Справа № 466/4226/18
Суддя: Кіпчарський М. О.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4226/18 Провадження № 2-а/450/140/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Кіпчарського М.О.,

за участю секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Пустомити адміністративну справу категорії термінових за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби м.Львова Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

позивач 01.06.2018р. звернувся в суд із адміністративним позовом та просить визнати незаконною та скасувати винесену відносно нього 22.05.2018р. постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №026233, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 255,00 грн., а справу закрити .

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що відносно нього було складено оскаржувану постанову, в якій значиться, що 22.05.2018р. о 13:35 год. на перехресті вул.Тобілевича у м.Львові він, керуючи автомобілем Мерседес-Бенс, здійснив зупинку на перехресті та ближче 10 м до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9 г)ПДР України.

Дану постанову вважає необґрунтованою та незаконною, яка підлягає скасуванню, оскільки жодних доказів на підтвердження його вини до матеріалів справи не долучено, зокрема фото або відео фіксація не проводилась, свідки не опитувались. Зазначає, що свій автомобіль він дійсно зупинив та включив сигнал аварійної зупинки, і до нього відразу ж підійшов поліцейський та почав складати оскаржувану постанову. Поліцейському він на місці повідомив, що не згідний з винесенням постанови та наполягав на складанні протоколу, однак отримав відмову. Звертає увагу, що зазначена в постанові відстань 10 метрів не відповідає дійсності, так як поліцейський замірів не проводив.

Позивачв судове засідання не зявився, його представник подав заяву про слухання справи у їх відсутність за наявними у справі доказами та зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, визначеному ч.2 ст. 268 КАС України, в судове засідання не з'явився,причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову та, відповідно, доказів на їх підтвердження суду не подав.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Повно та всебічно з»ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначається в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №026233 від 22.05.2018 року, складеної інспектором вз.№2 р.№2 бат.№3 УПП м.Львова ДПП, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MERSEDES BENZ, д.н.з. НОМЕР_1, 22.05.2018р. о 13:35 год. на перехресті вул.Тобілевича-вул.Федьковича у м.Львові, здійснив зупинку на перехресті та ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9 г) та п.15.9 ґ) ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

За вчинене правопорушення інспектор поліції постановив застосувати доТуркевич О.А. адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 255,00 грн.

При тому, в графі 10 «Копію постанови мною отримано» значиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запис від руки «Поліцейські відмовились складати протокол та відібрати у мене пояснення».

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини, правил перевезення вантажів, зупинки, стоянки та інше,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 15.9 ПДР України передбачено, що зупинка забороняється: г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду.

Стаття 258 КУпАП передбачає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, в тому числі, при вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Однак, згідно ч.5 даної статті, якщо під час складання постанови у справи про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, то уповноважена особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За умовами ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1ст. 122 КУпАП представник відповідача суду не надав, в судове засідання не з'явився та не подав у визначений судом строк відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з»ясованих в судовому засіданні обставин.

Неподання відповідачем відзиву на позов суд вважає без поважних причин, і такі дії кваліфікує як визнання позову.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст.5,6,19,77,90,159,241-246,268-272, 286, 293 КАС України,суд

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №026233 від 22.05.2018 р., винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

СуддяОСОБА_2