Справа № 522/8575/18
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8575/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши у порядку письмового справдження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов по виконавчому провадженню ВП №56096622 від 26.04.2018р. та від 10.05.2018р., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, з урахуванням наданих уточнень від 10.08.2018р. (а.с.79-81), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №56096622 від 26.04.2018р. про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, постанову від 10.05.2018 року про накладання штрафу у розмірі 10200 грн., та постанову від 10.05.2018р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 (ВП №56096622) на Головне управління ПФУ в Одеській області накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.12.2017р., яке набрало законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018р. Також, в рамках зазначеного провадження винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. та постанову від 10.05.2018р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892 грн. Позивач вважає зазначені постанови неправомірними адже Головне управляння виконало зазначене рішення суду ще до відкриття виконавчого провадження, про що повідомило відділ примусового виконання рішень листом від 16.04.2018р., про проведення перерахунку пенсії з наданням підтверджуючих документів. Таким чином Головне управління виконано всі вимоги виконавчого листа №522/17680/17 від 30.03.2018р., а тому виконавче провадження ВП №56096622 підлягало закінченню у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В свою чергу неправомірними є і постанова про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. та постанова від 10.05.2018р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892 грн., адже рішення суду було вже фактично виконано і підстави для винесення вказаних постанов державним виконавцем відсутні. До того ж, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Позивач вважає, що дії Головного управління щодо виконання судового рішення були реалізовані своєчасно, в результаті чого підстави для винесення постанов про накладення штрафу та постанови про стягнення виконавчого збору були відсутні.

Представник Відділу примусового виконання управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представником позивача 31.08.2018р. до канцелярії суду було надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи неявку сторін, відсутність потреби щодо заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.12.2017р., по справі №522/17680/17, яке набрало законної сили на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018р., Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відповідно до довідки №1633 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) виданій на імя ОСОБА_2 (а.с.9) здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2, що підтверджується наявним в матеріалах справи перерахунком пенсії по пенсійній справі № МВС (ОСОБА_2) від 04.04.2018р. (а.с.10).

Відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області на адресу Головного управління ПФУ в Одеській області направлено постанову від 03.04.2018р., про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №522/17680/17, яку управління отримало 06.04.2018р., згідно відбитку штемпеля вхідної кореспонденції (а.с.6-7).

Листом від 16.04.2018р., №6040/03 (а.с.8) Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.12.2017р., та на підставі наданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Одеській області довідки від 19.03.2018р., ОСОБА_2 04.04.2018р., проведено перерахунок пенсії з 21.03.2017р. Пенсія в перерахованому розмірі згідно з рішенням суду буде виплачуватися з 01.05.2018р., а доплата за період з 01.01.2018р., по 30.04.2018р., в сумі 8354,12грн 05.04.2018р., зарахована на його картковий рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України». Борг за період з 01.01.2016р., по 31.12.2017р., сумі 18441,97грн буде виплачено після виділення коштів на фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019р., по 31.12.2019р., щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р., №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», та місячним розміром отриманої ОСОБА_2 пенсії за період з 01.01.2016р., по 31.12.2017р., з 01.01.2020р., щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016р., по 31.12.2017р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми. Зазначений розрахунок боргу підтверджується наявним в матеріалах справи Дорученням з боргом згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018р. (а.с.12).

Згідно відбитку штемпеля вхідної кореспонденції 03.05.2018р., за вхід. №5220/02 Головним управлінням ПФУ в Одеській області отримано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 ВП №56096622 від 26.04.2018р. про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100 грн. (а.с.13-14).

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа №522/17680/17 за виконавчим провадженням №.05.2018р., прийнято постанову про накладення штрафу на боржника Головне управління ПФУ в Одеській області за повторне невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 10200грн. (а.с.15). З цим же виконавчим провадження старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень правління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа №522/17680/17 10.05.2018р. прийнято постанову про стягнення з боржника Головного управління ПФУ в Одеській області виконавчого збору у розмірі 14892грн. (а.с.16).

10.05.2018р., старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження в якій зазначено, що боржником рішення суду не виконано та у процесі виконання боржником надано листа про неможливість виконання рішення суду.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.1, 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, тощо.

Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Отже, з аналізу вищезазначеного вбачається, що обовязком держаного виконавця при відкритті виконавчого провадження є зазначення стягнення з боржника суми виконавчого збору в розмірі встановленому ст.27 цього Закону.

Водночас, ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Позивач у позовній заяві зазначає, що постанова суду була виконана саме до відкриття виконавчого провадження, а тому, на його думку, виконавче провадження підлягало закінченню у звязку з фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі.

Проте, вказані доводи позивача не підтверджуються жодним належним доказом, оскільки, як встановлено судом, перерахунок пенсії ОСОБА_2 було здійснено позивачем 04.04.2018р., а постанову про відкриття виконавчого провадження було прийнято 03.04.2018р.

Крім того, як зазначено позивачем у позові та листі від 16.04.2018р №6040/03 борг за період з 01.01.2016р., по 31.12.2017р., в сумі 18441,97грн буде виплачено після виділення коштів на фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019 року по 31.12.2019р. щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р., №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», та місячним розміром отриманої ОСОБА_2 пенсії за період з 01.01.2016р., по 31.12.2017р., з 01.01.2020 щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016р., по 31.12.2017р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми. Зазначений розрахунок боргу підтверджується наявним в матеріалах справи Доручення з боргом згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018 р (а.с.8). Тобто, фактично рішення суду не виконано в повному обсязі на момент відкриття виконавчого провадження.

Отже, фактично позивачем не виконано рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.12.2017р. в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження ВП №56096622, а тому підстави для несплати виконавчого збору відсутні.

Щодо постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 за виконавчим провадженням ВП №56096622 від 26.04.2018р. про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100 грн. та постанови за виконавчим провадженням ВП №.05.2018р., про накладення штрафу на боржника Головне управління ПФУ в Одеській області за повторне невиконання рішення суду без поважних причин у розмірі 10200 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону (тобто 10 робочих днів), перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною 1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частина 2 ст.75 Закону України про виконавче провадження передбачає, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки позивачем у визначений постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №56096622 від 03.04.2018р., постановою державного виконавця від 26.04.2018р. про накладення штрафу та постановою про накладення штрафу від 10.05.2018р., за повторне невиконання рішення суду без поважних причин строк не виконано рішення суду у справі №522/17680/17 суд дійшов висновку про правомірність прийняття старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, від 26.04.2018р., та постанови про накладання штрафу у розмірі 10200 грн., за повторне невиконання рішення суду без поважних причин від 10.05.2018р., а тому зазначений позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов по виконавчому провадженню ВП №56096622 від 26.04.2018р. та від 10.05.2018р., відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, 65107, м.Одеса, вул. Канатна, 83);

Відповідач: Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, 65104, м.Одеса, площа ОСОБА_3, 1).

Суддя П.П.Марин

.