Справа № 804/1146/18
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року справа № 804/1146/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі Сітайло О.В.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

12 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № , № від 31.10.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про незгоду з висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки № 15012/04-36-14-12/38836499 від 06.10.2017 р., на підставі яких відповідачем винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Зокрема, в акті перевірки відповідачем зроблено висновки щодо невстановлення факту поставок та руху товарів і послуг від контрагентів-постачальників ТОВ «Маркторг» за період з 01.10.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Бріск-Торг» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Стакстрой» за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Будальтернатива» за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Кавіста» за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 року, які ґрунтуються на відомостях інформаційної бази податкової звітності, без надання належної оцінки документам, що підтверджують реальність господарських операцій з поставки товарів. Водночас, на думку позивача, до перевірки були надані належним чином оформлені податкові накладні, сертифікати якості та відповідності на поставлений товар, а також пояснення щодо транспортування товарів власним автотранспортом, які спростовують висновки податкового органу щодо нікчемності господарських відносин із зазначеними контрагентами. Посилаючись на зазначені обставини у їх сукупності, позивач просить скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача № та № від 31.10.2017 р. (т.1 а.с. 4-26).

Ухвалою суду від 19.04.2018 р., після усунення недоліків позовної заяви, за даним позовом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (т.1 а.с. 2).

Представником відповідача за довіреністю ОСОБА_4 надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МТПО Днепр» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Маркторг», ТОВ «Бріск-Торг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Будальтернатива», ТОВ «Кавіста», за результатами якої складено акт перевірки № 6876/04-36-14-17/38836499 від 27.06.2017 р. Перевіркою встановлено заниження ТОВ «МТПО Днепр» податку на додану вартість на загальну суму 456 727 грн., що стало підставою для винесення на адресу позивача податкових повідомлень-рішень від 31.10.2017 року № , №. У відзиві представником відповідача також зазначено, що під час перевірки були досліджені господарські відносини між ТОВ «МТПО Днепр» та контрагентами-постачальниками товарів (робіт, послуг) ТОВ «Маркторг», ТОВ «Бріск-Торг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Будальтернатива», ТОВ «Кавіста», а також складені по цим господарським операціям договори, видаткові та податкові накладні, сертифікати якості на товар, які містять лише загальні дані щодо здійснених на замовлення позивача робіт з механічної обробки деталей та не дають можливості встановити обсяг та характер робіт, місце, де виконувались роботи, відповідальних осіб, кількість працівників які виконували роботи (скільки людино-годин витрачено на роботи), походження матеріалів, інструментів, механізмів, обладнання, що використовувалось під час проведення робіт (надання послуг). Крім того, представник відповідача вказує, що позивачем документально не підтверджено купівлю давальницької сировини, транспортування та передачу давальницької сировини від ТОВ «МТПО Днепр» до виконавців робіт, та транспортування готової продукції на адресу позивача, а також не підтверджено використання придбаних товарів у власній господарській діяльності ТОВ «МТПО Днепр». Крім того, у відзиві зазначено, що аналізом податкової звітності та інформаційних баз даних ДФС України по зазначених контрагентах-постачальниках встановлено відсутність технічного персоналу (наявність якого обумовлюється не лише специфікою обумовлених операцій, а також і умовами договорів), застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів ДФС. Аналізом ЄРПН, в свою чергу, не встановлено придбання вищевказаних послуг у інших суб'єктів господарювання. На думку представника відповідача, вищевказані факти свідчать про відсутність реальної можливості виконання ТОВ «Маркторг», ТОВ «Бріск-Торг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Будальтернатива», ТОВ «Кавіста» на адресу позивача робіт з механічної обробки деталей, оскільки вказана діяльність передбачає наявність специфічного обладнання та кваліфікованого персоналу, тоді як на зазначених підприємствах відсутні трудові ресурси, основні фонди, виробничі активи, транспортні засоби, офісні, складські та виробничі приміщення, тощо, а надані ТОВ «МТПО Днепр» первинні документи та документи бухгалтерського обліку не дають можливості контролюючому органу зробити висновок щодо реальності господарських операцій, за наслідками яких позивачем було визначено його податкові зобов'язання. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (т.4 а.с. 220-224).

Директором ТОВ «МТПО Днепр» ОСОБА_1 подано відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому зазначено про те, що позивач не забороняв виконавцям договорів з механічної обробки деталей залучати третіх осіб для проведення робіт, а перевезення товару, з метою зменшення витрат, здійснювалась власним автотранспортом або компанією «Нова Пошта». Наявність кредиторської заборгованості перед контрагентами-постачальниками позивач обґрунтовує відсутністю чітких термінів оплати та зазначає, що на даний час вона відсутня (т.5 а.с. 2-5).

В судовому засіданні 17 липня 2018 року представники позивача за довіреністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення відповідача, судом встановлено наступне.

ТОВ «МТПО Днепр» зареєстровано як юридична особа 01.08.2013 року. Основним видом діяльності підприємства є механічне оброблення металевих виробів (т.1 а.с. 167).

З матеріалів справи вбачається, що в період з 13.06.2017 року по 20.06.2017 року на підставі наказу від 07.06.2017 р. № 2877-п, направлення № 8904 від 07.06.2017 р., виданого ГУ ДФС у Дніпропетровській області, посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МТПО Днепр» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «Маркторг» за період з 01.10.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Бріск-Торг» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Стакстрой» за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Будальтернатива» за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Кавіста» за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 року, за результатами якої складено акт № 6876/04-36-144-17/38836499 від 27.06.2017 року (т.1 а.с. 90-138).

17.07.2017 року на даний акт перевірки позивачем подані заперечення з додатковими поясненнями, у зв'язку з чим, керівником ГУ ДФС видано наказ від 22.09.2017 р. № 5170-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МТПО Днепр» з питань, що стали предметом оскарження» (т.1 а.с. 91, 150-153).

В період з 25.09.2017 року по 29.09.2017 року на підставі наказу № 5170-п від 22.09.2017 р. та направлення № 11289 від 22.09.2017 р., посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «МТПО Днепр» з питань, що стали предметом оскарження акту перевірки № 6876/04-36-144-17/38836499 від 27.06.2017 р., з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «Маркторг» за період з 01.10.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Бріск-Торг» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Стакстрой» за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Будальтернатива» за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Кавіста» за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 року, відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено акт № 15012/04-36-14-17/38836499 від 06.10.2017 р. (т.1 а.с. 40-84).

Не погодившись з висновками акту перевірки № 15012/04-36-14-17/38836499 від 06.10.2017 року, позивач 17.10.2017 р. подав до ГУ ДФС у Дніпропетровській області заперечення, які відповідачем залишені без задоволення.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки № 15012/04-36-14-17/38836499 від 06.10.2017 р., відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 31.10.2017 р., а саме: № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 556 385 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями - на суму 445 108 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 111 277 грн.; № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 11 619 грн. (т.1 а.с. 28-29).

Не погодившись з рішеннями податкового органу, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою (вх. № 62773/6 від 27.11.2017 р.), яку рішенням ДФС України від 17.01.2018 р. № 1567/6/99-99-11-01-01-25 залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення відповідача - без змін (т.1 а.с. 214-223, 31-39).

Не погодившись з рішеннями контролюючого органу про нарахування податкових зобов'язань, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

Встановивши обставини справи, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 р., господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно ст. 3 цього Закону, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ст. 2 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом № 88 Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи. На вимогу контролюючих або судових органів та своїх контрагентів підприємство, установа зобов'язані за свій рахунок зробити копії таких документів на паперовому носії. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Фізичні та юридичні особи, які беруть участь у здійсненні операцій, пов'язаних з прийомом і видачею грошових коштів, цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об'єктів майна, забезпечуються підприємством, установою, що виконує ці операції, копіями первинних документів про таку операцію. Додаткові вимоги до порядку створення первинних документів про касові і банківські операції, рух цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об'єктів майна передбачаються іншими нормативно-правовими актам.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України. Так, згідно з п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Згідно абз. «а» п. 198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання та виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Отже, правомірність формування платником податку податкового кредиту визначається фактичним проведенням операцій платником податку зі своїми безпосередніми контрагентами, які оформлені належними документами.

Предметом спору у справі, що розглядається, виступає обґрунтованість формування позивачем податкового кредиту по деклараціям з податку на додану вартість за податковими накладними, сформованими за рахунок господарських операцій, здійснених ТОВ «МТПО Днепр» з контрагентами-постачальниками товарів (робіт, послуг), зокрема, з ТОВ «Маркторг» за період з 01.10.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Бріск-Торг» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Стакстрой» за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Будальтернатива» за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Кавіста» за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 року на загальну суму 456 727 грн., у тому числі, по періодам: жовтень 2016 року - 30 756 грн., листопад 2016 року - 327 386 грн., грудень 2016 року - 39 377 грн., лютий 2017 року - 59 208 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Маркторг» укладено договір поставки від 18.10.2016 р. № 11-181016 (т.2 а.с. 53-54), предметом якого виступила поставка товару (запчастин, матеріалів та комплектуючих) постачальником (ТОВ «Маркторг») на адресу покупця (ТОВ «МТПО Днепр»).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано видаткові та податкові накладні, перелік яких наведений в акті перевірки (т.1 а.с. 44-48), копії яких долучено позивачем до матеріалів справи (т.2 а.с. 55-91).

Також, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Маркторг» укладено договір надання послуг з механічної обробки деталей від 10.10.2016 р. № 4-101016/П (т.2 а.с. 51-52), на виконання якого ТОВ «Маркторг» зобовязалося надати послуги з механічної очистки переданих деталей: шайба тарельчаста в кількості 400 шт. (акт від 25.10.2016 №35); механічна очистка переданих деталей: клин Ханина стальний в кількості 400 шт. (акт від 28.10.2016 №38); механічна очистка переданих деталей: плита дроблення нерухома в кількості 1 шт. (акт від 04.11.2016 № 37); механічна очистка переданих деталей: закидка люка в кількості 800 шт. (акт від 18.11.2016 № 40); механічна очистка переданих деталей: скоба в кількості 3495 шт. (акт від 18.11.2016 № 42); механічна очистка переданих деталей: плита дроблення нерухома в кількості 1 шт. (акт від 23.11.2016 № 43); механічна очистка переданих деталей: сектор правий в кількості 810 шт., закидка люка в кількості 860 шт., сектор лівий в кількості 500 шт., пружина зовнішня в кількості 140 шт., пружина внутрішня в кількості 140 шт. (акт від 02.11.2016 №39).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано зазначені вище акти надання послуг та податкові накладні, перелік яких наведено в акті перевірки (т.1 а.с. 50), копії яких долучено позивачем до матеріалів справи (т.2 а.с. 92-98).

З бухгалтерської документації підприємства встановлено, що ТОВ «МТПО Днепр» до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 262 550,57 грн., в тому числі: за жовтень 2016 року - на суму 30 756 грн., за листопад 2016 року - 231 795 грн.

В рахунок оплати за отриманий товар (запчастини, матеріали та комплектуючі), ТОВ «МТПО Днепр» протягом жовтня-листопада 2016 року перерахувало ТОВ «Маркторг» грошові кошти на загальну суму 871 682,86 грн. за договором купівлі продажу від 18.10.2016 р. № 11-181016.

Також, в рахунок оплати за послуги з механічної обробки деталей ТОВ «МТПО Днепр» протягом жовтня-листопада 2016 року перерахувало ТОВ «Маркторг» грошові кошти на загальну суму 637 704 грн. за договором з надання послуг від 10.10.2016 р. № 4-101016/П.

Кредиторська заборгованість станом на 30.11.2016 р. на користь ТОВ «Маркторг» склала 98 160 грн.

Інших первинних документів на підтвердження здійснених господарських взаємовідносин з ТОВ «Маркторг» позивачем в ході розгляду заперечень та проведення перевірки не надано.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Стакстрой» укладено договір купівлі-продажу від 01.11.2016 р. № 07-01112016 (т.2 а.с. 43-44), предметом якого виступила поставка товару (дріт та електроди) постачальником (ТОВ «Стакстрой») на адресу покупця (ТОВ «МТПО Днепр»).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано видаткові та податкові накладні, перелік яких наведено в акті перевірки (т.1 а.с. 55-56), та копії яких долучено позивачем до матеріалів справи (т.2 а.с. 45-50).

Також, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Стакстрой» укладено договір надання послуг з механічної обробки деталей від 02.11.2016 р. № ДГ-0000031 (т.2 а.с. 40-42), на виконання якого ТОВ «Стакстрой» повинно виконати наступні послуги: сверловка деталей скоба в кількості 3495 шт. Робота виконана за допомогою свердлильного станка на магніті Evolution ME 5000 (акт № 49 від 30.11.2016 р.).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано зазначений акт та податкову накладну № 645 від 30.11.2016 р.

З бухгалтерської документації підприємства встановлено, що ТОВ «МТПО Днепр» до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 27 951,98 грн. за період листопад 2016 року.

Оплату за отриманий протягом листопада 2016 року товар (електроди та дріт), а також за надані послуги з механічної обробки деталей ТОВ «МТПО Днепр» не здійснено.

Кредиторська заборгованість станом на 30.11.2016 р. на користь ТОВ «Стакстрой» склала 167 711, 88 грн.

Наявність зазначених вище первинних документів та податкової звітності на момент перевірки у позивача не заперечується сторонами у справі.

Інших первинних документів на підтвердження здійснених господарських взаємовідносин з ТОВ «Стакстрой» позивачем не надано.

Крім того, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Кавіста» укладено договір постачання від 06.02.2017 р. № 060201 (т.2 а.с. 29-30), предметом якого виступила поставка товару (зірочка та вісь) постачальником (ТОВ «Кавіста») на адресу покупця (ТОВ «МТПО Днепр»).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано видаткові та податкові накладні, перелік яких наведено в акті перевірки (т.1 а.с. 61), та копії яких долучено позивачем до матеріалів справи (т.2 а.с. 34-39).

Також, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Кавіста» укладено договір надання послуг з механічної обробки деталей від 07.02.2017 р. № 0702201/П (т.2 а.с. 31-33), на виконання якого ТОВ «Кавіста» мало надати послуги з механічної очистки деталей: шайба тарільчата в кількості 340 шт. Робота виконана за допомогою шліфувальної машини (акт від 24.02.2017 № 8).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано зазначений акт та податкову накладну № 55 від 24.02.2017 р.

З бухгалтерської документації підприємства встановлено, що ТОВ «МТПО Днепр» до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 59 208 грн. за період лютого 2017 року.

Оплату за отриманий протягом лютого 2017 року товар (зірочка та вісь), а також за надані послуги з механічної обробки деталей ТОВ «МТПО Днепр» не здійснено.

Кредиторська заборгованість станом на 30.11.2016 р. на користь ТОВ «Кавіста» склала 343 020 грн.

Крім того, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Бріск-Торг» укладено договір купівлі-продажу від 06.11.2016 р. № 6-021116, предметом якого виступила поставка товару (запчастини, матеріали та комплектуючі) постачальником - ТОВ «Бріск-Торг» на адресу покупця (ТОВ «МТПО Днепр») (т.2 а.с. 4-6).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано видаткові, податкові та товарно-транспортні накладні, перелік яких наведено в акті перевірки (т.1 а.с. 66-67), та копії яких долучено позивачем до матеріалів справи (т.2 а.с. 8-28).

Також, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Бріск-Торг» укладено договір надання послуг з механічної обробки деталей від 01.11.2016 р. № 5-011116/П (т.2 а.с. 1-3), на виконання якого ТОВ «Бріск-Торг» виконані послуги з механічної очистки переданих деталей: плита дроблення нерухома в кількості 1 шт. Робота виконана з допомогою шліфувальної машини (акт від 07.12.2016 № 48); послуги з механічної обробки деталей (акт від 05.12.2016 № 44).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано відповідні акти та податкові накладні, зазначені в акті перевірки (а.с. 68).

З бухгалтерської документації підприємства встановлено, що ТОВ «МТПО Днепр» до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 79 264, 21 за період листопад 2016 року, грудень 2016 року.

В рахунок оплати за отримані товари та послуги з механічної обробки деталей ТОВ «МТПО Днепр» протягом листопада-грудня 2016 року перерахувало на адресу ТОВ «Бріск-Торг» грошові кошти на загальну суму 182 220 грн. Заборгованість станом на 30.12.2016 р. відсутня.

Крім того, між ТОВ «МТПО Днепр» та ТОВ «Будальтернатива» укладено договір купівлі-продажу від 31.10.2016 р. № 31/10/2016-2, предметом якого виступила поставка товару (мішки, підшипники, прутки) постачальником (ТОВ «Будальтернатива») на адресу покупця (ТОВ «МТПО Днепр») (т.1 а.с. 245-247).

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем до перевірки надано видаткові, податкові та товарно-транспортні накладні, перелік яких наведено в акті перевірки (т.1 а.с. 73-74), та копії яких долучено позивачем до матеріалів справи (т.1 а.с. 248-250).

З бухгалтерської документації підприємства встановлено, що ТОВ «МТПО Днепр» до складу податкового кредиту включено ПДВ на загальну суму 27 751, 90 грн. за грудень 2016 року.

Оплату за отриманий протягом грудня 2016 року товар (мішки, підшипники, прутки) ТОВ «МТПО Днепр» не здійснено.

Наявність зазначених вище первинних документів та податкової звітності на момент перевірки у позивача не заперечується сторонами у справі.

Інших первинних документів на підтвердження здійснених господарських взаємовідносинам з ТОВ «Маркторг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Кавіста», ТОВ «Бріск-Торг» та ТОВ «Будальтернатива» позивачем до перевірки та заперечень не надано.

При наданні оцінки спірним правовідносинам суд зазначає, що з наданих позивачем документів на підтвердження факту поставки товару та надання послуг від контрагентів-постачальників ТОВ «Маркторг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Кавіста», ТОВ «Бріск-Торг» та ТОВ «Будальтернатива» неможливо встановити факт транспортування товарів, порядок та місце їх навантаження та розвантаження, видачу довіреностей на отримання ТМЦ, відповідальних осіб за здійснення господарської операції, походження реалізованого на адресу позивача товару, його якість, а також використання придбаного товару у власній господарській діяльності ТОВ «МТПО Днепр».

Доводи позивача щодо самовивозу товару або його вивезення за допомогою «Нової пошти» жодним чином документально не підтверджені, а тому не приймаються судом до уваги.

Крім того, згідно з відомостей ЄРПН, наданих контролюючим органом в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності зазначених контрагентів-постачальників, які не є виробниками товару, встановлено, що номенклатурні позиції придбаних та реалізованих товарів не співпадають.

Зокрема, з акту перевірки слідує, що TOB «Маркторг» у спірному періоді були придбані продукти харчування, напої, скло, сноуборд, абсорбент газоконденсатний, автошини, вікно тощо, а реалізовані: запчастини, фільтри, наконечник тощо; ТОВ «Стакстрой» придбані продукти харчування, напої, кутник, петля, клей, валик, шина, конденсат газовий, люстри, мобільні телефони, канцелярські товари тощо, а реалізовані: запчастини, акумулятори, компресори, підшипники тощо; ТОВ «Кавіста» придбані крем-фарба, лак для волосся, вермішель, вікно, напої, ДСП, матрац, світильник, взуття тощо, а реалізовані: запчастини, автоматичний вимикач, підшипник, лампа, пластина тощо; ТОВ «Бріск-Торг» придбані напої, кутник, петля, засув, іграшки, канцелярські товари, косметичка тощо, а реалізовані: запчастини, фільтри, акумулятор, болт, бур, підшипник тощо.

Також, суд зазначає, що надані позивачем до перевірки акти про надання послуг з механічної обробки деталей по взаємовідносинах з ТОВ «Маркторг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Кавіста» та ТОВ «Бріск-Торг» містять лише загальні відомості щодо робіт та не дають можливості встановити обсяг та характер робіт, місце, де виконувались роботи, осіб, які виконували роботи, відповідальних осіб, час їх виконання, використання матеріалів, інструментів та механізмів, обладнання, що використовувалось під час робіт/послуг, документально не підтверджено купівлю давальницької сировини, її транспортування та передачу до контрагентів-постачальників, а також транспортування готової продукції від контрагентів-постачальників до ТОВ «МТПО Днепр».

Крім того, згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що основний вид діяльності зазначених контрагентів не пов'язаний з наданням послуг з механічної обробки деталей, на підприємстві відсутні трудові ресурси та основні засоби, необхідне обладнання.

Зокрема, основною діяльність ТОВ «Маркторг» є оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; ТОВ «Стакстрой» та ТОВ «Кавіста» - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по ТОВ «Будальтернатива» та по ТОВ «Бріск-Трог» взагалі відсутні, а за вказаними в договорах реквізитами зареєстровано ТОВ «Стакстрой» () та ТОВ «Лізаторбуд» ().

Крім того, як вбачається зі звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, поданих до органів ДФС (форма Д4) за жовтень, листопад 2016 року, на вказаних підприємствах працює лише по одній-дві особи, включає керівника підприємства.

Зокрема, на ТОВ «Маркторг» - працював один працівник в особі директора ОСОБА_5; на ТОВ «Стакстрой» та ТОВ «Кавіста» - два працівника; ТОВ «Бріск-Торг» інформацію про кількість працюючих до контролюючих органів взагалі не подано.

Зазначені обставини ставлять під сумнів можливість вказаних контрагентів-постачальників здійснювали придбання великої кількості ТМЦ, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання, при тому, що їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям даних підприємств.

Крім того, суд зазначає, що позивачем на підтвердження реальності господарських операцій із зазначеними контрагентами-постачальниками разом з позовною заявою надано додаткові документи, а саме, копії первинних документів, що підтверджують використання придбаного ТОВ «МТПО Днепр» товару у власній господарській діяльності, зокрема, продаж товару, придбаного у ТОВ «Маркторг», ТОВ «Бріск-Торг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Кавіста» та ТОВ «Будальтернатива» на адресу контрагентів-покупців: ТОВ «Іг-У-Ан», ФОП ОСОБА_6, ТОВ «КоД», ТОВ «Альфагро», ВКП «Днепроінвар», ТОВ «Тд Чорметремонт», ПП «Сонет», ТОВ «УНПК», ДП «Підприємство Солонянської виправної колонії», ПП «Компанія Голд Мідл», ТОВ «Бас-Агро», ПП «ЄСВ», ТОВ «ЛКМЗ»; копії договорів на постачання товару між ТОВ «МТПО Днепр» та зазначеними контрагентами-покупцями; сертифікати якості на товар тощо (т.2 а.с. 106-186).

За результатами дослідження вказаних документів суд дійшов висновку, що вони не можуть бути прийняті в якості доказів, оскільки не були предметом дослідження безпосередньо під час здійснення податкової перевірки позивача.

Так, статтею 44 Податкового кодексу передбачено, що у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 цієї статті, платник податків не надає посадовим особам органу ДФС, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за її результатами надає не надані під час перевірки документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу), такі документи повинні враховуватися контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Протягом трьох робочих днів з дня отримання акту перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

Зважаючи на те, що позивач під час перевірки та після її завершення (зокрема, після ознайомлення з висновками акту та під час процедури адміністративного оскарження) мав можливість надати податковому органу будь-які документи бухгалтерського обліку, а також інші документи, які, на його думку, підтверджують здійснення ним господарських відносин з ТОВ «Маркторг» за період з 01.10.2016 по 30.11.2016 р., ТОВ «Бріск-Торг» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 р., ТОВ «Стакстрой» за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 р., ТОВ «Будальтернатива» за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 р., ТОВ «Кавіста» за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 р., але не скористався таким правом в частині документів, наданих ним вже під час судового розгляду справи, у суду відсутні підстави для їх врахування при прийнятті рішення.

Надаючи оцінку наявним у справі документам, суд зазначає, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

В даному випадку, наявними у справі документами не підтверджено факту поставки ТОВ «Маркторг», ТОВ «Бріск-Торг», ТОВ «Стакстрой», ТОВ «Кавіста» та ТОВ «Будальтернатива» товарів та виконання ТОВ «Маркторг», ТОВ «Бріск-Торг», ТОВ «Стакстрой» та ТОВ «Кавіста» робіт з механічної обробки деталей на адресу позивача, а надані ТОВ «МТПО Днепр» первинні документи та документи бухгалтерського обліку не дають можливості зробити висновок щодо реальності господарських операцій, за наслідками яких позивачем визначено його податкові зобов'язання.

Наведені вище обставини у їх сукупності свідчать про паперовий характер оформлення господарських відносин, реальність яких не підтверджена, у зв'язку із встановленням відсутності фактичного руху активів та зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях позивача як платника податків, у зв'язку з безтоварністю проведених операцій.

З огляду на викладене, суд погоджується з висновками акту перевірки № 15012/04-36-14-12/38836499 від 06.10.2017 р. щодо необґрунтованості формування позивачем податкового кредиту по деклараціям з податку на додану вартість за податковими накладними, сформованими за рахунок господарських операцій, здійснених ТОВ «МТПО Днепр» з контрагентами-постачальниками товарів (робіт, послуг), зокрема, з ТОВ «Маркторг» за період з 01.10.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Бріск-Торг» за період з 01.11.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Стакстрой» за період з 01.11.2016 по 30.11.2016 року, ТОВ «Будальтернатива» за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 року, ТОВ «Кавіста» за період з 01.02.2017 по 28.02.2017 року на загальну суму 456 727 грн., у тому числі по періодам: жовтень 2016 року - 30 756 грн., листопад 2016 року - 327 386 грн., грудень 2016 року - 39 377 грн., лютий 2017 року - 59 208 грн.

Відповідно, суд доходить висновку про правомірність доводів податкового органу щодо необґрунтованого заниження позивачем податку на додану вартість на загальну суму 456 727 грн., викладених в акті перевірки № 15012/04-36-14-12/38836499 від 06.10.2017 р.

За викладених обставин, підстави для скасування податкових повідомлень-рішень відповідача № від 31.10.2017 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 556 385 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями - на суму 445 108 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 111 277 грн.; а також № від 31.10.2017 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 11 619 грн. - відсутні.

Керуючись ст.ст. 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МТПО Днепр" - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27.07.2018 року.

Суддя В.В. Чорна