Справа № 812/689/18
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року справа №812/689/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Шишова О.О., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року (складене в повному обсязі 04 червня 2018 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 812/689/18 (суддя в І інстанції Чернявська Т.І.) за позовом адвоката Оковітова Романа Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Оковітов Р.В. (далі - представник) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоди роботи ОСОБА_1 з 21.04.1982 по 22.11.1982 та з 08.02.1985 по 19.05.1994 на посаді помічника машиніста установки по бурінню стволів шахт повним перерізом Первомайського шахтопрохідницького управління по бурінню стволів і свердловин; з 19.05.1994 по 29.07.2004 на посаді гірничим майстром гірничопрохідницької ділянки Первомайського шахтопрохідницького управління по бурінню стволів і свердловин; з 29.07.2004 по 30.11.2005 на посаді в.о. начальника ділянки гірничопрохідницької ДВАТ «Первомайське шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин» ДП ДХК «Спецшахтобуріння»; з 06.07.2011 по 20.05.2014 на посаді гірничого майстра ПАТ «Первомайське шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області починаючи з 11 грудня 2017 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що 13.12.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за нормами пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 22.12.2017 б/н позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (12 років 6 місяців). Відповідно до рішення відповідача від 22.12.2017 б/н через відсутність уточнюючих пільгових довідок, останнім не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 21.04.1982 по 22.11.1982 та з 08.02.1985 по 21.08.1992. Також, через відсутність у трудовій книжці позивача записів щодо атестації робочих місць до пільгового стажу останнього не зараховано період роботи з 22.08.1992 по 29.11.2005. Крім того, через відсутність необхідних записів про атестацію робочих місць в трудовій книжці та через розбіжності щодо періодів пільгової роботи в індивідуальних відомостях про застраховану особу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 02.04.2008 по 30.04.2008, з 26.01.2012 по 30.04.2012, з 01.10.2012 по 31.12.2012.

З посиланням на норми статті 48 Кодексу законів про працю України, пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, постанову Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», пункт 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, представник позивача вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 21.04.1982 по 22.11.1982, 08.02.1985 по 21.08.1992, 22.08.1992 по 29.11.2005, з 02.04.2008 по 30.04.2008, з 26.01.2012 по 30.04.2012, з 01.10.2012 по 31.12.2012, у зв'язку з чим порушується право позивача на отримання пенсії при досягненні певного віку та умов.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року у справі № 812/689/18 позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого:визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 22 грудня 2017 року б/н «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» гр. ОСОБА_1»; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 грудня 2017 року зареєстровану за № 1779 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язання зарахувати до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», певних періодів роботи та зобов'язання призначити з 11 грудня 2017 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, просив: рішення місцевого суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язання зарахувати до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», певних періодів роботи та зобов'язання призначити з 11 грудня 2017 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язання зарахувати до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», певних періодів роботи та зобов'язання призначити з 11 грудня 2017 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

27 липня 2018 року на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Справа судом першої інстанції розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, у зв'язку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 93340, АДРЕСА_1) звернувся до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області із заявою від 13.12.2017 зареєстрованою за № 1779 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», додавши до заяви документи, зазначені в розписці-повідомленні. При цьому, у розписці-повідомленні відповідачем при прийнятті заяви позивача від 13.12.2017 зареєстрованої за № 1779 про призначення пенсії не зазначено жодного документа, якого недостатньо для призначення пенсії (арк.справи 84, 102).

Рішенням від 22.12.2017 б/н «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» гр. ОСОБА_1» управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за заявою від 13.12.2017 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зокрема, через ненадання на виконання положень пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, пільгових довідок про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній щодо періодів роботи з 21.04.1982 по 22.11.1982 та з 08.02.1985 по 16.04.2008 у Первомайському шахтопрохідницькому управлінні по бурінню стволів і свердловин, через відсутність записів щодо атестації робочих місць в трудовій книжці за період з 22.08.1992 по 29.11.2005 та через відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу (в графі по спецстажу) даних про пільгову роботу та розбіжності з записами в трудовій книжці щодо періодів роботи з 02.04.2008 по 30.04.2008, з 26.01.2012 по 30.04.2012, з 01.10.2012 по 31.12.2012 (арк.справи 13-14, 90-91).

Колегія суддів зазначає, що оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується тільки в частині відмови в задоволенні позовних вимог, тому суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії (абзац четвертий пункту 3.3 ІІІ «Підготовка і подання документів для призначення пенсій» Порядку № 21-1).

З системного аналізу вищенаведених норм права слідує, що орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви разом з поданими документами зобов'язаний повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви відсутніх документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, яких не вистачає для призначення пенсії, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. Прийняти рішення про відмову в призначенні пенсії через відсутність необхідних документів орган, що призначає пенсію, має право виключно після надання особі тримісячного строку на подачу відсутніх документів з дня прийняття заяви та за умови, якщо протягом такого строку особа не надасть необхідні відсутні документи.

Оскільки колегією суддів встановлено, що відповідач при прийнятті заяви позивача про призначення пенсії від 13.12.2017 зареєстрованої за № 1779 не зазначав у розписці-повідомленні перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії, і не пропонував позивачу у тримісячний строк з дня прийняття заяви надати відсутні документи, рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 22.12.2017 б/н «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» гр. ОСОБА_1» є протиправним та таким, що не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, дотримання яких перевіряє адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки у спірних правовідносинах дії відповідача не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для позивача. Правові наслідки для позивача несе індивідуальний акт - рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 22.12.2017 б/н «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» гр. ОСОБА_1». Саме воно має вплив на його права та інтереси.

Виходячи із завдань КАС України, як то ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної (юридичної) особи прав (чи інтересів). З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає, що вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню через відсутність порушення прав діями відповідача, а обраний позивачем спосіб захисту в цій частині не відповідає об'єкту порушеного права.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, певних періодів роботи позивача та зобов'язання відповідача призначити позивачу з 11.12.2017 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з огляду на наступне.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії. Повноваження територіального органу Пенсійного фонду у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень і не може підміняти територіальний орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії.

Також до компетенції Пенсійного фонду як повноважного органу для призначення (перерахунку) пенсії входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не уповноважений втручатися до дискреційних повноважень суб'єкта владних повноважень та досліджувати нові документи, які не подавалися територіальному органу Пенсійного фонду, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення (перерахунок) пенсії. Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб'єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред'являються до рішень суб'єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України (зазначену правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 27.02.2018 по справі № 361/4899/17, реєстраційний № рішення в ЄДРСР 72506177).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.12.2017 зареєстровану за № 1779 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просив, на підставі частини другої статті 9 КАС України обґрунтовано вийшов за межі позовних вимоги, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об'єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним): визнав протиправним та скасував рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 22.12.2017 б/н «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» гр. ОСОБА_1» та зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.12.2017 зареєстровану за № 1779 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року у справі № 812/689/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року у справі № 812/689/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 04 вересня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Т.Г. Гаврищук

О.О. Шишов