання повітряного простору України пасажирським судном. Як свідчить текст наявної матеріалах справи копії телеграми, остання складена 05 липня 2014 року, а тому штраф міг бути накладений відповідачем на ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії" до 05 січня 2015 року.

Однак, постанова №2144 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації прийнята лише 13 січня 2015 року, тобто з порушенням строків, встановлених частиною третьою статті 128 Повітряного кодексу України та пункту 3.5 Порядку №637.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання нечинною та скасування постанови від 13 січня 2015 року №2144 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 272,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державіаслужби України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Державної авіаційної служби України про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 13 січня 2015 року №2144.

3. Стягнути на користь Відкритого акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 272,00 грн. (двісті сімдесят дві гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної авіаційної служби України.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відкрите акціонерне товариство "Аерофлот - російські авіалінії" (119002, Російська Федерація, м. Москва, вул. Арбат, 10; код ОКПО 29063984);

Державна авіаційна служба України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14; ідентифікаційний код 37536026).

Суддя В.А. Кузьменко