Справа № 826/8571/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2018 року № 826/8571/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стиролоптфармторг» до державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Стиролоптфармторг» (далі - позивач) з позовом до державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 24 листопада 2016 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 170 грн., за платежем 18010500 «земельний податок з юридичних осіб».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення щодо не подачі податкової декларації з плати за землю підлягає скасуванню, оскільки підприємство позивача не має у власності або у користуванні земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 14, у зв'язку з чим, у позивача відсутній обов'язок подавати декларацію з плати за землю.

Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечив та надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивач у 2016 році був користувачем земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 14, однак у строк до 22.02.2016 ТОВ «Стиролоптфармторг» не було подано до контролюючого органу податкової декларації з плати за землю за 2016 рік, у зв'язку з чим до позивача було застосовано штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 24 листопада 2016 року № у сумі 170 грн., за платежем 18010500 «земельний податок з юридичних осіб».

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак в судовому засіданні 04.09.2017 суд дійшов висновку здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження, тому на підставі ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, посадовою особою відповідача проведено камеральну перевірку податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2016 рік ТОВ «Стиролоптфармторг». Результати перевірки оформлені актом від 03.11.2016 №1322/26-50-12-03-17/31025465.

Вказаним актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог п. 49.18 ст. 49 Розділу ІІ та п. 2 статті 286 Розділу ХІІ Податкового кодексу України, в результаті чого встановленого не подання позивачем податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2016 рік.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24 листопада 2016 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 170 грн., за платежем 18010500 «земельний податок з юридичних осіб».

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням оскаржив його до Головного управління ДФС у м. Києві та до ДФС України.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 01.03.2017 №4479/10/26-15-10-02-16 та рішенням ДФС України від 24.05.2017 №11110/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення-рішення від 24 листопада 2016 року № залишено без змін, а скарги позивача без задоволення.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 24 листопада 2016 року №, позивач звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п. 8.3 ст. 8 ПК України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Київською міською радою прийнято рішення від 28.01.2015 №58/923 «Про встановлення змін до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку», яким затверджено Положення про плату за землю в м. Києві».

Відповідно до п. 5.4 Розділу 5 Положення про плату за землю в м. Києві, плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено (крім комунальної власності), встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктом 5.3 цього Положення.

Як встановлено судом, земельна ділянка станом на 26.09.2016 із кадастровим номером :76:064:039 (право користування у встановлено законодавством порядку не оформлено) за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 14 обліковується за позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Стиролоптфармторг» (юридична адреса ТОВ «Стиролоптфармторг» - м. Київ, вул. Антоновича, 14, кв. 26).

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно п. 48.18 ст. 48 ПК України, Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: - календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; - календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); - календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу; - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Оскільки земельна ділянка за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 14 обліковується за позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Стиролоптфармторг» (юридична адреса ТОВ «Стиролоптфармторг» - м. Київ, вул. Антоновича, 14, кв. 26 та у відповідності до вимог Положення про плату за землю в м. Києві право користування у встановлено законодавством порядку не оформлено), тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 24 листопада 2016 року № є правомірним та скасуванню не підлягає.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Стиролоптфармторг» (01004, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 14, кв. 26, ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа