Справа № 809/824/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2018 року

Київ

справа №809/824/17

адміністративне провадження №К/9901/49079/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 (суддя - Панікар І.В. ) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 (головуючий суддя - Большакова О.О., судді: Довгополов О.М., Пліш М.А.) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі №809/824/17 (876/1300/18) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - ДПІ у м. Івано-Франківську) від 09.09.2015 №50062-17, згідно з яким нараховано грошове зобов'язання з транспортного податку за 2015 рік в сумі 25000,00 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 позовні вимоги задоволено. Пстанова набрала законної сили.

У листопаді 2017 року ДПІ у м. Івано-Франківську звернулась до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.06.2017.

Заява мотивована тим, що після набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі ДПІ у м. Івано-Франківську стала відома обставина, яка мала істотне значення при вирішенні спору по суті та у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Істотною обставиною контролюючий орган вважає отриману ним інформацію Івано-Франківської міської ради щодо офіційного оприлюднення рішення Івано-Франківської міської ради від 16.01.2015 №1610-51, про існування якої відповідачу не було відомо.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2018, відмовлено у задоволенні заяви Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 у даній справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що обставина опублікування 22.01.2015 рішення Івано-Франківської міської ради №1610-51 не є нововиявленою обставиною в розумінні статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Івано-Франківську просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.12.2017, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2018 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення із заявою) постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Частиною першою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній з 15.12.2017 також визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими обставинами або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

За своїм змістом нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Істотними обставинами є фактичні дані (явища, події, факти або сукупність умов), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення. Тобто, це обставини, які впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи.

Отже, умовами для перегляду рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору.

Не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

Приймаючи 20.06.2017 постанову Івано-Франківський окружний адміністративний суд дослідив рішення Івано-Франківської міської ради за № 1610-51 від 16.01.2015 року та «Положення про податок на майно». Висновком суду визначено, що зазначене рішення не підлягає застосуванню в даних правовідносинах, а застосування контролюючим органом положень Податкового кодексу України з метою оподаткування транспортним податком, не може мати місця у 2015 році.

Отже, обставина опублікування рішення Івано-Франківської міської ради за № 1610-51 від 16.01.2015, не є нововиявленою обставиною, що дає підстави для перегляду постанови суду.

З огляду на викладене, обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленими в розумінні положень статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній станом на момент подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами), а відтак, не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду