Справа № 820/4217/18
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 р. № 820/4217/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Лук'янцева С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2018 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому, з підстав протиправності рішень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 11.05.2018 року про збільшення ОСОБА_3 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) суми грошового зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб на суму 996769,56 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 249192,39 грн., а всього на суму 1245961,95 грн.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 11.05.2018 року про збільшення ОСОБА_3 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) суми грошового зобов'язання із військового збору на суму 82529,33 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 20632,33 грн., а всього на суму 103161,66 грн.

- визнати протиправним та скасувати рішення №ЕВ--01 від 11.05.2018 року Головного управління ДФС у Харківській області про донарахування ОСОБА_3 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 297794,84 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 29779,48 грн., а всього на суму 327574,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкові повідомлення-рішення та рішення про донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосування штрафних санкцій ГУ ДФС у Харківській області винесені, на думку позивача, без врахування приписів чинного законодавства.

Відповідач, ГУ ДФС у Харківській області, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позов підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибув, проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області була проведена документальна планова виїзна перевірка самозайнятої особи ОСОБА_3 щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

За результатом перевірки складено Акт "Про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1, щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби, за період з « 01» "січня" 2015 року по « 31» „грудня" 2017 року" №1463/20-40-13-05-10/НОМЕР_1 від 17.04.2018 року (надалі - Акт перевірки).

Згідно висновків Акту перевірки ФО-П ОСОБА_3 порушено:

- п. 177.2 , п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб, що сплачується самозайнятими особами за результатами річного декларування, на 996769,56 грн., в тому числі за 2015 рік занижено в сумі 122413,01 грн., за 2016 рік занижено в сумі 608411,01 грн., за 2017 рік занижено в сумі 265945,54 грн.;

- п. 177.2, п. 177.4, ст. 177, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено військовий збір, що сплачується самозайнятими особами за результатами річного декларування, на 82529,33 грн., в тому числі за 2015 рік занижено на 9666,28 грн. за 2016 рік занижено на 50700,92 грн. та за 2017 рік занижено на 22162,13 грн.;

- п.2 ч.1 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" від 08.07.2010 року №2464-Vl із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено показник «Сума єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу» всього на суму 297794,84 грн. в тому числі за 2015 рік занижено на 84184,85 грн., за 2016 рік занижено на 91099,34 грн. за 2017 рік занижено на 122510,65 грн.

На підставі висновків Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області було винесено наступні рішення:

- податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 11.05.2018 року про збільшення ОСОБА_3 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) суми грошового зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб на суму 996769,56 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 249192,39 грн., а всього на суму 1245961,95 грн.

- податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 11.05.2018 року про збільшення ОСОБА_3 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) суми грошового зобов'язання із військового збору на суму 82 529,33 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 20632,33 грн., а всього на суму 103161,66 грн.

- рішення №ЕВ--01 від 11.05.2018 року Головного управління ДФС у Харківській області про донарахування ОСОБА_3 (податковий номер платника податків НОМЕР_1) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 297794,84 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 29 779,48 грн., а всього на суму 327574,32 грн.

Оскаржувані рішення винесені Головним управлінням ДФС у Харківській області за результатом аналізу правомірності включення позивачем до складу вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю витрат на придбання сільгосптехніки, а саме лізингових платежів та відсотків по лізинговим платежам.

Так, позивачем укладено договір фінансового лізингу з ПАТ КБ «Приватбанк» №DNH2FLO06542 від 22.12.2014 року на постачання майна, а саме комбайна зернозбирального New Holland CSX 6090, жатки зернової зернозбирального New Holland 24 GHVF (24ft), візка для транспортування Bicchi.

За умовами зазначеного договору ПАТ КБ «Приватбанк» придбаває у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ», а потім передає позивачу (Лізингоотримувачу), а позивач (Лізингоотримувач) приймає від банка у платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність майно відповідно до специфікації (п. 1.1. договору фінансового лізингу).

Також, умовами договору фінансового лізингу сторонами встановлена сплата авансу в рахунок оплати вартості майна (п.1.4.), після сплати якого майно від банку передається в користування лізингоотримувача - п.п. 1.5-1.6.

Пунктом 4.1. договору фінансового лізингу №DNH2FLO06542 від 22.12.2014 року встановлено, що протягом усього терміну дії договору майно є власністю банка, а умовами переходу такого права від банку до позивача (Лізингоотримувача) є сплата банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за договором (п.4.3). У випадку переходу права власності на майно до лізингоодержувача, здійснюється оформлення всіх необхідних відповідно до чинного законодавства України документів (п.4.4).

Також, позивачем укладено договір фінансового лізингу із ПАТ КБ «Приватбанк» №DNH2FLO7493 від 06.07.2016 року на постачання майна, а саме комбайна зернозбирального New Holland CSX 7080.

За умовами зазначеного договору ПАТ КБ «Приватбанк» придбаває у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ», а потім передає позивачу (Лізингоотримувачу), а позивач (Лізингоотримувач) приймає від банка у платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність майно відповідно до специфікації (п.1.1. договору фінансового лізингу).

Крім того, умовами договору фінансового лізингу сторонами встановлена сплата авансу в рахунок оплати вартості майна (п.1.4.), після сплати якого майно від банку передається в користування лізингоотримувача - п.п. 1.5-1.6.

Пунктом 4.1. договору фінансового лізингу №DNH2FLO7493 від 06.07.2016 року встановлено, що протягом усього терміну дії договору майно є власністю банка, а умовами переходу такого права від банку до позивача (Лізингоотримувача) є сплата банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за договором (п.4.3). У випадку переходу права власності на майно до лізингоодержувача, здійснюється оформлення всіх необхідних відповідно до чинного законодавства України документів (п.4.4).

Позивачем укладено договір фінансового лізингу із ПАТ КБ «Приватбанк» №DNH2FLO7515 від 06.07.2016 року на постачання майна, а саме жниварки зернової New Holland 74С.

За умовами зазначеного договору ПАТ КБ «Приватбанк» придбаває у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ», а потім передає позивачу (Лізингоотримувачу), а позивач (Лізингоотримувач) приймає від банка у платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність майно відповідно до специфікації (п.1.1. договору фінансового лізингу).

Також, умовами договору фінансового лізингу сторонами встановлена сплата авансу в рахунок оплати вартості майна (п.1.4.), після сплати якого майно від банку передається в користування лізингоотримувача - п.п. 1.5-1.6.

Пунктом 4.1. договору фінансового лізингу №DNH2FLO7515 від 06.07.2016 року встановлено, що протягом усього терміну дії договору майно є власністю банка, а умовами переходу такого права від банку до позивача (Лізингоотримувача) є сплата банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за договором (п.4.3). У випадку переходу права власності на майно до лізингоодержувача, здійснюється оформлення всіх необхідних відповідно до чинного законодавства України документів (п.4.4).

Крім того, позивачем укладено договір фінансового лізингу із ПАТ КБ «Приватбанк» №DNH2FLO 5981 від 16.02.2016 року на постачання майна, а саме комбайна зернозбирального New Holland CSX 7080, жатки зернової New Holland 24GHVF (24ft).

За умовами зазначеного договору ПАТ КБ «Приватбанк» придбаває у Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НОВОФАРМ», а потім передає позивачу (Лізингоотримувачу), а позивач (Лізингоотримувач) приймає від банка у платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність майно відповідно до специфікації (п.1.1. договору фінансового лізингу).

Умовами договору фінансового лізингу сторонами встановлена сплата авансу в рахунок оплати вартості майна (п.1.4.), після сплати якого майно від банку передається в користування лізингоотримувача (Позивача) - п.п. 1.5-1.6.

Пунктом 4.1. договору фінансового лізингу №DNH2FLO 5981 від 16.02.2016 року встановлено, що протягом усього терміну дії договору майно є власністю банка, а умовами переходу такого права від банку до позивача (Лізингоотримувача) є сплата банку всієї суми лізингових платежів, а також всіх інших платежів за договором (п.4.3). У випадку переходу права власності на майно до лізингоодержувача, здійснюється оформлення всіх необхідних відповідно до чинного законодавства України документів (п.4.4).

Як зазначено позивачем, на час проведення перевірки, а також на відповідні звітні періоди право власності на майно за вищевказаними договорами фінансового лізингу від банку до позивача не перейшло, тому на передане в користування майно амортизація позивачем не нараховувалась. Також вказано, що всі передбачені лізинговими договорами платежі позивачем на користь банку сплачувались, а майно використовувалось у власній господарській діяльності для отримання доходу за визначеними видами діяльності.

Згідно п.п.16.1.2 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України (ПК України) платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб - підприємців передбачений ст. 177 Податкового кодексу України

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. (п. 177.2 ст. 177 ПК України).

Відповідно п. 177.4 ст. 177 Кодексу до переліку витрат відносяться витрати, безпосередньо пов'язані з отриманням доходів.

Таким чином, для визначення чистого оподатковуваного доходу витрати фізичної особи - підприємця на загальній системі оподатковування формуються при отриманні доходу.

Судом встановлено, що перелік витрат, які платник має право включити до податкової декларації про майновий стан і доходи зазначений у п. 177.4 ст. 174 ПКУ не передбачає включення до складу витрат, понесені витрати в зв'язку з придбанням сільгосптехніки, а саме лізингові платежі та відсотки по лізінговим платежам.

Отже, позивач не мав законних підстав для включення до складу вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю у податковій декларації про майновий стан і доходи витрати на придбання вищевказаної сільгосптехніки, а саме лізингові платежі та відсотки по лізинговим платежам.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем в порушення п. 177.2 та п. 177.4 ст. 177 ПК України включено до вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю у податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2015, 2016, 2017 роки витрати на придбання сільгосптехніки за договорами фінансового лізингу, а саме лізингові платежі та відсотки по лізинговим платежам на загальну суму 5501955,63 грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що контролюючий орган, вірно встановивши вищевказане порушення допущене позивачем у перевіряємих періодах, правомірно збільшив ФО-П ОСОБА_3 суму грошового зобов'язання із податку на доходи фізичних осіб, грошового зобов'язання із військового збору, донарахував єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосував штрафні санкції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення № від 11.05.2018 року, № від 11.05.2018 року та рішення №ЕВ--01 від 11.05.2018 року Головного управління ДФС у Харківській області прийняті правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а тому скасуванню не підлягають.

Суд вважає безпідставними посилання позивача, зазначені в обґрунтування своєї правової позиції, на п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст.14 та п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України в редакції, що діяла до 01.01.2015 року, які не були чинними у перевіряємому періоді.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 31.08.2018 року.