Справа № 826/6017/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 вересня 2018 року № 826/6017/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум»

до

треті особи

про

Державної фіскальної служби України

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України»,

Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр»,

Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія»

визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту – відповідач), за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України», Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» та Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» про визнання протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 3 від 15.10.2012 р.;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 8 від 13.11.2012р.

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 р.;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 35 від 27.12.2011 р.;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 7 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 р..

- зобов’язання Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв'язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

- 19.03.2018 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 07.03.2018р. до податкової накладної № 3 від 15.10.2012 р.;

- 19.03.2018 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 8 від 13.11.2012 р.

- 19.03.2018 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 р.;

- 20.03.2018 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 35 від 27.12.2011 р.;

- 10.04.2018 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 7 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані відмови у реєстрації розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних вчинені відповідачем внаслідок невірного та, як наслідок, протиправного застосування податкового законодавства. Зокрема, відповідачем оскаржувані відмови обґрунтовані положеннями статті 102 Податкового кодексу України, згідно з яким заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування; встановлено аналогічні строки давності (1095 днів) для проведення перевірок та визначення суми грошових зобов’язань платника контролюючим органом. Фіскальний орган вважав, що це положення (і відповідно строки) поширюються і на випадки коригування податкових зобов’язань до податкових накладних, у тому числі у випадку позивача.

Однак, на думку позивача, оскільки коригування проведене у зв`язку з виконанням позивачем мирових угод, відповідно таке коригування повністю відповідає вимогам ст.192 Податкового кодексу України. Остання норма не містить строків проведення такого коригування, як не містить прямої вказівки і ст. 102 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 17.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10 травня 2018 року через канцелярію суду відповідачем було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує повністю.

16 травня 2018 року позивачем через канцелярію суду було подано відповідь на відзив відповідача.

Представник третьої особи – 1 через канцелярію суду 07.05.2018р. подав письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, відповідно до яких позовні вимоги підтримує повністю.

Представники третіх осіб 2 та 3 жодних пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надали.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» (попередня назва - ТОВ «Голден Деррік») в грудні 2017 року на виконання ухвалених Господарським судом міста Києва мирових угод здійснило перерахування коштів (повернення раніше отриманих авансів) своїм контрагентам:

1) Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Надра України»:

- на виконання мирової угоди по справі №910/22595/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2017 р., перераховано 331 872,86 грн. (ПДВ 55 312,14 грн.);

- на виконання мирової угоди по справі № 910/22593/16, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.04.2017 р. перераховано 109 516,22 грн. (ПДВ 18 252,70 грн.);

- на виконання мирової угоди по справі №910/22594/16, затвердженої ухвалою Господарською суду м. Києва від 13.12.2017 р. перераховано 35 095,44 грн. (ПДВ 5 849,24 грн.).

2) Дочірньому підприємству Національної акціонерної компанії «Надра України «Український геологічний науково-виробничий центр»:

- на виконання мирової угоди по справі № 910/10529/14, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.04.2017 р. перераховано 624 767,82 грн. (ПДВ -104 127,97 грн.).

3) Дочірньому підприємству Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія»:

- на виконання мирової угоди по справі №910/23630/16, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2018р., перераховано 30 450,00грн. (ПДВ – 5 075,00грн.).

В подальшому, позивач склав та відправив ПАТ «НАК «Надра України», ДП Національної акціонерної компанії «Надра України «Український геологічний науково-виробничий центр» та ДП Національної акціонерної компанії «Надра України» «Західукргеологія» для здійснення ними реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 3 від 15.10.2012 р.; № 3 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 8 від 13.11.2012р.; № 4 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 р.; № 5 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 35 від 27.12.2011 р. та № 7 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 р.

При реєстрації контрагентами вказаних розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державною фіскальною службою України направлено квитанції № 1 з вказівкою, що «документ не може бути прийнятий порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р № 1246 (у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 р. №341), а сама дата складання податкової накладної не може бути меншою ніж 1095 календарних днів від дати складання самого розрахунку коригування».

Позивач вважає безпідставною відмову відповідача у прийнятті до реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, а тому звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Оцінивши за правилами Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Аналогічно процедура реєстрації податкових накладних та коригувань до їх показників внормована Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (надалі по тексту - Порядок № 1246).

Згідно із пунктом 3 даного Порядку № 1246, реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не видаються отримувачу (покупцю) товарів (послуг) та залишаються у їх постачальника (продавця); складені під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України; складені в межах виконання угод про розподіл продукції; складені за операціями з постачання товарів (послуг), які звільнені від оподаткування) незалежно від суми податку на додану вартість, зазначеної в одній податковій накладній та/або розрахунку коригування. У разі надання нерезидентом послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, податкова накладна складається та реєструється зареєстрованим на території України платником податку - отримувачем (покупцем) таких послуг.

Розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) товарів (послуг) до податкової накладної, яка видана їх отримувачу (покупцю) - платникові податку, підлягає реєстрації:

постачальником (продавцем), якщо передбачається збільшення суми компенсації вартості товарів (послуг) на користь такого постачальника (продавця) або коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суми компенсації;

отримувачем (покупцем), якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів (послуг) на користь їх постачальника (продавця).

Враховуючи, що позивачем у зв’язку з укладанням мирових угод на підставі рішень господарського суду, було сформовано та направлено для реєстрації своїм контрагентам розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, суд не знаходить у діях позивача порушень вказаної норми.

Встановленим та підтвердженим матеріалами справи є той факт, що позивачем вказані дії з коригування проведені у зв’язку виконанням ухвалених Господарським судом міста Києва мирових угод на підставі, яких ТОВ «Іст Юроуп Петролеум» здійснило перерахування коштів (повернення раніше отриманих авансів) своїм контрагентам.

Підставою прийняття відповідачем оскаржуваних відмов в реєстрації спірних уточнюючих розрахунків стали висновки про порушення поданням такого розрахунку ст.102 Податкового кодексу України та п. 6 Порядку № 1246.

Статтею 102 Податкового кодексу України внормовані строки давності та їх застосування.

Пункт 102.1. ст. 102 ПК України станом на дату направлення квитанцій №1 має наступний зміст: « 102.1. Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті. мас право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, ви значеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган мас право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.».

Так, зміст даного пункту підтверджує, що п. 102.1 ст. 102 ПКУ України регламентує строки реалізації податковим органом свого права па самостійне визначеним суми грошових зобов'язань платнику податків, але не встановлює жодних прямих обмежень для платника податку щодо здійснення коригування розрахунків до податкової накладної.

Пунктом 102.4 ст. 102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.»

Тобто даний пункт ПК України регламентує лише діяльність податкового органу, в зв'язку з ним він не може бути використаний для регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до п. 102.5 ст. 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадних, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.»

Дана норма ПК України не регулює порядок та строки здійснення реєстрації розрахунків корегування зобов'язань з ПДВ. Пункт 102.5 ст.102 ПК України регулює питання повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань.

Водночас розрахунок коригування ПДВ не є заявкою про повернення надмірно сплачених грошових коштів, при цьому ні позивач, ні треті особи не подавали заяв про повернення з бюджету надміру сплачених грошових коштів.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, та приймаючи до уваги той факт, що при здійсненні розрахунків коригувань кількісних і вартісних показників не було порушено жодних строків, оскільки чинним законодавством не передбачено обмеження будь-яким строком коригування кількісних і вартісних показників, суд дійшов висновку про відсутність у ДФС України підстав для відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 3 від 15.10.2012 р.;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 8 від 13.11.2012р.

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 р.;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 35 від 27.12.2011 р.;

- розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 7 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 р.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, оскільки у відповідача були відсутні підстави для відмови в прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, як похідні позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв'язку в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб’єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» (04123, м. Київ, вул. Западинська, 13-А, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 3 від 15.10.2012 р.;

розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 8 від 13.11.2012р.

розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 р.;

розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 35 від 27.12.2011 р.;

розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 7 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 р.

Зобов’язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа 8, ) прийняти та зареєструвати в операційні дні, коли їх було надіслано засобами електронного зв'язку, в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме:

19.03.2018 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 07.03.2018р. до податкової накладної № 3 від 15.10.2012 р.;

19.03.2018 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 8 від 13.11.2012 р.

19.03.2018 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 4 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 16 від 20.12.2011 р.;

20.03.2018 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 5 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 35 від 27.12.2011 р.;

10.04.2018 р. - розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 7 від 07.03.2018 р. до податкової накладної № 28 від 18.08.2011 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» (04123, м. Київ, вул. Западинська, 13-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа 8, ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 8810,00грн. (вісім тисяч вісімсот десять гривень).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін