Справа № 596/614/18
Суддя: Цвинтарна Т. М.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2018 р. Справа №596/614/18

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції Грабець Андрія Володимировича про визнання неправомірною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції Грабець Андрія Володимировича про визнання оскаржуваної постанови серія НК № 257992 від 16 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП неправомірною, та скасування вказаної постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.04.2018 року інспектором поліції було винесено постанову про накладання на нього адміністративного стягнення серія НК № 257992, та накладено стягнення за ч. 1. ст. 126 КУпАП у виді штрафу. Позивач вважає, що він не порушував ПДР України, так як інспектор поліції 16.04.2018 року не просив його пред'являти жодних документів. Проте, з незрозумілих для нього причин інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. При цьому ані копії протоколу ні копії постанови йому вручено не було. Він одержав поштою дві копії протоколів про адміністративне правопорушення та копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Надіслана йому копія постанови дуже поганої якості та не читабельна. Відповідачем додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП, є недоведеним, у зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач не з'явився, проте попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, але за участю його представника. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Крім того, 11.06.2018 року надав суду додаткові письмові пояснення до позовної заяви, а саме зазначив, що лише після ознайомлення з оригіналом постанови серія НК № 257992 від 16 квітня 2018 року в суді, стало зрозумілим, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування трактором без поліса обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З чим він не погоджується, оскільки пунктом 21.1. статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-ІV зазначено, що «з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності». В свою чергу, пунктом 7.1. статті 7 Закон №1961-IV передбачено, що «розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб». Зі змісту протоколу засідання Комісії від 09 липня 2010 року №563, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 №566 вбачається, що для тракторів не визначено коригуючого коефіцієнта, а також він не підлягає державній реєстрації, а лише відомчій (ч.ч. 3, 7 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух»)". Тому, вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки від 09.07.2018 року. Про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.04.2018 року інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенанта поліції Грабець А.В. відносно ОСОБА_1 винесена постанова серії НК № 257992 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначено, що 16 квітня 2018 року о 15 год. 17 хв. в м. Хоростків по вул. Незалежності водій ОСОБА_1, керував трактором ЮМЗ - 6, не маючи при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн..

Тобто, позивача згідно оскаржуваної постанови притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1 «ґ» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ній відсутнє посилання, яку норму ПДР України позивачем порушено.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як роз'яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Встановлено, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч вимогам ст. 77 КУпАП, останнім не доведено, що ОСОБА_1 вчинив вищевказане адміністративне правопорушення, оскільки відповідачем відзиву та будь - яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові, суду в судовому засіданні не надав та не зазначив обставин, які підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення та спростовують пояснення позивача, свідка дані ними в судовому засіданні і які б підтвердили достовірність вчиненого порушення позивачем ПДР України.

Опис відповідачем у оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом на підтвердження вчинення позивачем такого порушення.

Крім того, у зв'язку з ненаданням відповідачем належних доказів, суд позбавлений можливості перевірити дотримання ним норм закону щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог КУпАП та інших нормативних актів.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 21.1. статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-ІV (далі - Закон №1961-ІV) зазначено, що «з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності».

В свою чергу, пунктом 7.1. статті 7 Закон №1961-IV передбачено, що «розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб».

Згідно з п. 1.5. Закон №1961-ІV «наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах».

Коригуючі коефіцієнти та їх розміри встановлені та затверджені Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010р. № 566 Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

Зі змісту протоколу засідання Комісії від 09 липня 2010 року №563, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 №566 вбачається, що для тракторів не визначено коригуючого коефіцієнта, а також він не підлягає державній реєстрації, а лише відомчій (ч.ч. 3, 7 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух»)".

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не встановлені коригуючі коефіцієнти для тракторів та інших машин, що підлягають реєстрації в територіальних органах Держсільгоспінспекції України.

Таким чином законодавець передбачив виняток для транспортних засобів щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу, та визнав можливість їх експлуатації на території України без поліса обов'язкового страхування.

Крім того, трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо - будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка, інші механізми підлягають відомчій (а не державній) реєстрації в державних інспекціях сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах (а не підрозділах Міністерства внутрішніх справ України) згідно статті 34 Закону України «Про дорожній рух» та Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів.

Враховуючи викладене, наявність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в осіб, які керують тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, не є обов'язковою.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови з підстав викладених вище.

На підставі наведеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст.ст.1, 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243 - 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 126, 251, 280 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області Грабець Андрія Володимировича про визнання неправомірною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 257992 від 16 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області Грабець Андрієм Володимировичем за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 31 серпня 2018 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна