Справа № 2140/1483/18
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1483/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення від 08.06.2018 № 4/03-19 та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

27 липня 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - управління ПФУ, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 08.06.2018 № 4/03-19 про відмову їй в призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти та зобов'язати відповідача призначити таку пенсію відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня подачі заяви про призначення пенсії, а саме з 11 травня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що тривалий час я працювала педагогом в різних закладах освіти, відпрацювавши 25 років і 6 місяців, має право на пенсію за вислугу років відповідно до переліку посад працівників освіти. В 2017 звернулась до управління ПФУ для оформлення пенсії, проте в призначенні пенсії було відмолено. Підставою відмови стало те, що відповідно до трудової книжки стаж для призначення пенсії за вислугою років становив 25 років 3 місяці 16 днів. До трудової книжки не були внесені дані про роботу вихователем табору праці та відпочинку колгоспу "Весна" на базі Плосківської середньої школи Свалявського району Закарпатської області, вихователем піонерського табору "Юність" Свалявського райкому профспілки працівників агропромислового комплексу в с. Плоске та вихователем дитячого садка Плосківської сільради. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14 березня 2018 року у справі № 766/15868/17 були внесені зміни у трудову книжку, після чого вона повторно звернулася до Пенсійного фонду для призначення пенсії. Однак, у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти їй знову було відмолено.

1 серпня 2018 року ухвалою судді у справі відкрито спрощене провадження.

27 серпня 2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. За змістом відзиву управління ПФУ позовні вимоги не визнає, посилається на те, робота позивача на посадах вихователя табору праці та відпочинку колгоспу "Весна" та вихователя піонерського табору "Юність" не дає право на пенсію за вислугу років, спеціальний стаж роботи позивача, який враховується при призначенні пенсії за вислугу років, становить 25 років 4 місяці 8 днів, що є недостатньо для призначення такого виду пенсії.

Відповідач також звертає увагу суду на те, що управлінням було подано апеляцію на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14.03.2018 у справі № 766/15868/17. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 скасовано рішення Херсонського міського суду від 11.05.2017.

В задоволенні позовних вимог управління ПФУ просить відмовити.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом із записів у трудовій книжці ОСОБА_1 та рішення управління ПФУ від 08.06.2018 № 4/03-19 встановлено, що протягом 1989 - 2015 років вона працювала на таких посадах:

вихователя табору праці та відпочинку колгоспу "Весна" на базі Плосківської середньої школи Свалявського району Закарпатської області з 01.06.1989 по 30.06.1989 (1 місяць);

вихователя піонерського табору "Юність" Свалявського району профспілки працівників агропромислового комплексу в с. Плоске з 01.07.1989 по 31.07.1989 (1 місяць);

вихователя дитячого садка Плосківської ради з 23.07.1990 по 15.08.1990 (23 дні);

вчителя Уклінської початкової школи з 15.08.1990 по 28.01.1991 (5 місяців 13 днів);

вихователя групи подовженого дня загальноосвітньої школи № 8 з 28.02.1991 по 03.03.1995 (4 роки 6 днів);

вихователя ясла-садка № 56 з 06.03.1995 по 31.08.2007 (12 років 5 місяців 22 дні (згідно з довідкою від 23.08.2016 № 10-13/Г-894 в 2000 році використано 34 дні відпустки без збереження заробітної плати));

вихователя дошкільного підрозділу Херсонського навчального закладу гімназії № 56 з 01.09.2007 по 31.12.2015 (8 років 4 місяці).

Записи про роботу на посадах вихователя табору праці та відпочинку колгоспу "Весна" на базі Плосківської середньої школи у червні 1989 року, вихователя піонерського табору "Юність" Свалявського району профспілки працівників агропромислового комплексу в с. Плоске у липні 1989 року та вихователя дитячого садка Плосківської ради у липні - серпні 1990 внесені до трудової книжки позивача на підставі рішення Херсонської міського суду Херсонської області від 14 березня 2018 року у справі № 766/15868/17, яке набрало законної сили 14 квітня 2018 року.

11 травня 2018 року ОСОБА_1, вважаючи, що має спеціальний стаж роботи 25 років і 6 місяців, звернулась управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

8 червня 2018 року управління ПФУ рішенням № 4/03-19 (оскаржуване у справі) відмовило у призначення пенсії за вислугу років, посилаючись на те, що у неї відсутній необхідний спеціальний стаж роботи відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме 25 років 6 місяців, наявний у неї спеціальний стаж роботи становить 25 років 4 місяці 8 днів, що недостатньо для призначення такого виду пенсії.

За змістом зазначеного рішення управління ПФУ не врахувало до стажу роботи позивача роботу на посадах вихователя табору праці та відпочинку колгоспу "Весна" у червні 1989 року та вихователя піонерського табору "Юність" у липні 1989 року. Управління ПФУ вважає, що робота на цих посадах не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік, затверджений постановою КМУ № 909).

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення, суд вважає за необхідне врахувати такі обставини та приписи законодавства.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом УРСР від 28.06.1974 № 2778-VIII "Про народну освіту", Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років та Положенням про порядок нарахування стажу для призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти і охорони здоров'я, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 № 1397.

Відповідно ст. 51 Закону № 1788-XII пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Згідно зі статтею 55 цього Закону право на пенсію за вислугу років мають зокрема працівники освіти відповідно до пункту "е" статті 55 даного Закону.

За правилами, встановленими абзацами 1, 2 пункту "е" ст. 55 Закону України № 1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти &?г;…&?к; після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти &?г;…&?к;, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту (абзаци 12, 13 пункту "е" ст. 55 Закону України № 1788-XII).

Позивач вважає, що має спеціальний стаж роботи 25 років 6 місяців, який набула до 1 січня 2016 року, та який є необхідним для призначення їй пенсії за вислугу років до досягнення 55 років. Відповідач проти цього заперечує та відмовляється зараховувати до спеціального стажу позивача період її роботи на посадах вихователя табору праці та відпочинку колгоспу "Весна" та піонерського табору у червні та липні 1989 року.

Суд звертає увагу, що на теперішній час є чинним Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою КМУ від 04.11.1993 № 909. Відповідно до пункту 3 приміток до цього Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Згідно з пунктом 2 чинного на час роботи позивача на зазначених посадах Положення про порядок нарахування стажу для призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти і охорони здоров'я, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 № 1397, в стаж роботи вчителів та інших працівників освіти &? ;…&?е; зараховуються: робота за спеціальністю &?а;…&?в; у позашкільних дитячих закладах &l…;…&g ;.

За змістом розділу І Переліку закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 № 1397, вихователь належить до працівників освіти.

Робота за спеціальністю у закладах, організаціях і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію, незалежної від відомчої належності закладів або організацій (пункт 2 примітки 1 Переліку закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 № 1397).

Відповідно до ст. 41 Закону УРСР від 28.06.1974 № 2778-VIII "Про народну освіту", також чинного на час роботи позивача на вказаних посадах, з метою всебічного розвитку здібностей і нахилів учнів, виховання громадської активності, інтересу до праці, науки, техніки, мистецтва, спорту, військової справи, а також для організації культурного відпочинку і зміцнення їх здоров'я державні підприємства, установи і організації, колгоспи, інші кооперативні, профспілкові, комсомольські та інші громадські організації створюють палаци і будинки піонерів, станції юних техніків, юних натуралістів, юних туристів, дитячі бібліотеки, спортивні, художні, музичні школи, піонерські табори та інші позашкільні заклади.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що робота на посаді вихователя у позашкільному закладі у червні - липні 1989 року згідно з діючим у той час законодавством є роботою, що підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, а тому рішення управління ПФУ про відмову у призначенні такої пенсії позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.

Строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії встановлені статтею 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно з ч. 1 цієї статті пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Враховуючи правила статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія за вислугу років призначається з дня звернення, оскільки більш раннього строку для призначення зазначеної пенсії законом не передбачено.

Позивач звернулась із заявою про призначення їй пенсії 11 травня 2018 року, що визнається відповідачем, а тому саме з цього дня пенсія має бути призначена.

За приписами частини 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оскільки суд приймає рішення про скасування рішення управління ПФУ про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти, суд вважає за необхідне зобов'язати управління ПФУ призначити таку пенсію відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня подачі заяви про призначення пенсії, а саме з 11 травня 2018 року.

Таким чином, позовні вимоги суд задовольняє повністю.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і задовольняє їх повністю.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що управлінням було подано апеляцію на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 14.03.2018 у справі № 766/15868/17. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 скасовано рішення Херсонського міського суду від 11.05.2017.

Суд звертає увагу, що по-перше, судовим рішенням від 27.06.2017 не могло бути скасоване рішення від 14.03.2018, тобто рішення, яке ухвалене пізніше.

Управлінням ПФУ суду надана ксерокопія ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 27.06.2017 у справі № 766/14373/16-ц, якою було скасоване рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11.05.2017 у цій справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме перебування ОСОБА_1 на посадах вихователя дитячого садка Плосківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області та вихователя табору праці та відпочинку колгоспу "Весна" на базі Плосківської середньої школи Свалявського району Закарпатської області та отримання доходів. Підстава скасування рішення суду першої інстанції - наявність спору про право між ОСОБА_1 та Управлінням Пенсійного фонду України в м. Херсоні.

По-друге, 14 березня 2018 року Херсонським міським судом Херсонської області було ухвалене рішення у справі № 766/15868/17, про що зазначалось вище, яким задоволено позов ОСОБА_1 до Відділу освіти Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області про зобов'язання внести до трудової книжки записи про призначення на посаду вихователя табору праці та відпочинку колгоспу "Весна", на посаду вихователя піонерського табору "Юність" та на посаду вихователя дитячого садка Плосківської сільської ради. Це рішення суду набрало законної сили 14 квітня 2018 року.

Таким чином, наведене обґрунтування управлінням ПФУ свого відзиву на позовну заяву є непослідовним, нелогічним та спростовується наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у сумі 704,80 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 242 - 244 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 08.06.2018 № 4/03-19 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років як працівнику освіти.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 як працівнику освіти пенсію відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня подачі заяви про призначення пенсії, а саме з 11 травня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, Херсонська обл., 73005, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 10.2.4