Справа № 826/8191/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 вересня 2018 року № 826/8191/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної Марини Анатоліївни
доГоловного управління Держпраці у Київській області
провизнання протиправними та скасування рішень
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної Марини Анатоліївни (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-140 на суму 3723,00грн., від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ПТ/СП/ФС-141 на суму 11169,00грн., від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ІП/ЗБ/ФС-142 на суму 11169,0грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані постанови винесені відповідачем неправомірно, оскільки станом на час вчинення вказаних порушень керівником АТ «Златобанк» була інша особа, а отже Славкіна М.А. не мала правових підстав видавати наказ про звільнення гр. ОСОБА_2, нараховувати та виплачувати заробітну плату. Крім того, відповідачем не доведено факт здійснення перешкод у допуску до інспекційного відвідування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Вказаною ухвалою зобов'язано відповідача надати суду, протягом 15-ти днів з дня отримання ухвали суду, відзив на позовну заяву та всі письмові докази, наявні у відповідача разом з доказами направлення позивачу відзиву з додатками. Роз'яснено відповідачу, що, у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справу буде вирішено за наявними матеріалами.

14 червня 2018 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, з якого вбачається, що відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву. Зокрема, при здійсненні інспекційного відвідування посадовою особою відповідача правомірно встановлено та зафіксовано в акті порушення АТ «Златобанк» вимог трудового законодавства.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

На адресу відповідача надійшла заява гр. ОСОБА_2 про проведення перевірки дотримання ПАТ «Златобанк» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

06 квітня 2018 року з метою виконання вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2017 року №1104 «Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Головне управління Держпраці у Київській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 22 червня 2017 року №75, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №929, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295, наказу Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року №1338, на підставі звернення гр. ОСОБА_2 про порушення законодавства про працю від 29 березня 2018 року №П-1476 відповідачем видано наказ №971 про здійснення інспекційного відвідування на предмет додержання законодавства про працю Публічним акціонерним товариством «Златобанк» у період з 10 квітня по 23 квітня 2018 року.

Для проведення посадовою особою відповідача інспекційного відвідування оформлено направлення на проведення перевірки від 06 квітня 2018 року №188 на підставі наказу від 06 квітня 2018 року №971.

При здійсненні інспекційного відвідування ПАТ «Златобанк» посадовою особою відповідача вимогою про надання документів від 12 квітня 2018 року №188 зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славкіну М.А. у строк до 18 квітня 2018 року до 12:00год. надати документи згідно переліку, необхідні для проведення інспекційного відвідування, на виконання якої супровідними листами від 18 квітня 2018 року №205, №203, №196, №191, №204 частково надано витребувані документи та письмові пояснення.

За результатами інспекційного відвідування посадовою особою відповідача складено акт інспекційного відвідування №КВ188/611/АВ від 23 квітня 2018 року у присутності Славкіної Марини Анатоліївни Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк». Так, перевіркою встановлено наступні порушення:

- ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю (далі по тексту - КЗпП), відповідно до якої працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Так, 27 листопада 2017 року головним юрисконсультом Відділу позовної роботи юридичного управління ПАТ «Златобанк» ОСОБА_2 за погодженням із начальником юридичного відділу Захаренковою Ю.М. подано письмову заяву про звільнення за власним бажанням з 11 грудня 2017 року. 11 грудня 2017 року ОСОБА_2 подано заяву вх. №4139, в якій зазначено, що станом на 11 грудня 2017 року належно оформлену трудову книжку йому не видано, виплату усіх належних сум не проведено з проханням направити йому повідомлення про отримання належно оформленої трудової книжки, проведення розрахунку всіх належних сум та середньої заробітної плати за весь час затримки всіх належних до виплати сум, розрахунок та виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

- ч.1, 2ст.115 КЗпП, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» - в АТ «Златобанк» не дотримуються строків виплати заробітної плати працівникам, внаслідок чого з другої половини листопада 2017 року по березень 2018 року мала місце заборгованість із виплати заробітної плати співробітникам Банку. Станом на 02 квітня 2018 року заборгованість погашена у повному обсязі;

- ч.1 ст.142 КЗпП - Правила внутрішнього трудового розпорядку АТ «Златобанк», затверджені Головою Правління Якименко О.А. від 12 липня 2011 року, не відповідають нормам чинного законодавства, враховуючи, що трудовий розпорядок визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовим колективом;

- ч.1 ст.149 КЗпП - до застосування такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення, на підставі наказу №5 від 02 квітня 2018 року «Про звільнення» ОСОБА_2 у зв'язку з прогулом без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП від останнього не були отримані письмові пояснення. Підтверджуючих документів у спростування зазначеного під час перевірки не надано;

- пп.2 п.11, пп.3 п.11, пп.5 п.11. п.12 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 26 квітня 2017 року №295 - Інспектору праці були створені перешкоди у проведенні інспекційного відвідування АТ «Златобанк». Зазначені перешкоди були створені начальником юридичного відділу ОСОБА_5 та начальником Відділу роботи з правоохоронними органами ОСОБА_6 Так, 20 квітня 2018 року інспектору праці було відмовлено у можливості спілкування з керівником та працівниками АТ «Златобанк», ставити запитання, що стосуються законодавства про працю, не було надано робоче місце з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками. Тим самим вимоги інспектора про надання документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця не виконані у повному обсязі. Примірник вказаного акту отримано позивачем 23 квітня 2018 року з зауваженнями, що будуть надані у визначений законодавством строк.

За результатами перевірки відповідачем винесено припис від 23 квітня 2018 року №КВ188/611/АВ/П про усунення виявлених порушень до 23 травня 2018 року, отриманий позивачем 23 квітня 2018 року.

26 квітня 2018 року позивачем подано заперечення на акт інспекційного відвідування, на які надано відповідь від 03 травня 2018 року №42/18/6247 стосовно того, що вказаний акт є законним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно повідомлення від 02 травня 2018 року №42/2/18/6124 розгляд справи щодо накладення штрафу за порушення законодавства про працю АТ «Златобанк» призначено на 08 травня 2018 року о 10:50 год.

Постановою від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-140 на ПАТ «Златобанк» накладено штраф у сумі 3723,00грн. за порушення вимог ч.1 ст.38 КЗпП.

Постановою від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ПТ/СП/ФС-141 на ПАТ «Златобанк» накладено штраф за порушення пп.2 п.11, пп.3 п.11, пп.5 п.11. п.12 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 26 квітня 2017 року №295 у сумі 11169,00грн.

Постановою від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ІП/ЗБ/ФС-142 на ПАТ «Златобанк» накладено штраф за порушення ч.1, 2ст.115 КЗпП, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» у сумі 11169,00грн.

Вважаючи спірні постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а свої права та законні інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №386/2011 (надалі - Положення), Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (п. 7 Положення).

Підпунктом 1, 3 пункту 4 Положення визначено, що органи Держпраці України відповідно до покладених на них завдань здійснюють, зокрема, державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (далі - роботодавці) законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу та часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, надання гарантій і компенсацій, пільг для працівників, які поєднують роботу з навчанням, дотримання трудової дисципліни, умов праці жінок, молоді, інвалідів, надання пільг і компенсацій за важкі та шкідливі умови праці, забезпечення спеціальним одягом і спеціальним взуттям, засобами індивідуального захисту, мийними та знешкоджувальними засобами, молоком і лікувально-профілактичним харчуванням; проведення обов'язкових медичних оглядів працівників певних категорій; дотримання режимів праці та інших норм законодавства; державний нагляд та контроль за додержанням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295.

Так, пунктом 2 Порядку №295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці зокрема Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пп.1 п.5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Згідно п.12 Порядку №295 вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

У відповідності з п.30 вказаного Порядку припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці. Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги. Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом.

За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п.19 Порядку №295).

Проте, в матеріалах справи відсутні докази про оскарження вимоги та припису позивачем.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, встановлених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, передбачений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі - Порядок №509).

Частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

- недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України «Про військовий обов'язок і військову службу», «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - п'ятим частини другої цієї статті - у розмірі мінімальної заробітної плати.

У відповідності до частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акту про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Щодо порушення позивачем вимог ч.1 ст.38 КЗпП, за яке спірною постановою від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-140 на ПАТ «Златобанк» накладено штраф у сумі 3723,00грн., суд зазначає наступне.

Згідно положень ч.1 ст.38 КЗпП працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

З матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2017 року головним юрисконсультом Відділу позовної роботи юридичного управління ПАТ «Златобанк» ОСОБА_2 за погодженням із начальником юридичного відділу Захаренковою Ю.М. подано письмову заяву про звільнення за власним бажанням з 11 грудня 2017 року. 11 грудня 2017 року ОСОБА_2 подано заяву вх. №4139, в якій зазначено, що станом на 11 грудня 2017 року належно оформлену трудову книжку йому не видано, виплату усіх належних сум не проведено з проханням направити йому повідомлення про отримання належно оформленої трудової книжки, проведення розрахунку всіх належних сум та середньої заробітної плати за весь час затримки всіх належних до виплати сум, розрахунок та виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

При цьому на підставі наказу №5 від 02 квітня 2018 року «Про звільнення» ОСОБА_2 звільнено у зв'язку з прогулом без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП.

Відповідно до положень п.4 ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення (ст.147 КЗпП).

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання від ОСОБА_2 письмових пояснень, ознайомлення останнього з наказом, а також докази на підтвердження наявності підстав для нереагування на заяву про звільнення, подану 27 листопада 2017 року.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що ОСОБА_2 у поданій 27 листопада 2017 року помилково вказано власником АТ «Златобанк» уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію АТ «Златобанк» Славкіну М.А., натомість з Витягу є ЄДРЮОФОП та ГО станом на 24 листопада 2017 року керівником АТ «Златобанк» був ОСОБА_7, оскільки вказані зміни внесені державним реєстратором 24 листопада 2017 року (п'ятниця), а заяву на звільнення ОСОБА_2 подано 27 листопада 2017 року (понеділок). Тобто, у суду є підстави вважати, що при поданні вказаної заяви ОСОБА_2 не був проінформований стосовно внесення змін про керівника АТ «Златобанк», а посилання позивача на відсутність підстав для звільнення ОСОБА_2 у зв'язку з невірним зазначенням керівника носять суто формальний характер та не є підставою для нереагування на вказану заяву.

Щодо порушення позивачем вимог ч.1, 2ст.115 КЗпП, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», за які спірною постановою від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ІП/ЗБ/ФС-142 на ПАТ «Златобанк» накладено штраф у сумі 11169,00грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.115 КЗпП, які кореспондуються з ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Перевіркою встановлено, що в АТ «Златобанк» не дотримано строків виплати заробітної плати працівникам, внаслідок чого з другої половини листопада 2017 року по березень 2018 року мала місце заборгованість із виплати заробітної плати співробітникам Банку. Станом на 02 квітня 2018 року заборгованість погашена у повному обсязі.

При цьому, будь-яких належних доказів того, що позивач не мав змоги з обґрунтованих і незалежних від нього обставин виплатити кошти працівникам як і доказів правомірності невиплати заробітної плати за вказаний період відповідачу в ході перевірки та суду в ході судового засіданні надано не було.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що вказане порушення допущене зі сторони колишнього керівника ОСОБА_7, оскільки порушення допущено суб'єктом господарювання, спірною постановою штраф накладено на суб'єкта господарювання, а не на посадову особу - керівника підприємства.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідач при проведенні перевірки зробив правомірні висновки про порушення АТ «Златобанк» законодавства про працю та, як наслідок, правомірно виніс постанови про накладення штрафу від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ІП/ЗБ/ФС-142 та №КВ188/611/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-140

Щодо порушення позивачем вимог пп.2 п.11, пп.3 п.11, пп.5 п.11. п.12 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 26 квітня 2017 року №295, за які спірною постановою від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ПТ/СП/ФС-141 на ПАТ «Златобанк» накладено штраф у сумі 11169,00грн., суд зазначає наступне.

В акті інспекційного відвідування зазначено про порушення позивачем пп.2 п.11, пп.3 п.11, пп.5 п.11. п.12 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 26 квітня 2017 року №295, а саме: Інспектору праці були створені перешкоди у проведенні інспекційного відвідування АТ «Златобанк». Зазначені перешкоди були створені начальником юридичного відділу ОСОБА_5 та начальником Відділу роботи з правоохоронними органами ОСОБА_6 Так, 20 квітня 2018 року інспектору праці було відмовлено у можливості спілкування з керівником та працівниками АТ «Златобанк», ставити запитання, що стосуються законодавства про працю, не було надано робоче місце з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками. Тим самим вимоги інспектора про надання документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця не виконані у повному обсязі. Примірник вказаного акту отримано позивачем 23 квітня 2018 року з зауваженнями, що будуть надані у визначений законодавством строк.

Згідно положень п.11, п.12 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 26 квітня 2017 року №295 Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

Згідно п.16, 17 Порядку №295 у разі створення об'єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об'єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об'єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об'єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об'єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Тобто, відповідач мав право на здійснення фіксації зазначених порушень засобами аудіо-, фото- та відеотехніки для підтвердження зазначених обставин, та у відповідності до п.16 Порядку №295 мав скласти акт про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що інспекційне відвідування посадовою особою відповідача проведено з 10 квітня 2018 року 9:00 год. по 23 квітня 2018 року 18:00 год., за результатами якого складено акт №КВ188/611/АВ від 23 квітня 2018 року. Позивачем долучено до матеріалів справи витяг з журналу відвідувань, з якого вбачається, що посадова особа відповідача ОСОБА_8 перебувала в АТ «Златобанк» 19 квітня 2018 року з 09:35 год. до 10:35 год., 20 квітня 2018 року з 09:30 год. до 12:20 год., 23 квітня 2018 року з 16:50 год. до 17:15 год.

В свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження щодо створення перешкоди у проведенні інспекційного відвідування АТ «Златобанк».

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 11169,00грн. постановою від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ПТ/СП/ФС-141 та, як наслідок, наявність підстав для визнання протиправною та скасування вказаної постанови.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ПТ/СП/ФС-141, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної Марини Анатоліївни частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної Марини Анатоліївни (02096, м. Київ, вул. Харківське Шосе, 49, ) - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10, ) накладення штрафу від 08 травня 2018 року №КВ188/611/АВ/П/ПТ/СП/ФС-141.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова