Справа № 826/12155/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Губської О. А., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представників позивача Ісаєва І. С., Кириченка О. Ю., представника відповідача Сидори Ю. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив «Комфорт - Дім - Славський» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив «Комфорт - Дім - Славський» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОК «ЖБК «Комфорт - Дім - Славський» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправним та скасування наказу від 29.08.2017 р. № 285 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт»; зобов'язання подати для внесення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України до реєстру документів, що дають право виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформацію про наступну зареєстровану декларацію: декларація про початок виконання будівельних робіт № KB 76 від 02.03.2017 р.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 р. в порядку забезпечення позову зупинено дію наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» від 29.08.2017 р. № 285 та заборонено Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) вчиняти будь-які дії щодо зупинення будівельних робіт житлового будинку за адресою: вул. Горького, 58а, 58б у Деснянському районі м. Києва, до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було з'ясовано питання проведення відповідачем перевірки в межах здійснення контролю, порушення відповідачем тримісячного строку на проведення такої перевірки з дати подання декларації, можливість проведення перевірки без складання акту за результатами її проведення, повноваження інспектора Департаменту земельних ресурсів на обстеження земельних ділянок не з метою вирішення КМР питання про поновлення договорів оренди земельних ділянок.

Крім того, апелянт зазначає про неправомірнсть посилання судом першої інстанції на листи суб'єктів владних повноважень як підставу для прийнятя оскаржуваного наказу, оскільки такі листи є неналежними та недопустимими доказами.

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 22.08.2018 р. за вх. № 27834, в якому відповідач зазначає, що ТОВ «Юкрейніан Проджект Дівелопмент» розроблена проектна документація без отримання вихідних даних: містобудівних умов та обмежень. Крім того, посадовими особами Департаменту земельних ресурсів в актах обстеження земельних ділянок встановлений факт самовільної зміни виду цільового використання землі: в районі садибної забудови висота поверхів не повинна перевищувати 4. Чинне законодавство дозволяє скасовувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт у випадку встановлення факту самочинного будівництва.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 02.03.2017 року позивачем подано до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме: будівництво житлового будинку за адресою вул. Горького, 58 а, 58 б у Деснянському районі м. Києва, зареєстровану відповідачем за № KB 76 від 02.03.2017 p.

Відповідно до даних, наведених у декларації, земельні ділянки використовуються для будівництва на підставі: договору купівлі-продажу земельної ділянки № 835 від 04.04.2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.04.2016 року, індексний номер 29175091, кадастровий номер :62:142:0038; договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1524 від 22.04.2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.04.2016 року, індексний номер 29450083, кадастровий номер :62:142:0077.

Листом від 31.08.2017 року № 073-7968 позивача повідомлено про прийняття наказу від 29.08.2017 р. № 285 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. № 3038-VI (далі - Закон № 3038, в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Згідно ч. 7 ст. 36 Закону № 3038 декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17.01.2017 № 1817-VIII (набрав чинності з 10.06.2017 р.) було внесено зміни до Закону № 3038 та в п. 3 Р. ІІ зазначено, що зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт можуть бути скасовані відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі:

1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт;

2) наявності відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства, невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю;

4) скасування містобудівних умов та обмежень;

5) виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта;

6) виконання будівельних робіт, не передбачених згідно з декларацією про початок виконання будівельних робіт.

Таким чином, з вказаної норми колегією суддів вбачається розмежування законодавцем підстав для скасування декларації: 1) встановлення під час перевірки порушень, 2) виявлення факту подання недостовірних даних.

При цьому колегія суддів зауважує, що у відповідності до ч. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, в тому числі, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів.

В той же час, факти недостовірних даних, заявлених у декларації, було встановлено на підставі листів Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.08.2017 р. № 055-13689 (а. с. 62) та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.08.2017 р. № 1 (а. с. 60).

Згідно відомостей, зазначених уповноваженими органами у вказаних листах, функціональне призначення земельних ділянок згідно Генерального плану міста Києва - землі садибної житлової забудови, позивач для отримання містобудівних умов та обмежень не звертався.

Виявлені відповідачем факти, на думку колегії суддів, проведення позапланової перевірки для підтвердження виявлених порушень не потребували, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Вказане також спростовує твердження апелянта про порушення відповідачем трьохмісячного строку для проведення перевірки.

В свою чергу, як вірно зазначено судом першої інстанції, у відповідності до ч. 5 ст. 26 Закону № 3038 першим етапом проектування та будівництва об'єктів є отримання замовником або проектувальником вихідних даних.

В силу приписів ч. 1 ст. 29 Закону № 3038 містобудівні умови та обмеження є одними з основних складових вихідних даних.

Відтак відсутність у позивача містобудівних умов та обмежень, а також зазначення недостовірної інформації про їх реквізити у спірній декларації, не можуть бути розцінені колегією суддів як обставини, що не впливають на право позивача здійснювати будівельні роботи.

Натомість, апелянтом не надано містобудівних умов та обмежень на спростування доводів суду першої інстанції, а лише зазначено, що інформація про їх наявність у декларації є повідомленням, а не фактом недостовірних даних, що не впливає на правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Також апелянтом не зазначено, в чому саме полягає неправильність висновків суду першої інстанції в частині невідповідності намірів забудови генеральному плану населеного пункту, згідно якого земельні ділянки за функціональним призначенням належать до земель садибної житлової забудови.

В той же час, апелянт наголошує на відсутності у головного спеціаліста відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_6 повноважень на обстеження земельної ділянки.

Перевіряючи доводи апелянта в цій частині, колегія суддів прийшла до такого висновку.

У відповідності до ст. 187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно ст. 189 ЗК України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Відповідно до п. п. 9 п. 3.1 Порядку № 16/890 головне управління при здійсненні самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань проводить обстеження земельних ділянок щодо їх використання землекористувачами та складає відповідні акти обстеження земельних ділянок для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок.

Окремо п. п. 1 п. 3.1 Порядку № 16/890 визначено, що головне управління при здійсненні самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань організує і здійснює самоврядний контроль у м. Києві за використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення.

Наведене положення спростовує доводи апелянта про відсутність повноважень у ОСОБА_6 на здійснення самоврядного контролю.

Відповідність Порядку № 16/890 чинному законодавству колегією суддів в межах даного спору не перевіряється.

В свою чергу, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель, мають повноваження державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, що передбачено статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-IV.

Згідно п. 6.2 Порядку № 16/890 головне управління після виявлення порушень земельного законодавства складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та дає вказівку про необхідність усунення порушень земельного законодавства.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та вказівка про необхідність усунення порушень земельного законодавства складаються у двох примірниках, один з яких видається особі, яка вчинила порушення земельного законодавства, або направляється їй поштою.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства підписується посадовою особою Головного управління та фізичною особою, керівником або уповноваженим представником юридичної особи, щодо яких складено акт перевірки, з наданням пояснень з приводу виявлених порушень.

Згідно п. п. 4 п. 3.1 Порядку № 16/890 головне управління при здійсненні самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань у разі виявлення порушень юридичними чи фізичними особами земельного законодавства вносить пропозиції Державній архітектурно-будівельній інспекції України, її територіальному органу в м. Києві - щодо притягнення громадян та юридичних осіб (їх керівників) до адміністративної відповідальності за самовільне (самочинне) будівництво, скасування або зупинення дії дозволів на виконання підготовчих і будівельних робіт в установленому законодавством порядку.

Таким чином, в буквальному розумінні вищезазначених норм права обстеження земельної ділянки та складення акту по її обстеженню в порядку самоврядного контролю можливе у разі існування ініціативи поновлення договорів оренди, що не мало місця в межах спірних правовідносин.

В свою чергу, у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Акти обстеження земельних ділянок в межах даної справи не є доказами, які можуть підтверджувати невідповідність намірів забудови функціональному призначенню земельної ділянки та здійснення будівництва без отримання містобудівних умов та обмежень.

В свою чергу, поверховість запроектованого об'єкта будівництва вбачається з поданої позивачем декларації: 6 поверхів + підвал, що є належним, допустимим та достовірним доказом у справі (а. с. 15).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 06.09.2018 р. представники позивача містобудівних умов та обмежень не надали, обґрунтовуючи неправомірність рішення суду першої інстанції недоведеністю відповідачем їх відсутності.

З даного приводу колегія суддів дотримується позиції, що в розумінні принципу змагальності сторін обов'язок доведення саме існування певного факту покладається на сторону, яка наполягає на його існуванні, що не суперечитиме вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України у випадку, якщо суб'єкт владних повноважень також буде наполягати на існуванні певного факту, в якості обгрунтованості прийнятого ним рішення, допущення дій чи бездіяльності.

У відповідності до ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

За цих обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні ,що не спростовано позивачем.

Згідно п. 3.19* ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», район садибної забудови може бути сформований окремими житловими чи блокованими будинками з присадибними (приквартирними) ділянками з господарськими будівлями або без них. Забудова цих районів не повинна перевищувати 4-х поверхів. Відповідно до додатку "В" ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», при визначенні поверховості надземної частини будинку до кількості поверхів включають усі надземні поверхи (включаючи мансардний), у тому числі технічний і цокольний, якщо верх його перекриття знаходиться вище середньої планувальної позначки землі не менше ніж на 2 м.

Відповідно до ч. 2 ст. 391 Закону № 3038 у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З огляду на те, що будівництву притаманні ознаки самочинного за умов невідповідності намірів забудови меті використання земельної ділянки (невідповідність генеральному плану) та відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи (відсутність містобудівних умов та обмежень), колегія суддів приходить до висновку про правомірність оскаржуваного наказу.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив «Комфорт - Дім - Славський» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив «Комфорт - Дім - Славський» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 06.09.2018 року)