Справа № 826/15544/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2018 року № 826/15544/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

до

Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут з переробки штучних та синтетичних волокон»

про

стягнення заборгованості в розмірі 104 248,56 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, яке відповідно до Ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва було змінено на Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - позивач, ГУ ПФУ в м. Києві) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут з переробки штучних та синтетичних волокон» (далі по тексту - відповідач, ПАТ «Український науково-дослідний інститут з переробки штучних та синтетичних волокон»), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість на відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів за період з 01.08.2017 року по 30.09.2017 року в сумі 104 248,56 грн. на розрахунковий рахунок № 2821 в ГУ Ощадбанку по м. Києву та області, МФО 322669.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2017 відкрито скорочене провадження у справі № 826/15544/17, зазначеною ухвалою витребувано додаткові докази від позивача та запропоновано відповідачу в установлений термін надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження або заяву про визнання позову.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про заміну неналежного позивача на належного у зв’язку з прийняттям Постанови КМУ № 203 «Про утворення Головного управління ПФ України в м. Києві».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2018 задоволено зазначене клопотання та ухвалено про зміну позивача по вказаній справі, а саме Правобережне об’єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, його правонаступником – Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Позивачем було визначено до сплати різницю між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за серпень 2017 року з розрахунку 52 253,32 грн., за вересень 2017 року з розрахунку 51 995,24 грн., яку у встановлений законодавством термін відповідачем сплачена не була.

Відповідач своїм правом на надання суду відзиву на позовну заяву не скористався, заяв/клопотань суду не направляв.

Дослідивши матеріали справи, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив, що ПАТ «Український науково-дослідний інститут з переробки штучних та синтетичних волокон» знаходиться на обліку в позивача.

Правобережним об’єднаним управлінням ПФУ в м. Києві листом з додатками від 17.08.2017 року було надіслано прохання про сплату різниці на основний розрахунковий рахунок позивача та аналогічним листом від 11.09.2017 року позивачем на адресу відповідача надіслано прохання про сплату різниці на основний розрахунковий рахунок позивача.

Оскільки відповідач в добровільному порядку вказану вище суму заборгованості не погасив, відтак така заборгованість, на думку позивача, підлягає стягненню в судовому порядку.

Позивач звернувся із даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №848-VIII, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закону України від 26 листопада 2015 року № 848-VIII), передбачено, що пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 35 цього Закону та частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

У відповідності до частини третьої статті 37 цього ж Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового (науково-педагогічного) працівника за весь період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менш як 60 календарних місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною четвертою статті 37 Закону України від 26 листопада 2015 року №848-VIII передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд, за умови що зазначений період становить не більш як 10 відсотків тривалості наукового стажу.

У будь-якому разі період, за який враховується заробітна плата, з урахуванням виключення, передбаченого цим Законом, не може бути меншим за 60 календарних місяців.

Відповідно до частини п'ятої цієї ж статті перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників установ, організацій, підприємств, вищих навчальних закладів, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням положень статей 31 і 32 цього Закону.

Згідно з частиною шостою статті 37 Закону України від 26 листопада 2015 року №848-VIII різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для цієї категорії працівників;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року №372 затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі по тексту - Порядок №372), який визначає механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії).

Відповідно до пункту 2 Порядку №372, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Згідно з пунктом 3 Порядку №372 фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III - IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації.

Пунктом 4 Порядку №372 встановлено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Пунктом 2 статті 13 розділу 15 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту -Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV) встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується відповідно до умов, передбачених Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Згідно з пунктом 5 Порядку №372 розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Відповідно до пункту 6 Порядку №372 у разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на фінансування різниці у розмірі пенсії (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації та заклади у місячний строк з дня виникнення таких обставин.

Згідно з пунктом 7 Порядку №372 у разі виявлення факту надміру сплачених сум, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, відповідні кошти за бажанням підприємства, установи, організації або закладу повертаються їм у 10-денний строк з дня виявлення переплати або зараховуються в рахунок фінансування різниці у розмірі пенсії у наступних періодах.

Відповідно до пункту 8 Порядку №372 у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Як встановлено судом, відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи № 054744 серія А00 Акціонерне товариство закритого типу «Український науково-дослідний інститут з переробки штучних та синтетичних волокон» (, що знаходиться за адресою: 03680, м. Київ, вул. Боженка, буд. 31), 19.02.1996 року проведено державну реєстрацію вказаного товариства.

Крім того, судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку у Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з Довідкою № 11399 про внесення до ЄДРПОУ видами діяльності по ЗКГНГ відповідача є наукові установи галузевого профілю, виробництво трикотажних виробів (крім виробництва на замовлення населення), зовнішня торгівля недержавних організацій, видами діяльності по КВЕДу відповідача є: дослідження та розробки в галузі природничих та технічних наук, виробництво спіднього одягу, інші види оптової торгівлі.

Відповідно до Витягу з ЄДРПОУ позивач перебуває в стані припинення.

Доказів про визнання останнього банкрутом або про ліквідацію, реорганізацію ПАТ «Український науково-дослідний інститут з переробки штучних та синтетичних волокон» у суду немає.

Згідно із Свідоцтвом про атестацію наукової установи № 041 від 26.11.2002 висновком комісії з атестації наукових установ та Рішенням Колегії Мінпромполітики України від 26 листопада № 12 відповідач атестовано, віднесено до групи «А» з рейтингом « 482» бали та визначено головним з питань науково-технічного забезпечення за напрямком: Технологія виготовлення текстильних виробів та матеріалів побутового, технічного та спеціального призначення, стандартизація, сертифікація продукції легкової промисловості. Свідоцтво чинне до 2007 року.

Також судом відповідно до Повідомлень про суми витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за вересень 2017 року, на 2017 рік, за серпень 2017 року, що містяться в матеріалах справи, встановлено, що за позивачем обліковується наступна заборгованість: за серпень 2017 року в розмірі 52 253,32 грн., за вересень 2017 року в розмірі 51 995,24 грн.

Доказів оскарження або скасування зазначених розрахунків Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у суду немає, а тому вказаний розрахунок вважається узгодженим.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідно до вимог діючого законодавства України, відповідач отримав повідомлення про наявність заборгованості перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам вказаного підприємства, що підтверджується наявними Повідомленнями про заборгованість та поштовими поверненнями, відповідно до яких, відповідач отримував вказані Повідомлення.

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 року «Про затвердження Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III-IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації та вказано приклади таких розрахунків.

Згідно з пунктом 5 вказаної Постанови розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо правомірності вимог позивача про стягнення з ПАТ «Український науково-дослідний інститут з переробки штучних та синтетичних волокон» заборгованості на відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів за період з 01.08.2017 року по 30.09.2017 року в сумі 104 248,56 грн.

Наявність у відповідача вказаної вище заборгованості підтверджується доказами, наданими позивачем.

Жодних доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №1977-ХІІ та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за серпень, вересень 2017 року, неправомірності її нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості у розмірі 104 248,56 грн. суду не надано.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем надано суду належні та допустимі докази правомірності нарахування відповідачу сум з відшкодування фактичних витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №1977-ХІІ та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за серпень, вересень 2017 року, а тому, враховуючи, що вказану суму заборгованості відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачено, наявність у нього цієї заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут з переробки штучних та синтетичних волокон» (03680, м. Київ, вул. Боженка, буд. 3,1 ) заборгованість на відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів за період з 01.08.2017 по 30.09.2017 в сумі 104 248,56 грн. на користь Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вулиця Бульварно - Кудрявська, будинок 16, ).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п’ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, 04053, м. Київ, вулиця Бульварно - Кудрявська, будинок 16, ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Український науково-дослідний інститут з переробки штучних та синтетичних волокон», 03680, м. Київ, вул. Боженка, буд. 31, .

Суддя Л.О. Маруліна