Справа № 808/789/18
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2018 рокусправа № 808/789/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В., суддів: Юрко І.В. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю представника відповідача - Туркін В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року у справі №808/789/18 (головуючий суддя у 1 інстанції Батрак І.В., рішення складено в м. Запоріжжя Запорізьким окружним адміністративним судом 02.07.2018 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» до Вознесенівського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Вознесенівського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним зарахування коштів, сплачених позивачем платіжними дорученнями №2016 та №2817, в рахунок погашення податкового боргу, скасованого судовим рішення у справі №808/3860/16; встановити контроль за виконанням судового рішення; визначити порядок виконання рішення шляхом сторнування здійсненного зарахування і спрямування коштів, сплачених платіжними дорученнями №2016 та 2817 за вказаними в платіжних дорученнях призначенням.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач протиправно зарахував грошові кошти позивача в рахунок погашення податкового боргу, скасованого рішенням суду у справі №808/3860/16.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» до Вознесенівського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій задоволено частково. Визнано протиправними дії Вознесенівського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо зарахування коштів, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» платіжними дорученнями №2016 та №2817, в рахунок погашення податкового боргу, скасованого судовим рішення у справі №808/3860/16. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для розгляду справи, що призвело до прийняття невірного рішення, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача те не досліджено документи, що і стало підставою для прийняття невірного рішення.

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив змінити рішення суду першої інстанції, встановити порядок і спосіб виконання судового рішення шляхом корегування (сторнування) здійсненного відповідачем зарахування (в погашення податного боргу, скасованого судовим рішенням грошових коштів позивача, які призначалися для оплати поточних податків) і спрямування коштів, сплачених платіжними дорученнями №2016 та №2817, за вказаним в платіжних дорученнях призначенням. Встановити строк виконання рішення - місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили. Встановити судовий контроль за виконанням рішення в даній адміністративній справі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ «Техенергохім» (ідентифікаційний код 22161169) зареєстроване як юридична особа 02.08.2007 та знаходиться за адресою:69065, м.Запоріжжя, вул.Цимлянська, буд.29.

Так, 16.03.2015 року Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя була винесена податкова вимога форми «Ю» №345-23 на загальну суму 232457,00грн.

Підставою для винесення вказаної податкової вимоги була несплата ТОВ «Техенергохім» у встановлені строки зобов'язань по авансовим внескам з податку на прибуток приватних підприємств та з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 232 457,00 грн., згідно поданих податкових декларацій за 2013 рік та 2014 рік.

Не погодившись із вказаною податковою вимогою, позивач оскаржив її до суду.

Так, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2015 року у справі №808/2973/15 адміністративний позов ТОВ «Техенергохім» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкової вимоги від 16.03.2015 року №345-23 задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу №345-23 від 16.03.2015 року на загальну суму 232 457,00 грн., в тому числі авансовий внесок з податку на прибуток за лютий 2015 року в сумі 37 278,00 грн., та податок на прибуток за 2014 рік в сумі 195 179,00 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про опис майна у податкову заставу від 16.03.2015 року №41.

При цьому, позивачем було надано до ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» платіжні доручення від 04.02.2015 року №323 та від 11.03.2015 року №417 на перерахування коштів, що підтверджується відповідною відміткою на зазначених платіжних дорученнях, проте останні залишились без виконання з вини банку, що в свою чергу виклює відповідальність позивача за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

З урахуванням означеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у позивача відсутній податковий борг, а тому, підстави для надсилання податкової вимоги та, як наслідок, прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, у контролюючого органу були відсутні.

Крім того, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2015 року у справі №808/2973/15 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2015 року залишено без задоволення, а постанову суду від 06.07.2015 року без змін.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що 23.11.2016 року відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимогу №4662-17, в якій повідомлено, що станом на 22.11.2016 року сума податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 476112,09 грн.

Разом з тим, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2017 року у справі №808/3860/16 за позовом ТОВ «Техенергохім» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового боргу, судом скасовано суму податкового боргу, яка визначена податковою вимогою №4662-17 від 23.11.2016 року.

Вищевказана постанова набрала законної сили 04.08.2017 року.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У подальшому 17.08.2017 року платіжним дорученням №2016 позивач сплатив податок на прибуток підприємств за 2 квартал 2017 року в сумі 820 950,00грн., а 16.11.2017 року платіжним дорученням №2817 сплатив податок на прибуток підприємств за 3 квартал 2017 року в сумі 293 773,00 грн.

Листом від 20.02.2018 року №4459/10/08-01-50-03 Вознесенівське управління ГУ ДФС у Запорізькій області на лист позивача від 10.01.2018 року повідомило, що кошти за платіжним дорученням №2016 від 17.08.2017 року на суму 820 950,00 грн. та №2817 від 16.11.2017 року на суму 293 773,00 грн. зарахованого відповідно до вимог п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України в рахунок погашення податкового боргу за податковими деклараціями № від 09.02.2017 року, № від 05.05.2017 року, № від 03.08.2018 року та погашено пені за період з 21.05.2017 рік по 18.08.2017 рік.

Суд першої інстанції задовольняючи частково адміністративний позов виходив з наступного.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим кодексом України закріплено, що податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, і такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за №1562/20300 з наступними змінами та доповненнями (далі по тексту - Порядок №1588) стосовно кожного платника податків, взятого на облік у контролюючому органі згідно з цим Порядком, формується облікова справа. Ведення облікових справ платників податків здійснюється із дотриманням правил діловодства.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Норма, яка міститься у пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України є імперативною, містить категоричну заборону погашення грошових зобов'язань до погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначає Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який затверджений наказ Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881 (далі по тексту - Порядок №422).

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №422, органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами. Облікові показники, які відображаються у ІКП, залежать від форми обліку згідно із переліком форм інтегрованих карток для обліку податків, зборів та єдиного внеску, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі - Перелік форм ІКП). Органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду. Органу ДФС, в якому перебуває платник за неосновним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за неосновним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.

Податковим кодексом встановлено, що виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

В разі не сплати платником податків узгодженого грошового зобов'язання у встановлений Податковим кодексом строк (в даному спірному випадку - самостійно задекларованого), таке грошове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності і з нарахуванням пені) згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнається податковим боргом.

Як слідує з матеріалів справи, податковий борг, який був предметом розгляду у справі №808/3860/16 у розмірі задоволеної позовних вимог про скасування суми податкового боргу у розмірі 476112,09 грн. не був вилучений, а у подальшому погашався поточними коштами платника податків ТОВ «Техенергохім» згідно із хронологічної черговості його виникнення у відповідності до норм п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України, що також підтверджується листом Вознесенівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області від 20.02.2018 року №4459/10/08-01-50-03.

Відповідно до підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними,якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

З огляду на означене, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що після набрання 04.08.2017 року законної сили судовим рішення у справі №808/3860/16 про скасування податкового боргу, відповідач зобов'язаний був на виконання судового рішення самостійно відкоригувати дані в інтегрованій картці позивача, що останнім здійснено не було, та як наслідок зарахування коштів за платіжним дорученням №2016 від 17.08.2017 року на суму 820 950,00 грн. та №2817 від 16.11.2017 року на суму 293 773,00 грн. в рахунок погашення податкового боргу за податковими деклараціями № від 09.02.2017 року, № від 05.05.2017 року, № від 03.08.2018 року та погашено пені за період з 21.05.2017 року по 18.08.2017 року, тобто в рахунок погашення податкового боргу, скасованого судовим рішення у справі №808/3860/16, є протиправними дії контролюючого органу.

Належних доказів та обґрунтованих пояснень щодо спростування означеного, відповідачем до суду апеляційної інстанції не надано.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року у справі №808/789/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» до Вознесенівського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 22 серпня 2018 року, в повному обсязі постанова виготовлена 03 вересня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С.В. Білак

Судді І.В. Юрко

В.А.Шальєва