Справа № 2040/5386/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 вересня 2018 р. № 2040/5386/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова
про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, від 25.06.2015р. про відмову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії за п.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію за п.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії згідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням відповідача йому було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років. Позивач вважає рішення відповідача протиправним, у зв'язку з чим звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2018р. поновлено пропущений строк звернення до суду та прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 року призначено судовий розгляд адміністративної справи на 04.09.2018 року о 14:15 год.

Представник позивача - ОСОБА_2 (ордер серія ХВ № 000153 від 05.07.2018 року) в судове засідання прибув, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу у письмовому провадженні.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. На адресу суду представник відповідача надав відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що стаж позивача на підземних роботах становить 24 року 2 місяці 4 дні.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом суб'єкта владних повноважень, і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.192, ч.3 ст.194, ч.4 ст. 243 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова 25.06.2015р. прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії за п.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем рішення, яким позивачу відмовлено в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону № 1058 зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частинами 1-3 статті 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на момент звернення позивача за призначенням пенсії) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), знижується на 1 рік.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

На період роботи позивача були чинними Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, відповідно до якої посади гірничого робітника з повним робочим днем під землею та гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею передбачені і дають право на пенсію по Списку № 1.

Статтею 62 Закону № 1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно трудової книжки, документів про військову службу та уточнюючих довідок пільговий стаж Позивача складав на момент подання заяви 15 років 96 місяців 372 дні, а саме: Шахтоуправління Ровеньківське, посада електрослюсар підземний, період роботи 22.05.1989р.-27.05.1989р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада електрослюсар підземний, період роботи 28.05.1989р.-31.07.1989р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада електрослюсар підземний, період роботи 02.07.1990 р. - 03.07.1990 р., Служба в армії період 05.07.1990 - 19.05.1992 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада електрослюсар підземний, період роботи 07.07.1992р.- 09.07.1992 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада учень гірничого очисного забою, період роботи 10.07.1992р.- 13.08.1992р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий очисного вибою підземний, період роботи 14.08.1992 р.- 30.09.1992 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий очисного вибою підземний, період роботи 14.08.1992р.- 10.12.1997 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий майстер підземний , період роботи 11.12.1997р. - 09.06.1999 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий очисного вибою підземний, період роботи 10.06.1999 р. -05.03.2001 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий майстер підземний, період роботи 06.03.2001р.- 20.01.2003р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада в.о. начальника ділянки, період роботи 21.01.2003 - 28.02.2003 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада помічник начальника ділянки, період роботи 01.03.2003 - 07.09.2003 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий майстер підземний, період роботи 08.09.2003р.-31.10.2004 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада машиніст підйомних машин підземний, період роботи 01.11.2004 р.-15.02.2005 р.Шахтоуправління Ровеньківське, посада учень машиніст підйомних машин підземний, період роботи 16.02.2005 р.-17.04.2005 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада машиніст підйомних машин підземний, період роботи 18.04.2005 р.-28.10.2008 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада учень гірничого підземного, період роботи 29.10.2008 р.-16.11.2008 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий підземний, період роботи 17.11.2008р.-04.12.2008 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада учень гірничого підземного, період роботи 05.12.2008 р.-22.12.2008 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий підземний, період роботи 23.12.2008 р.- 24.12.2008 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий підземний, період роботи 25.12.2008 р.-08.10.2009 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий мастер підземний, період роботи 09.10.2009 р.-08.09.2011 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий забою підземний, період роботи 26.09.2011 р.- 29.12.2011 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий очисного вибою підземний, період роботи 30.12.2011 р.- 31.03.2013 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий очисного вибою підземний, період роботи 01.04.2013 р.-31.05.2014 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий очисного вибою підземний, період роботи 01.06.2014 р.-30.09.2014 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий очисного вибою підземний, період роботи 01.10.2014 р.-20.11.14 р., Шахтоуправління Ровеньківське, посада гірничий очисного вибою підземний, період роботи 21.11.2014 р.-11.12.2014 р.

Тобто пільговий стаж ОСОБА_1 складав 15 років 96 місяців 372 дні = 24 роки 12 днів.

Відповідно до роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого ст. 14, пенсія незалежно від віку може призначатися за наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до стажу: кожного повного року роботи гірничими очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником за 1 рік 3 місяці.

Таким чином, стаж по записам по посаді "гірничого очисного забою" повинен бути збільшений на 3 місяці за кожний повний рік роботи на зазначених роботах. Стаж гірничим очисного вибою Позивача складає 9 років 5 місяців 20 днів. Відповідно пільговий стаж роботи збільшується: 9*З=на 27 місяців.

Усього пільговий стаж Позивача на підземних роботах з урахуванням підвищення складає 26 років 3 місяці 21 день, що є більшим 25 років. Відповідно позивач має право на пенсію на пільгових умовах по ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» незалежно від віку.

Згідно п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Записи про спірні періоди роботи у 10.07.1992 р.-13.08.1992 р. засвідчені відповідною печаткою підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Трудова книжка, відповідно до положення ст. 48 КЗпП України, ст. .62 Закону № 1788-XII та згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, є основним документом, що підтверджує пільговий та загальний стаж роботи працівника.

Крім того, позивачем для призначення йому пенсії до Управління були надані: довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №№ 268, 267,269,270, 271, 272, 273, 274, 275, 276, 277, 278, 237 копії наказів про результати атестації робочих місць і інше, якими також підтверджуються пільговий стаж роботи позивача , що повністю узгоджується з відомостями трудової книжки.

Згідно наданих позивачем документів його загальний стаж роботи з урахуванням підвищення складає 26 років 3 місяці 12 днів. Тобто, його стаж достатній для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо посилання відповідача, що посада учня гірника очисного забою підземного, на якій працював позивач з 10.07.1992 року по 13.08.1992 року, не передбачена ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає, що у зазначеній статті не надається список професій, робота на яких протягом 25 років надає право на отримання пенсії незалежно від віку. Головною умовою є саме підземна робота, про що позивачем надано уточнюючу довідку.

Оцінюючи вказані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд приходить до висновку, що рішення відповідача, який відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, прийнято з порушенням принципів, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно положень ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих праві свобод.

За унормуванням ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі Andrejeva v. Latvia (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі Будченко проти України (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст. 13 Закону № 1788-XII, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними таефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо). Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до ст.14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

При таких встановлених обставинах та положеннях законодавства, суд вважає, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, від 25.06.2015р. про відмову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії за п.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки судом встановлено, що з урахуванням встановлених судом фактичних обставин у справі позивач має право та достатньо трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч. 1 ст. ст.14 Закону № 1788-XII.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова по скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 47, 77, 241, 242-246, 251, 295, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова по скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Сасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, від 25.06.2015р. про відмову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії за п.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Збов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію за п.1 ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) судові витрати в загальному розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов.,м. Харків,61022, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення у відповідності до ст. 295 цього Кодексу. Або в порядку, передбаченому п.15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко