Справа № 555/1141/18
Суддя: Старовецька Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/1141/18
Номер провадження 2-а/555/52/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в Житомирській області департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в Житомирській області департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 01.07.2018 року відповідачем була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП по факту, що він 01.07.2018 року о 05 год. 55 хв., керуючи автомобілем «Форд транзит», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на 165 км. автомобільної дороги Київ - Ковель Ягодин, під час маневру обгону, перестроюючись із зустрічної смуги на праву смугу руху, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

ОСОБА_1 вважає постанову незаконною, оскільки ним не порушувались вимоги ПДР України, так як під час маневру світловий показчик повороту ним було увімкнено. Позивач покликається на те, що при винесені оскаржуваної постанови не зазначені будь-які докази наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. На місці зупинки він просив надати відповідача докази вчинення ним адміністративного правопорушення, оданк останній повідомив, що порушення не було жодним чином зафіксовано. Позивач зазначає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

У зв'язку з наведеними обставинами просить скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, пояснивши, що дійсно 01.07.2018 року о 05 год. 55 хв., керуючи автомобілем марки «Форд транзит», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, здійснив обгін патрульного автомобіля, однак даний маневр було ним виконано відповідно до вимог ПДР України. Після завершення обгону працівники поліції, які їхали у вказаному патрульному автомобілі, його зупинили та звинуватили у тому, що він не увімкнув світловий показчик повороту, на що позивач відповів, що це не відповідає дійсності. В присутності працівників поліції він перевірив, чи справний показчик повороту, і він праціював. Після цього працівник поліції взяв у нього документи та, сівши у службовий автомобіль, виніс оскаржувану постанову. Будь-яких доказів вчинення ним правопорушення йому надано не було.

Відповідач ОСОБА_2 суб'єкт владних повноважень в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги не визнав, вказавши, що доказом встановлення вини позивача у порушенні ПДР України являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення, яку ОСОБА_1 підписав без жодних на те заперечень. Під час розгляду справи ним було дотримано вимоги КУпАП, роз»яснено позивачу його права, повідомлено про вчинене ним правопорушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку, штраф накладено в межах санкції за вчинене правопорушення. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач на місці вчинення правопорушення не надав. Доводи адміністративного позову обгрунтовані виключно посиланнями на формальні підстави для скасування спірної постанови та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Просить розглянути справу без його участі та у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопрушення стороною відповідача суду надано не було.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №346834 від 01.07.2018 року, винесеної відповідачем, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП по факту того що, 01.07.2018 року о 05 год. 55 хв., керуючи автомобілем «Форд транзит», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухався на 165 км. автомобільної дороги Київ - Ковель Ягодин, де під час маневру «обгін» перестроюючись із зустрічної смуги на праву смугу руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2.б ПДР України; за що підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності ( ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог покликається на те, що доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є винесена ним постанова про накладення адміністративного стягнення. Однак з такою позицією суд не погоджується з огляду на наступне.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем пункту 9.2.б Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фото, пояснення свідків тощо. Посилання на постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення особою правопорушення є безпідставним, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що стороною відповідача не було представлено суду доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 частини 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст.9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню; відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення оскаржуваної постанови та наявність в діях ОСОБА_1 порушення, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог, та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, вирішити питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст.9, 77, 242-246,268-272,286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в Житомирській області департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ВР №346834 від 01.07.2018 року, винесену інспектором роти №2 батальйону УПП в Житомирській області департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Березнівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_3