Справа № 0340/1321/18
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року ЛуцькСправа № 0340/1321/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області) звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1.П.) про стягнення податкового боргу в сумі 167 571,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує вимоги податкового законодавства щодо своєчасності сплати податків в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі - ПК України). За відповідачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 167 571,76 грн., в тому числі: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 152 022,49 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 15 549,27 грн. Позивачем відповідачу була надіслана податкова вимога №13882-23 від 22.10.2015 року, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

З наведених підстав позивач просив стягнути з ФОП ОСОБА_1.П. податковий борг у сумі 167 571,76 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та відповідно до статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Копія ухвали суду про відкриття провадження в адміністративній справі надіслана на адресу відповідача, повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за незапитом», тобто не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому необхідно вважати, що така копія ухвали вручена належним чином.

Відповідач предявлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною пятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи в судовому засіданні, суд дійшов висновку про розгляд даної справи в письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.06.2018 року встановлено, що ОСОБА_1.П. 13.04.2010 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, з 14.04.2010 року перебуває на обліку в Луцькій ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області.

За відповідачем рахується податковий борг в сумі 167 571,76 грн., в тому числі по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 152 022,49 грн., по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 15 549,27 грн., що підтверджується довідкою про наявність заборгованості по платежах до бюджету та розрахунком сум податкового боргу, а також зворотнім боком облікової картки платника по вказаних платежах.

Судом встановлено, що податковий борг по податку на додану вартість виник в результаті несплати самостійно задекларованих відповідачем сум грошового зобовязання, згідно поданих до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області податкових декларацій: від 20.06.2015 року №; від 20.07.2015 року №; від 20.08.2015 року №; від 19.09.2015 року №; від 19.10.2015 року №; від 19.11.2015 року №; від 20.12.2015 року №; від 19.01.2016 року №; від 17.03.2016 року №; від 18.04.2016 №; від 18.08.2016 року №; від 17.09.2016 року №; від 17.09.2016 року №; від 17.11.2016 року №; від 17.12.2016 року №; від 18.01.2017 року №; від 20.02.2017 року №; від 16.03.2017 року №; від 17.05.2017 року №; від 19.06.2017 року №; від 19.07.2017 року №; від 17.08.2017 року №; від 19.09.2017 року №; від 18.10.2017 року №; від 18.11.2017 року №; від 16.01.2018 року №; від 19.02.2018 року №; від 20.03.2018 року №.

Внаслідок несплати грошових зобовязань податковий борг збільшився згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 21.04.2016 року №; від 27.09.2017 року №; від 30.11.2017 року №, вказані податкові повідомлення - рішення відповідачем залишаються несплаченими та не оскаржувались ним ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Загальна заборгованість по податку на додану вартість становить 152 022,49 грн., в тому числі недоїмка в сумі 125 306,22 грн., пеня в розмірі 26 716,27 грн.

Податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виник за рахунок несплати відповідачем сум грошового зобовязання згідно з податковими деклараціями про майновий стан і доходи: від 08.02.2015 року №; від 09.02.2016 року №; від 08.02.2017 року №; від 09.02.2018 року №928530375. Загальна заборгованість відповідача по податку на доходи фізичних осіб становить 15 549,27 грн., в тому числі недоїмка в сумі 10 493,96 грн., пеня в розмірі 5 055,31 грн.

ГУ ДФС у Волинській області відповідно до статті 59 ПК України відповідачу була направлена та вручена податкова вимога №13882-23 від 22.10.2015 року на суму 85 543,74 грн., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 56.11 статті 56 ПК України, із змінами та доповненнями, не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1. статті 57 ПК України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобовязання платник податків зобовязаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У відповідності до статті 129 ПК України, відповідачу було проведено нарахування пені у розмірі 26 716,27 грн. по платежам: «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)»; «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 5 055,31 грн. Однак, вказана сума пені залишається відповідачем не сплачена в повному обсязі.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За приписами підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Приписами статті 59 ПК України зазначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу підпунктів 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У звязку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі пункту 59.1. статті 59 ПК України, було виставлено податкову вимогу від 22.10.2015 року №13882-23 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобовязаннями, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового звязку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, якою передбачені обовязки платника податків, одним із обовязків є обовязок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пунктів 95.2, 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг в загальному розмірі 167 571,76 грн., доказів його погашення відповідач до суду не подав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття рішення про стягнення з відповідача податкового боргу в зазначеній сумі.

Керуючись статтями 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43026, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг в розмірі 167 571 (сто шістдесят сім тисяч пятсот сімдесят одну) грн. 76 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Дмитрук