Справа № 381/2677/18
Суддя: Соловей Г. В.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря - Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В

07.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із скаргою на постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 02.06.2018 року. Свої вимоги мотивує тим, що 02.06.2018 року співробітниками Національної поліції України було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. З даною постановою скаржник не згоден, що стало підставою звернення до суду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2018 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

20.08.2018 року, через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення скарги без руху.

В уточненій позовній заяві зазначає, що 02 червня 2018 року приблизно о 19 год. 30 хв. під час керування транспортним засобом він був зупинений співробітниками Національної поліції України. Під час перевірки документів, співробітниками поліції було висловлене припущення про те, що ним було допущено порушення температурного режиму керування транспортним засобом, більше ніж на 28 градусів Цельсія, яке базувалось на показниках термометру, встановленого на службовому автомобілі співробітників поліції. Після пред'явлення показань свого бортового комп'ютера, працівники поліції дозволили рухатись далі.

29.07.2018 року позивач отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за керування великогабаритним транспортним засобом при температурі більше 28 градусів за Цельсієм, загальною масою більше 24 тонн, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Разом з тим, зазначає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, а Постанова складена з порушенням вимог передбачених КУпАП, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2018 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження.

В судове засідання позивач надав письмову заяву де зазначив, що позовні вимоги підтримає з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити, справу слухати без його участі.

В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії НК № 970949 від 02 червня 2018 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

При цьому, згідно вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «IVECO-STRALIS», д.н.з. НОМЕР_1, здійснював перевезення великогабаритного вантажу при температурі більше + 28 градусів за Цельсієм, загальною масою більше 24 тонн, чим порушив п. 22.5 Правил Дорожнього Руху (далі ПДР) України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, визначено, що адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України.

В пункті 1.10 ПДР України визначено, що габаритно-ваговий контроль перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками. Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Згідно п. 18 вказаного Порядку, за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Пунктом 22.5 ПДР України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів

Пунктами 25-28 вказаних Правил визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно п. 2.4-2 ПДР України у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Разом з тим, відповідачем не надано суду належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що вимірювання транспортного засобу відбувалось з дотриманням вимог Порядку, що давало б підстави віднести транспортний засіб, яким керував позивач, до великогабаритного. В постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні будь-які посилання, які технічні засоби були застосовані під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, яким керував позивач. Не надано докази, що габаритно-ваговий контроль здійснювався у спеціально облаштованому пункті габаритно-вагового контролю.

Із оскаржуваної постанови також, не можливо встановити чи проводились взагалі габаритні заміри автомобіля з вантажем, порядок такого проведення.

Крім того, відповідно до п. 20 Порядку належність транспортного засобу до великогабаритного належить до виключних повноважень посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки або її територіальних органів за результатами проведеного габаритно-вагового контролю.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що в п. 22 Порядку зазначено, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із ст. 265-2 КУпАП.

Таким чином, у разі виявлення порушень перевезення великогабаритного вантажу, з урахуванням положень п. 2.4-2 ПДР та п. 22 Порядку, інспектор поліції повинен був затримати такий транспортний засіб та заборонити його рух.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З огляду на викладене, відповідачем не надано суду належні та допустимі докази, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху та, відповідно, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ст. 132-1 КУпАП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на той факт, що відповідачем не дотримано порядок проведення габаритно-вагового контролю, не надано докази правомірності свого рішення, що є їх обов'язком відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону № 4 полку 1 УПП у м. Києві ДПП серії НК № 970949 від 02 червня 2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1, винесена без додержання норм законодавства, тому підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст. 2,8,9,72-77,162,241-246,250,262,286,292,295 КАС України, на підставі ст. 7, 132-1, 251,258, 283, 284, 293КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18 січня 2001 року, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 27.12.2006 року, прож.: АДРЕСА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 970949 від 02 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими в ст.ст. 286, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Головуючий суддя Г.В. Соловей