Справа № 466/6442/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/4764/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Пліша М.А.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 28 березня 2018 року з питань роз»яснення рішення, головуючий суддя - Баєва О.І., постановлена у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2017 року визнано неправомірними дії Личаківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо відмови у нарахуванні, перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 листопада 2011 року. Зобов»язано Личаківське об»єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії у зв»язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ст.ст. 8, 19, 21, 22, 46, 58, 92 Конституції України, ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з ч. 1 ст. 28 Закону України» «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та виплатити зазначену заборгованість з 01.11.2011 року за відрахуванням фактично виплачених сум.

27 березня 2018 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова поступила заява начальника відділу ОСОБА_2, в якій він просить роз»яснити як здійснити перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком інваліду ІІІ групи з 01.11.2011 року по 22.11.2015 рік.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 за період з 01.11.2011 року по 22.11.2015 року був інвалідом ІІІ групи, для яких встановлено Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії не менше 6 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з 23.11.2015 року являється інвалідом ІІ групи, для яких встановлено 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. У зв»язку із вищенаведеним, змушений звернутися до суду для роз»яснення постанови суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28 березня 2018 року в задоволенні заяви про роз»яснення судового рішення - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ГУПФУ у Львівській області подало апеляційну скаргу на неї, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що йому невідомо як слід здійснити перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком інваліду ІІІ групи з 01.11.2011 року по 22.11.2015 рік.

В судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу, вважає оскаржену ухвалу суду незаконною та протиправною та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Позивач заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржену ухвалу суду законною та обґрунтованою та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Підстави подання та порядок розгляду заяви про роз»яснення судового рішення чітко врегульовані ст. 254 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз»яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Роз»яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Роз»яснення судового рішення стосується недотримання вимоги ясності, визначеності такого, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Виходячи із наведеного, роз»яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз»яснення його важко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

З матеріалів справи видно, що постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2017 року визнано неправомірними дії Личаківського об»єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо відмови у нарахуванні, перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 листопада 2011 року; зобов»язано Личаківське об»єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії у зв»язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ст.ст. 8, 19, 21, 22, 46, 58, 92 Конституції України, ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з ч. 1 ст. 28 Закону України» «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та виплатити зазначену заборгованість з 01.11.2011 року за відрахуванням фактично виплачених сум.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судове рішення є зрозумілим та підстави для його роз»яснення відсутні.

Колегія суддів додатково зазначає, що роз»яснюючи рішення суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 28 березня 2018 року з питань роз»яснення рішення у справі №466/6442/17 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
М. А. Пліш

Повний текст постанови складено 06.09.2018 року.