Справа № 471/468/18-а
Суддя: Скарницька І. Б.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 471/468/18-а
Провадження №2-а/471/5/18
Номер рядка звіту 18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" серпня 2018 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Романчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське адміністративну справу № 471/468/18-а за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти управлінняпатрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що правил дорожнього руху він не порушував, ділянка дороги добре оглядалася, ніяким чином він не перешкодив руху іншим транспортним засобам та не створив аварійну обстановку, а оспорювана постанова є протиправною, порушує його права, свободи та інтереси, так як складена з порушенням норм КУпАП.

Під час судового засідання представник позивача підтримала позов, суду пояснила, що ОСОБА_1 04.06.2018 року рухався на належному йому автомобілі з м. Миколаєва, та як зазначено в постанові на 151 км автодороги Н-24 здійснив обгін іншого транспортного засобу, який рухався в тому ж напрямку. Після зупинки його працівниками поліції, інспектор не назвав свого прізвища та звання, не поясним причину зупинки. Також не було вислухано його заперечень щодо скоєнні правопорушення. Все це підтверджується й відеозаписом з нагрудної камери інспектора. Таким чином, відповідач при накладення стягнення не в повній мірі дослідив всі докази та прийшов до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1

Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надіслав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що прийняте рішення про накладення адміністративного стягнення є законним, просив у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання, призначене на 29 серпня 2018 року учасники справи не зявилися.

Згідно ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 198554 від 04.06.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в звязку з порушенням ним п. 14.6 Г ПДР, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 04 червня 2018 року о 15.56 годині на а/д Н 24 «Миколаїв-Благовіщенськ» на 151 км керуючи т/з Фольцваген д/н НОМЕР_1 здійснив обгін іншого т/з на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, а саме крутому повороті.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 14.6 Г ПДР обгін заборонено: a)на перехресті;б)на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в)ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом; г)у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;ґ)транспортного засобу, який здійснює обгін або обїзд;д)у тунелях;е)на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку;є)колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Відповідно до п. 1.10 ПДР обмежена оглядовість видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об'єктами, а також транспортними засобами.

На підтвердження порушення ПДР водієм, відповідачем надано відеозапис з місця події, на якому зафіксовано порушення позивачем ПДР.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, до повноважень органів Національної поліції належить розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки.

З наданого відповідачем відеозаписі правопорушення вбачається, що після зупинки поліцейським т/з позивача, поліцейський, підійшовши до авто, не представився, а російською мовою запропонував надати «водительское удостовирение для составления материалов», не повідомив яка справа буде розглядатися, та яке правопорушення здійснив позивач.

Також в постанові вказано, що правопорушення здійснене на 151 км автодороги Н-24 в с. Дорошівка, проте, 151 км автодороги Н-24 знаходиться в с. Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області.

Пунктом 10 розділу ХІІІ Інструкції передбачено, що заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, імя, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Надана позивачем постанова не в повній мірі відповідає вказаним вимогам, так вона виконана не розбірливим почерком, а місце роботи, посада, спеціальне звання та прізвище, імя, по батькові поліцейського записані не друкованими літерами.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вказано, що здійснювався відеозапис, який додається до постанови, отже наданий відеозапис як доказ не може бути прийнятий судом.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а тому суд приходить до висновку що постанова про адміністративне правопорушення серії ВР № 198554 від 24.03.2018 року є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 126, п. 1 ч. 1 ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР № 198554 від 04.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 грн.

Провадження відносно ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Братський районний суд Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03.09.2018 року.

Суддя - Скарницька І. Б.,