Справа № 803/565/18
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 рокуЛьвів№ 876/5213/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді Кушнерика М.П.
суддів Гінди О.М., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року ухвалене суддею Дмитрук В.В. за правилами спрощеного провадження в м.Луцьк у справі № 803/565/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

28.03.2018р. позивач звернувся до адміністративного суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного розгляду рапорту від 01.01.2016 року про зміну виду військової служби та зобов`язати належним чином розглянути зазначений рапорт.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 року отримані позивачем 28.02.2018 року в результаті звернення до органу ДВС матеріали виконавчого провадження, зокрема, повідомлення ВЧ НОМЕР_2 від 06.01.2017 року №65 свідчать про те, що ніяких дій, спрямованих на реалізацію прав ОСОБА_1 відповідач не вживав, оскільки викладена в даному повідомленні інформація є фактичним дублюванням раніше наданої відповіді від 13.01.2016 року, яка була визнана судом неналежним вирішенням постановлених в рапорті від 01.01.2016 року питань, а саме повідомлення підписане не керівником ВЧ НОМЕР_2 . Вважає, що при складенні повідомлення від 06.01.2017 року відповідачем проігноровано норми Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач оскаржив постанову суду, оскільки така винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В апеляційній скарзі покликається на те, що суд вважав, що існує інший спосіб захисту його прав через виконавчу службу, а тому не вважав правильним захист прав позивача у обраний спосіб.
Просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01 січня 2016 року звернувся до командира танкового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 (на даний момент військова частина НОМЕР_1 ) з письмовим рапортом у якому зазначив, що має спеціальне звання старшого начальницького складу органів внутрішніх справ України, вищу юридичну освіту, стаж практичної діяльності в галузі юриспруденції понад 10 років, проходить військову службу, а тому просить командира (іншу посадову особу) клопотати перед вищим командуванням присвоїти військове офіцерське звання та призначити його на посаду, яка потребує спеціальних знань в галузі юриспруденції (помічник командира військової частини, військова служба правопорядку, військова прокуратура чи будь-яку іншу посаду), для чого укласти новий контракт про зміну виду військової служби. Дане звернення отримано т.в.о. командира танкового батальйону 04 січня 2016 року та зареєстровано за вхідним № 40 (а.с. 5).
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 року в адміністративній справі №803/162/16 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання належним чином розглянути зазначений рапорт.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 року скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 року у справі №803/162/16 та прийнято нову постанову, якою визнано протиправною бездіяльність військової частини польова пошта НОМЕР_2 щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 01.01.2016 року та зобов`язано військову частину польова пошта НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 01.01.2016 року відповідно до Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.
17.01.2018 року позивач звернувся до Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області для отримання інформації щодо примусового виконання виконавчого листа від 26.12.2016 року, яке листом від 31.01.2018 року №1391/03-7-21 направило копії матеріалів виконавчого провадження ВП №53213081, а саме: постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.01.2017 року в зв`язку з його виконанням відповідачем, повідомлення ВЧ ПП НОМЕР_2 від 06.01.2017 року та супровідний лист про направлення постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.01.2017 року, а також роз`яснили можливість звернення до суду з позовною заявою у випадку порушення його прав рішенням, діями або бездіяльністю державного виконавця.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем невірно обраний порядок захисту своїх прав, який будучи стороною виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення по суті виявляє незгоду з результатом такого примусового виконання, однак позовних вимог до посадової особи (органу) ДВС не заявляє.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

З досліджених апеляційним судом матеріалів справи встановлено, що рапорт ОСОБА_1 від 01.01.2016 року, на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 року, повторно розглянутий Військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 , про що надано відповідь позивачу за вих.№65 від 06.01.2017 та повідомлено Володимир-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с.9 11), а тому, колегія суддів вважає, що даний рапорт розглянуто і, яким вирішено звернення ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк ст.40 Конституції України.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.14 КАС України - судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії… - ч.1 ст.5 КАС України.
З системного аналізу зазначених норм, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернення до суду з даним позовом без оскарження дій, рішень посадової особи (органу) ДВС, відповідно до норм ст.181 КАС України, в редакції на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (11.01.2017 року), тобто ст.287 КАС України в редакції діючого КАС України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що рапорт позивача від 01.01.2016 р., розглянуто Військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 , про що йому надано відповідь за вих.№65 від 06.01.2017 (а.с.11) Покликання апелянта на те, що відповідь є фактичною розширеною копією листа, який суд визнав протиправним і підписаний такий не керівником відповідача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки таке відповідає Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 03.12.2005 року №722 (далі - Інструкція), відповідно до пункту 2.2 якої передбачено, що письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.
Відповідно до пункту 3.6 Інструкції звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийняте обґрунтоване рішення та вжиті потрібні заходи щодо його виконання і заявника повідомлено про результати перевірки звернення і прийняте рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування обставин та порушення норм матеріального і процесуального права, а тому слід прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не доведено порушення його прав щодо не розгляду рапорту від 01.01.2016.

керуючись ст.243, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, п.1, ч.4 ч.1 ст.317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року у справі № 803/565/18 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з підстав викладених в мотивувальній частині постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає за винятками, визначеними ст. 328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. М. Гінда
А. Р. Курилець