Справа № 200/1571/18
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Справа № 200/1571/18
Провадження №2-а/200/398/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Шевцової Т.В.,

при секретарі судового засідання Агашаріфовій В.А.

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 /РНОКПП НОМЕР_1, 49107, м.Дніпро, вул.Толстого, 24/ до головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про про працю, застрахованих осіб та з питань дитячої праці у Нікопольському районі Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області ОСОБА_3 /49107, м.Дніпро, вул.Казакова, 3/ про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

01.02.2018 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 18.01.2018 року №162/4.3-4/8 головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб та з питань дитячої праці у Нікопольському районі Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_3 притягнула його до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 850 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності слугували наступні обставини. 04.12.2017 року до підприємства обєднання громадян «Нікопольське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих» надійшов електронною поштою запит Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №314/4.3-17 від 04.12.2017 року, який не було підписано. Підприємством було повідомлено, що запит не відповідає вимогам законодавства. 12.12.2017 року відповідач вручив підприємству новий запит №314/4.3-17 від 11.12.2017 року, а також направлення на проведення перевірки №208/4.3-н від 11.12.2017 року, відповідно якого на підставі листа Нікопольського обєднаного управління Пенсійного Фонду України від 22.11.2017 року №19536/06, наказу Управління від 08.12.2017 року №626-У, було направлено для проведення інспекційного відвідування позивача головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці в Нікопольському регіоні ОСОБА_3 Однак, запит на проведення перевірки був відправлений раніше 04.12.2017 року, в той час як підстава перевірки лист ПФУ виникла лише 05.12.2017 року. В подальшому головним інспектором Засядьвовк Т.Т. було складено акт перевірки №216/4.3-4, у якому було вказано про проведення позапланової перевірки. 18.01.2018 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. На день проведення перевірки був відсутній нормативно-правовий акт, прийнятий у встановленому порядку та такий, що набрав чинності, яким було затверджено форми акта, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню. Тому, позивач мав право не допускати відповідача до проведення інспекційного відвідування, відтак склад правопорушення відсутній.

Ухвалою суду від 02.02.2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Копія ухвали отримана відповідачем 28.02.2018 року, проте правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України, ст.175 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Пунктом 2 частини 4 зазначеної статті передбачено, що до відзиву додаються: документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.7 ст.47 КАС України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Згідно ч.4 ст. 159 КАС України неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

З матеріалів справи, вбачається, що 04.12.2017 року за вих.№314/4.3-17 Управлінням з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області надіслано на адресу керівника підприємства обєднання громадян «Нікопольське учбово-виробниче підприємство українського товариства сліпих» запит про надання установчих документів, розпоряджень (наказів) з кадрових питань, щтатних розкладів за 2017 рік, колективного договору за наявності, положення про оплату праці, підтверджуючих виплату заробітної плати документів, розрахунків, списку працівників та звільнених працівників, інформації про терміни виплати заробітної плати. Даний запит не підписаний начальником відділу ОСОБА_4

Про невідповідність запиту Головне управління держпраці у Дніпропетровській області було повідомлено листом підприємства від 11.12.2017 року.

11.12.2017 року відповідачем складено та підписано аналогічний запит на надання документів, а начальником Головного Управління ОСОБА_5 направлення на проведення інспекційного відвідування на підставі наказу від 08.12.2017 року №626-9 та інформації, викладеної у листі Нікопольського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України від 22.11.2017 року №19536/12/06, який отриманий Управлінням 05.12.2017 року.

12.12.2017 року підприємством складено повідомлення про недопуск до проведення інспекційного відвідування, яке мотивовано тим, що станом на 12.12.2017 року наказ «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів» не набрав чинності, тому відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, підприємство має право не допускати до проведення перевірки інспектора.

12.12.2017 року відповідачем складено акт недопуску до проведення перевірки підприємства обєднання громадян «Нікопольське учбово-виробниче підприємство українського товариства сліпих».

В акті відповідач зазначив, що підставою проведення перевірки є лист Нікопольського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України від 22.11.2017 року №19536/12/06, який отриманий Управлінням 05.12.2017 року, наказ від 08.12.2017 року, направлення віл 11.12.2017 року, запит від 04.12.2017 року.

Таким чином, доводи позивача щодо того, що відповідачем дії з проведення перевірки вчинялись раніше, ніж виникла підстава для проведення перевірки, віднайшли своє підтвердження.

18.01.2018 року відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №162/4.3-4 у відношенні позивача за ст.188-6 КУпАП.

18.01.2018 року відповідачем винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"(далі - Закон України №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності до ч. 5 ст. 2 Закону України №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи (в тому числі, органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення), що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку із набуттям чинності 16.05.2017 постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295) затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до вимог Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, посадовими обов'язками яких передбачено контрольні повноваження. Державний нагляд здійснюють шляхом виїзної перевірки посадовими особами Держпраці та територіальних органів, посадовими обов'язками яких передбачено здійснення повноважень державного нагляду за додержанням законодавства про працю. Наявність згоди Держпраці для здійснення державного контролю та державного нагляду за додержанням законодавства про працю за зверненням фізичних та юридичних осіб Порядком № 295 не передбачена (лист Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці від 18.05.2017 № 5716/4.1/4.2-ДП-17).

У відповідності до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

У частині 6 пункту 5 Порядку зазначається, що інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.

Згідно з п.27 Порядку №295, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню відповідача, суд виходить з приписів ч. 2 ст.2 КАС України, відповідно до яких встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону №877-V).

Згідно з частинами 1,2,5 статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Положення цих норм кореспондуються зі статтею 10 Закону № 877-V, яка визначає право суб'єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів нагляду, зокрема: внаслідок ненадання ними копій документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24 грудня 2010 року у справі № 21-25а10, саме на етапі допуску до перевірки юридична особа може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.

Наказ Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 № 1338 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів» зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.12.2017 року за № 1500/31368 та набрав чинності після опублікування 29.12.2017 року, тобто на момент проведення перевірки органом державного нагляду (контролю) не було затверджено та оприлюднено на власному офіційному веб-сайті уніфікованої форми акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

Таким чином, оскільки відповідачем дії з проведення перевірки підприємства обєднання громадян «Нікопольське учбово-виробниче підприємство українського товариства сліпих» були вчиненні на день раніше, ніж було отримано інформацію Пенсійного фонду України про можливі порушення на підприємстві, на момент проведення перевірки органом державного нагляду (контролю) не було затверджено та оприлюднено на власному офіційному веб-сайті уніфікованої форми акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, позивачем цілком правомірно було недопущено відповідача до проведення перевірки, у звязку з чим, позов належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст.ст.2, 9, 13, 72-79, 90, 143, 159, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 /РНОКПП НОМЕР_1, 49107, м.Дніпро, вул.Толстого, 24/ до головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб та з питань дитячої праці у Нікопольському районі Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області ОСОБА_3 /49107, м.Дніпро, вул.Казакова, 3/ про скасування постанови - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення №162/4.3-4/8 від 18 січня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП ОСОБА_2 скасувати.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Шевцова