Справа № 826/4714/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4714/17 Суддя (судді) першої інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Бєлової Л.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2018 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного агентства резерву України про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного агентства резерву України про визнання незаконними та скасування наказів Державного агентства резерву України №13-к від 08.02.2017 та №41-к від 24.03.2017, стягнення моральної шкоди.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2018 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки матеріали справи спростовують наявність провини у позивача та вказують на численні порушення відповідача при прийнятті оскаржуваних наказів. При цьому, суд першої інстанції не дослідив низку доводів позивача, надавши перевагу виключно пояснення відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що накази №13-к від 08.02.2017 та №41-к від 24.03.2017 є протиправним, оскільки прийняті без урахування всіх обставин справи та відсутності негативних наслідків.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що накази №13-к від 08.02.2017 та №41-к від 24.03.2017 були прийняті відносно позивача за фактами неналежного виконання позивачем службових обов'язків, недостатнього рівня контролю та організації роботи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з грудня 2005 року перебував на посаді начальника відділу продовольчих товарів Департаменту Державного резерву (наказ №463-К від 15.12.2005), з 06.10.2015 на посаді начальника Відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів Держрезерву (наказ №159-К від 05.10.2015).

Наказом Державного агентства резерву України від 08.02.2017 №13-к за неналежне виконання та невиконання посадових обов'язків, а саме: неналежної організації ведення обліку у відділі зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів; виникнення розбіжностей щодо облікових даних та фактичної наявності зерна державного резерву на підприємствах системи Держрезерву та пунктах відповідального зберігання; бездіяльності відносного організації роботи у сфері контролю за якісним станом та умовами зберігання матеріальних цінностей державного резерву у 2016 році, до начальника відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 64,66, 69, 72 Закону України «Про державну службу» застосовано дисциплінарне стягнення - оголошено догану.

Наказом Державного агентства резерву України від 24.03.2017 №41-к за неналежне виконання та невиконання посадових обов'язків, а саме: незабезпечення виконання покладених на відділ завдань та функцій з організації виконання затверджених Кабінетом Міністрів України завдань щодо формування, зберігання, розміщення, відпуску, використання, поновлення та освіження (поновлення)запасів зерна та продовольчих товарів державного резерву; невжиття відповідних заходів стосовно підприємств - відповідальних зберігачів зерна державного резерву щодо здійснення організаційних заходів з проведення відпуску та закладання запасів зерна державного резерву, до начальника відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 64,66, 69, 72 Закону України «Про державну службу» застосовано дисциплінарне стягнення - оголошено догану.

Позивач, вважаючи вищевказані накази про накладення дисциплінарного стягнення протиправними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що у відповідача були наявні підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, шляхом прийняття оскаржуваних наказів №13-к від 08.02.2017 та №41-к від 24.03.2017.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 65 Закону України «Про державну службу» визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Перелік дисциплінарних стягнень наведено у ст.66 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст.77 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі.

Як вбачається з протоколом №7 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Держрезерву від 01.09.2016 членами дисциплінарної комісії обрано: Єзевську М.М., Сущук Т.І., Петреченкова В.Г.

Наказом Голови Держрезерву від 07.09.2016 №172 «Про призначення Дисциплінарної комісії Державного агентства резерву України», затверджено склад Дисциплінарної комісії у кількості 6 осіб: Некуй Р.М., Тунік Н.О., Стецій В.С., Єзерська М.М., Сущук Т.І., Петреченков В.Г.

Наказом Голови Держрезерву від 29.12.2016 №299 «Про відкриття дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_3.» з метою з'ясування фактів та обставин можливого невиконання та неналежного виконання обов'язків начальником відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів ініційовано дисциплінарне провадження.

Протоколом засідання дисциплінарної комісії Держрезерву від 29.12.2016 №2 вирішено з метою об'єктивного встановлення у діях начальника відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів ОСОБА_3 наявності чи відсутності дисциплінарного проступку, розпочати проведення службового розслідування.

Окремим дорученням Голови Держрезерву від 29.12.2016 Голові дисциплінарної комісії надано вказівку щодо проведення службового розслідування в термін з 29.12.2016 по 31.01.2017.

Наказом Голови Держрезерву 29.12.2016 №214-к ОСОБА_3 відсторонено від виконання посадових обов'язків на час здійснення дисциплінарного провадження.

Висновком за результатами проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Державного агентства резерву України стосовно фактів невиконання або неналежного виконання посадових обов'язків начальником відділу зерна та продовольчих товарів Управління державний резервів ОСОБА_3 від 23.01.2017 встановлено факти розбіжностей або неналежного виконання посадових обов'язків начальником відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів та факт виникнення розбіжностей щодо облікових даних та фактичної наявності зерна державного реєстру на підприємствах системи Держрезерву та пунктах відповідального зберігання.

За результатами службового розслідування, Дисциплінарною комісією запропоновано направити подання Голові Державного агентства резерву України та притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника відділу зерна та продовольчих товарів Управління державний резервів ОСОБА_3

Висновком за результатами проведення службового розслідування дисциплінарною комісією Державного агентства резерву України стосовно фактів невиконання або неналежного виконання посадових обов'язків начальником відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів ОСОБА_3 від 15.03.2017 Дисциплінарна комісія, вбачає доведеним вчинення начальником відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, внаслідок бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та недотримання правил внутрішнього службового розпорядку (пп.5 п.2 ст.65 Закону України «Про державну службу») та пропонує направити подання Голові Державного агентства резерву України на притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що перевіркою підтверджено наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи та поданих відповідачем доказах, відсутнє конкретне визначення дисциплінарного проступку, який вчинив позивач, час та при яких обставинах його було вчинено. Натомість, з боку позивача неодноразово вживалися заходи щодо повідомлення керівництва про необхідність вчинення певних дій для ліквідації наявних та виявлених ним порушень, недоліків, що підтверджується службовою запискою від 31.12.2015 №0.64/356 (про жахливий стан при зберіганні зерна та потребу прийняття відповідних заходів), від 16.12.2016 №0.64/388 (про необхідність проведення аудиторської перевірки щодо обліку зерна та активів зачистки списання природних утрат зерна).

Також слід зазначити, що довідка (а.с. 73), в якій зазначено, що в 2016 році жодних заходів щодо періодичного контролю дотримання вимог щодо якості та умов зберігання матеріальних цінностей в процесі зберігання, УкрНДІ «Ресурс» не здійснював, оскільки відповідний графік не був затверджений наказом Держрезерву, жодного доручення від Держрезерву щодо періодичного контролю дотримання вимог щодо якості та умов зберігання матеріальних цінностей в процесі зберігання УкрНДІ «Ресурс» не отримував, та на яку посилається відповідач, не оформлена належним чином та не може бути належним доказом, оскільки в ній відсутня дата, вона не зареєстрована у жодній канцелярії, підписана не уповноваженою особою.

Не заслуговують на увагу пояснення представника відповідача, що порушення позивача полягають у відсутності активних дій щодо налагодження належної роботи на зайнятій ним посаді, оскільки дана обставина спростовується матеріалами справи, а саме численними зверненнями, службовими та доповідними записками, в яких була викладена позиція щодо стану справ у Державному агентстві резерву України та необхідність усунення недоліків.

Разом із тим, представник відповідача не зміг пояснити в чому конкретно вбачаються порушення позивачем Закону України «Про державну службу» та посадових обов'язків, не спростовано надані позивачем докази щодо чинення ним конкретних дій з метою покращення роботи та усунення наявних (виявлених) порушень.

Колегія суддів зазначає, що дисциплінарні стягнення було застосовано до позивача без встановлення дня виявлення дисциплінарного проступку та конкретної вини державного службовця, без посилання на конкретні норми чинного законодавства. Відповідачем не було враховано низку обставин, на які звертав увагу позивач, що не може вказувати на об'єктивний та повний розгляд дисциплінарної справи ОСОБА_3

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді доган, шляхом прийняття оспорюваних наказів №13-к від 08.02.2017 та №41-к від 24.03.2017, оскільки виконуючи обов'язки начальника Відділу зерна та продовольчих товарів Управління державних резервів Держрезерву у відповідності до покладених до нього службових обов'язків він здійснював керівництво у відповідності та з дотриманням норм чинного законодавства, протилежного відповідачем доведено не було, тому оскаржувані наказ є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про відшкодування відповідачем моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України гарантовано особам право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно із статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 (пункт 3) визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 зазначеної постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Дану частину позовних вимог позивач мотивував тим, що неправомірними діями відповідача, йому нанесено моральні збитки.

Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, моральних або фізичних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідача, розмір шкоди визначено без посилання на такі докази та взагалі не підтверджено наявність причинного зв'язку між моральною шкодою і можливим протиправним діянням відповідача, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, позивачем наведено наявність протиправних дій з боку відповідача, порушення ним норм чинного законодавства при виконанні своїх функцій та порушення прав позивача. Позивачем надано належні докази на спростування наявності встановлених порушень щодо неналежного виконання своїх службових обов'язків.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2018 - скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Державного агентства резерву України про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази Державного агентства резерву України №13-к від 08.02.2017 та №41-к від 24.03.2017 про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03.09.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова