Справа № 817/547/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/547/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "16" березня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області Стовби Ігоря Миколайовича, Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області Федчука Костянтина Миколайовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання нечинними та скасування рішень , -

суддя в 1-й інстанції - Щербаков В.В.,

час постановлення ухвали - не зазначено,

місце постановлення ухвали - м.Рівне,

дата складання повного тексту ухвали - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області Стовби Ігоря Миколайовича, державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області Федчука Костянтина Миколайовича (вул.Рівненська, 81, с.Городище, Рівненський район, Рівненська область, 35341) про визнання нечинними та скасування рішень про реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.01.2018 №39245463, від 17.01.2018 №39245353, від 17.01.2018 №39245272, від 15.01.2018 №39207267, від 13.01.2018 №39189898, від 13.01.2018 №39189560, від 13.01.2018 №39189324, від 13.01.2018 №39189250, від 13.01.2018 №39189124, від 13.01.2018 №39188853, від 12.05.2017 №35146637, від 12.05.2017 №35146117, від 12.05.2017 №35145027.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

ОСОБА_2, не погодившись із ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про відкриття провадження та закрити провадження у справі. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник вказує на порушення судом першої інстанції при відкритті провадження у справі правил юрисдикційної визначеності, що мало вплив на підсудність спору.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2018 відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов'язковою, колегія суддів вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Згідно ст.308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відкриваючи провадження в адміністративній справі, суд першої виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судом першої інстанції належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Слід зазначити, що публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

В позовній заяві позивачка вказує, що їй стало відомо про те, що ОСОБА_7 просить сільраду надати йому дозвіл на виготовлення проектів землеустрою на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні позивачки та на якій знаходяться належні ОСОБА_7 об'єкти нерухомого майна. У зв'язку з цим ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати нечинними та скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень нерухомого майна за ОСОБА_2.

Таким чином, суд приходить до висновку, що даний спір виник між ОСОБА_7, ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої сторони, стосовно права власності на нерухоме майно, яке було предметом зазначених реєстраційних дій, що виникло на підставі різних правовстановлюючих документів та зареєстроване різними суб'єктами державної реєстрації прав.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

З викладеного вбачається, що між позивачем та третіми особами існує спір про право, оскільки кожна із сторін вважає відповідні об'єкти нерухомого майна своєю власністю. Позивач, зокрема вказує, що в процесі реформування СГП "Україна" на підставі майнових сертифікатів набула права власності на рухоме та нерухоме майно (в тому числі і спірне) на загальну суму 88600,22 грн.

Відтак, задоволення позовних вимог позивача буде мати наслідком позбавлення права власності третіх осіб на зазначене в позові нерухоме майно.

Враховуючи те, що існує спір щодо правомірності набуття третіми особами права власності на об'єкти нерухомості, а процедура реєстрації права власності на таке майно є похідними діями державних реєстраторів, спір не може вважатися публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного/господарського судочинства. Тобто, оскарженим реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право на конкретні будівлі, і право власності на які може бути визнане судом, якщо це не порушуватиме прав інших осіб, а в межах цивільного спору (за наявності для цього підстав) можуть бути розв'язані і питання із скасуванням реєстрації права власності на нерухоме майно третьої особи.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір є приватно-правовим і не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції викладеній у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 24.01.2017 року №21-1559а16.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, під час відкриття провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції припустився помилки щодо правильності визначення приналежності до розгляду заявлених вимог в порядку та за правилами адміністративного судочинства. Зазначений спір не можна вважати публічно-правовим та він не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Зазначений спір, з огляду на суб'єктний склад правовідносин, повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

При цьому, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки, судом першої інстанції постановлено судове рішення з порушенням норм процесуального права, тому, відповідно до ст. ст. 312, 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження в частині порушення правил підсудності, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду в зазначеній частині, провадження в справі підлягає закриттю з роз'ясненням позивачу про право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "16" березня 2018 р. скасувати.

Провадження у справі №817/547/18 за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області Стовби Ігоря Миколайовича, Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр" Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області Федчука Костянтина Миколайовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання нечинними та скасування рішень - закрити.

Роз'яснити позивачу про право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "31" серпня 2018 р.