Справа № 462/4862/17
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/4862/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Колошкіна П.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Тузяка Павла Тарасовича Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3 про визнання дій державного реєстратора неправомірними та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій державного реєстратора неправомірними та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, покликаючись на те, що йому та відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1, а також їм передано у спільну сумісну власність земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0,0579 га. Крім того, у їхньому користуванні перебуває земельна ділянка площею 0,384 га за цією ж адресою. Відповідачем державним реєстратором Тузяком П.Т. 23 червня 206 року зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,384 га. Однак, вважає такі дії державного реєстратора незаконними, оскільки будинок АДРЕСА_1 належить їм на праві спільної часткової власності, а тому зареєструвавши дану земельну ділянку лише за ОСОБА_3 державним реєстратором порушено його права та інтереси, як співвласника. Просить визнати неправомірними дії державного реєстратора Тузяка П.Т. щодо вчинення ним державної реєстрації 23 червня 2016 року права приватної власності на земельну ділянку площею 0,384 га на АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку площею 0,384 га на АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позов заперечили, пояснили, що будинок АДРЕСА_1 обслуговує виключно земельна ділянка площею 0,0579 га, яка перебуває у спільній сумісній власності її та позивача, жодної іншої земельної ділянки для обслуговування даного будинку не існує. Крім того, ОСОБА_3 заперечила наявність ділянки площею 0,384 га на АДРЕСА_1 та зазначила, що у неї відсутні будь-які документи щодо права володіння чи користування такою земельною ділянкою. Внаслідок наведеного вражають, що позов є безпідставним та просять у його задоволенні відмовити.

Відповідач державний реєстратор Тузяк П.Т. у судове засідання не з'явився, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.205 КАС України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 /а.с. 12-15/

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1557 від 05 листопада 2010 року погоджено позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 прийняття в експлуатацію приватного будинку на АДРЕСА_1 що також стверджується довідкою №200 від 10 листопада 2010 року. /а.с. 19-22/

Ухвалою Львівської міської ради №511 від 19 травня 2011 року позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки на АДРЕСА_1. /а.с. 16-18/

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 травня 2013 року земельна ділянка на АДРЕСА_1 площею 0,0579 га належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 /а.с. 10, 11/

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 16 березня 2017 року державний реєстратор Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк П.Т. здійснив 23 червня 2016 року реєстрацію частки у розмірі 0,384 на праві приватної власності за відповідачем ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1. /а.с. 6, 7/

Однак, позивач та його представник покликаються на вищевказану інформаційну довідку як на доказ реєстрації за відповідачем ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,384 га на АДРЕСА_1 хоча об'єктом нерухомого майна щодо якого здійснювалась реєстрація був житловий будинок.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, всупереч наведеному позивачем та його представником не надано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо реєстрації 23 червня 2016 року державним реєстратором Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком П.Т. за ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,384 га на АДРЕСА_1 на праві приватної власності.

Крім того, позивачем та його представником не надано суду жодних доказів, що земельна ділянка площею 0,384 га на АДРЕСА_1 є сформованою і перебуває у користуванні чи власності відповідача ОСОБА_3

Виходячи з вищенаведеного та оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження, оскільки позивачем та його представником не представлено, а судом не отримано належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 5-10, 241-243, 246 КАС України, суд , -

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Тузяка Павла Тарасовича Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3 про визнання дій державного реєстратора неправомірними та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 27 серпня 2018 року.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш