Справа № 826/7275/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

07 вересня 2018 року м. Київ № 826/7275/18

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Шевченко Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, треті особи: Первинна Профспілкова організація Одеського державного аграрного університету, ОСОБА_2, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України, треті особи: Первинна Профспілкова організація Одеського державного аграрного університету, ОСОБА_2, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, у якому просить:

- визнати дії Міністерства освіти та науки України, а саме, листа за підписом Державного секретаря від 14.04.2018 та № 1/11-4027 про включення до числа претендентів на посаду ректора Одеського державного аграрного університету доктора ветеринарних наук, доцента ОСОБА_2, протиправними;

- визнати результати виборів ректора Одеського державного аграрного університету, проведені відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 24.01.2018 року № 26-к «Про оголошення конкурсу на заміщення посад керівників закладів вищої освіти», що відбулись 26 квітня 2018 року та результати яких оформлено протоколом № 11 виборчої комісії з виборів ректора Одеського державного аграрного університету - недійсними.

Позивач звернувся з позовом до суду, оскільки вважає, що дії Міністерства освіти та науки України, а саме, листа за підписом Державного секретаря від 14.04.2018 та № 1/11-4027 про включення до числа претендентів на посаду ректора Одеського державного аграрного університету доктора ветеринарних наук, доцента ОСОБА_2, протиправними та як наслідок результати виборів ректора Одеського державного аграрного університету, проведені відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 24.01.2018 № 26-к «Про оголошення конкурсу на заміщення посад керівників закладів вищої освіти», що відбулись 26.04.2018 та результати яких оформлено протоколом № 11 виборчої комісії з виборів ректора Одеського державного аграрного університету мають бути визнані судом недійсними, оскільки Положеннями ч. 1 ст. 42 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що кандидат на посаду керівника закладу вищої освіти повинен вільно володіти державною мовою, мати вчене звання та науковий ступінь, стаж роботи на посадах науково - педагогічного працівника не менше як 10 років, якого, на думку позивача у переможця конкурсу ОСОБА_2 немає, з огляду на що, Міністерство освіти і науки України не мало права, не перевіривши надані документи, своїм листом № 1/11-4027 від 12.04.2018 вносити для голосування кандидатуру ОСОБА_2, а тому, подальша участь ОСОБА_2 у виборах ректора університету призвела до спотворення результатів виборів, що зумовлює визнання результатів виборів недійсними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

05.09.2018 до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить заборонити Міністерству освіти і науки України, його представникам тощо, вчиняти дії щодо призначення ОСОБА_2 на посаду ректора Одеського державного аграрного університету, у тому числі заборонити укладати контракт з ОСОБА_2 до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у даній справі.

ОСОБА_1 обгрунтовує дану заяву про забезпечення позову наступним.

Міністерством освіти і науки України було включено ОСОБА_2 до списку кандидатів та передано до Одеського державного аграрного університету для подальшого включення до відповідного бюлетеню, як вважає позивач, всупереч вимог ч. 1 ст. 42 Закону України «Про вищу освіту», а саме, відсутності стажу роботи на посадах науково-педагогічного працівника не менше як 10 років та вимог п. 12 Методичних рекомендацій, а саме, недотримання Міністерством освіти і науки України 10-ти денного терміну з дня завершення прийняття документів від претендентів на посаду ректора документів для подальшого подання (внесення) кандидатури для участі у голосуванні.

Крім того, заявник зазначає, що в квітні 2018 року в Одеському державному аграрному університеті проведено вибори ректора, в яких він також брав участь в якості кандидата на вказану посаду. 18.04.2018 відбувся перший тур виборів ректора Одеського державного аграрного університету, на якому йому не вистачило 12 голосів виборців для зайняття вакантної посади ректора, при цьому, набрав більшість голосів, а на другому місці був ОСОБА_2

Відповідно до протоколу виборчої комісії з виборів Одеського державного аграрного університету від 18.04.2018 № 7 позивач набрав 115 голосів, а ОСОБА_2 - 91 голос.

ОСОБА_1, посилаючись на положення ч. 2 ст. 15 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014, якого визначено, що засновник (засновники) вищого навчального закладу або уповноважений ним (ними) орган укладає в місячний строк контракт з керівником вищого навчального закладу, обраним за конкурсом у порядку, встановленому цим Законом, а й отже, Міністерство освіти і науки України, може призначити на посаду ректора Одеського державного аграрного університету ОСОБА_2 та укласти з ним контракт, що у свою чергу може спричинити перешкоду у захисті прав та неможливості їх фактичного відновлення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2014 року № 726, окрім Методичних рекомендацій щодо особливостей виборчої системи та порядку обрання керівника вищого навчального закладу, затверджено також типову форму контракту з керівником державного вищого закладу навчального закладу.

Згідно з п. 15 типової форми контракту визначені лише підстави розірвання у разі виникнення або виявлення засновником обставин, передбачених ч. 2 ст. 42 Закону України «Про вищу освіту», відповідно до якої відсутні вимоги припинення контракту при порушеннях у виборчого процесі допущених при обрані його керівника.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення його прав та інтересів, оскільки наразі відсутній правовий механізм звільнення обраного ректора та проведення нового конкурсу.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши обставини, що стали підставою для звернення до суду з даною заявою, вважає, що у даному випадку заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Насамперед, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Слід зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, за фактом підробки документів триває кримінальне провадження № 0000972, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України від 28.04.2018.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2018 у справі № 522/7628/18 клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Калічевського В.К., за погодженням прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 Лебедєва В.М., у кримінальному провадженні № 0000972 від 28.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів задоволено та надано старшому слідчому СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Калічевському В.К., або слідчому СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Тарасенко О.С., або за його дорученням іншому співробітнику Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, тимчасовий доступ до документів та вилучення у Донецькому державному університеті управління, за адресою: м. Маріуполь, вул. Карпінського, 58, завірених копій документів, які знаходяться в особовій справі на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі наказів про призначення та звільнення.

Так, досудовим розслідуванням установлено, що 28.04.2018 до Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від ГО «Асоціації випускників ОДАУ», про те, що невстановленою особою, внесені недостовірні дані в довідку Донецького державного університету управління від 15.04.2009 за № 01-12/642 про підтвердження наукового стажу роботи ОСОБА_2 на посаді викладача - стажиста кафедри менеджменту невиробничої сфери цього університету на умовах сумісництва, тим самим підробивши зазначений документ.

Дані матеріали зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області під № 8226 від 28.04.2018.

За даним фактом відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000972 від 28.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що Донецьким державним університетом управління, видана довідка №01-12/642 від 15.04.2009 за підписом ректора ОСОБА_7 та начальника відділу кадрів ОСОБА_8 про те що, у документах архівного фонду університету є данні про роботу за сумісництвом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, крім того, в довідці вказано, що наказом від 31.08.2007 № 215-к ОСОБА_2, аспіранта Одеського державного аграрного університету, було прийнято на посаду викладача-стажиста кафедри менеджменту невиробничої сфери з 03.09.2007 за сумісництвом на 0,5 ставки. Наказом від 19.06.2008 № 72-к ОСОБА_2, аспіранта Одеського державного аграрного Університету, було звільнено з посади викладача-стажиста кафедри менеджменту невиробничої сфери з 20.06.2008 за згодою сторін.

Інформацією з Пенсійного фонду України про роботу ОСОБА_2, встановлено, що відомості про роботу за сумісництвом ОСОБА_2 на посаді викладача-стажиста кафедри менеджменту невиробничої сфери Донецького державного університету управління за період з 31.08.2007 по 20.06.2008 відсутні.

Таким чином, ураховуючи все вищевикладене, суд вважає, що призначення Міністерством освіти і науки України ОСОБА_2 на посаду ректора Одеського державного аграрного університету та укладання з ним контракту після закінчення конкурсу, проведення та результати якого і є предметом розгляду у справі № 826/7275/18, дійсно може спричинити ускладнення чи унеможливити ефективний захист прав та інтересів позивача, ураховуючи відсутність правового механізму звільнення обраного ректора та проведення нового конкурсу, оскільки п. 15 типової форми контракту визначені лише підстави його розірвання у разі винекнення або виявлення засновником обставин, передбачених ч. 2 ст. 42 Закону України «Про вищу освіту».

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про їх обґрунтованість та про наявність на даному етапі підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 150 - 154, 241, 243, 256, 293 - 297 КАС України,

У Х В А Л И В :

1.Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2.Заборонити Міністерству освіти і науки України, його представникам тощо, вчиняти дії щодо призначення ОСОБА_2 на посаду ректора Одеського державного аграрного університету, у тому числі заборонити укладати контракт з ОСОБА_2 до набрання законної сили рішення суду у справі № 826/7275/18.

3.Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

4.Дана ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

5.Дана ухвала може бути пред'явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1)

Боржник: Міністерство освіти і науки України (, проспект Перемоги, 10, м. Київ, 01135)

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.М. Шевченко