Справа № 554/4673/18
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 554/4673/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фрідманн Н.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Трунової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку загального позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про скасування постанов та зобов'язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (надалі - відповідач), в якій просить:

- скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області № 008292 від 13.03.2017 та № 027761 від 30.10.2017;

- зобов'язати Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області відкликати з примусового виконання постанову № 027761 від 30.10.2018;

- зупинити виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтава від 21.02.2018 у ВП № 55846388, до винесення рішення у справі та набрання ним законної сили;

- стягнути кошти у розмірі 1 967,41 грн.

Вказані вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу прийняті в порушення чинного законодавства, оскільки позивач не є перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", що підтверджується договорами оренди, на підставі яких у безпереревному користуванні у ТОВ "Торгівельна компанія "Юліс" перебувають вантажні автомобілі, які належать позивачу на праві власності. Крім того, відповідачем порушено порядок розгляду питання про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу, визначеного Кодексом про адміністративні правопорушення України, а про існування оскаржуваних постанов довідався, коли з його пенсії було відраховано суму штрафу по одній із цих постанов, оскільки відповідачем копій цих постанов йому не було направлено.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.06.2018 справу надіслано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 після залишення без руху прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 554/4673/18, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2018 закрито підготовче провадження у справі № 554/4673/18 та призначено справу № 554/4673/18 до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 21.08.2018.

Зокрема, вказано ухвалою визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1, поновлено строк звернення до адміністративного суду через відсутність достовірних даних про те, що позивач своєчасно отримав копії оскаржуваних постанов.

В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області в судовому засіданні проти задоволення позову запречував з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

В матеріалах справи міститься письмовий відзив відповідача, де зазначено, що під час проведення рейдових перевірок водієм було надано лише свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ, д.р.н. НОМЕР_3 та марки MAN, д.р.н. НОМЕР_1, відповідно до яких вказані транспортні засоби належать ОСОБА_1 Зазначали, що жодних інших документів (тимчасовий реєстраційний талон, договір оренди транспортного засобу) водієм не було надано в порушення Закону України "Про автомобільний транспорт". Посилалися на те, що під час перевірки водієм також надано товарно - транспортну накладну № Р28832 від 19.09.2017, згідно якої запис про автомобільного перевізника взагалі відсутній, тобто ТОВ "Торгівельна компанія "Юліс" не була автомобільним перевізником. Також зазначали, що перевезення із зазначеними порушеннями здійснювалось також відповідними причепами, проте в матеріалах позовної заяви відсутні будь - які докази щодо відчуження (передавання у користування) ОСОБА_1, цих причепів (напівпричепів).

07.08.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечував проти обґрунтувань відповідача, в тому числі зазначаючи, що останнім не надано жодних доказів існування належних позивачеві причепів (напівпричепів).

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року №2344- ІІІ (надалі - Закон № 2344-ІІІ).

У відповідності до статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (надалі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (надалі - Порядок №1567).

Державний контроль на автомобільному транспорті (надалі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (надалі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. /пункт 12 Порядку №1567/.

За змістом пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис /пункт 22 Порядку № 1567/.

У відповідності до пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344- ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Приписами статті 48 Закону №2344- ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, чинне законодавство зобов'язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

Судом встановлено, що 18.01.2017 при проведенні рейдової перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, місце проведення а/д Київ - Харків - Довжанський 471 км, відповідно до направлення на перевірку від 16.01.2017 № 024465 (а.с. 61) згідно щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, затвердженого наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 13.01.2017 № 23 (а.с. 60) о 15 год. 30 хв. державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області був перевірений транспортний засіб марки МАN номерний знак НОМЕР_1, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 належить ОСОБА_1 За кермом згідно посвідчення водія НОМЕР_6 перебував водій ОСОБА_3

В ході перевірки транспортного засобу виявлено та зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 18.01.2017 НОМЕР_10 /а.с. 62/, порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення протоколу перевірки тахографа або індивідуальної контрольної книги водія, чим порушено накази Мінтрансзвя'зку України від 07.06.2010 № 340 та від 24.10.2010 № 385, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". У графі "Пояснення водія про причини порушень" акту перевірки зазначено "ознайомлений".

Відповідно п. 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання, а про час та місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом з повідомленням.

Згідно письмових пояснень відповідача таке повідомлення (про призначення розгляду справи на 13.03.2017) від 02.03.2017 за № 794/32-18 рекомендованим листом було направлено позивачеві на адресу АДРЕСА_2 (а.с. 50, зворот). При цьому, а ні самого конверту, а ні зворотного поштового повідомлення суду не надано, пояснено, що він не зберігся.

Далі відповідач пояснював, що оскільки позивач 13.03.2017 на засідання комісії не з'явився і жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надав, то на підставі п. 27 Порядку № 1567 та абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу від 13.03.2017 № 008292, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.) (а.с. 11).

Згідно письмових пояснень відповідача постанову від 13.03.2017 № 008292 в той же день за вих. № 934/32-17 рекомендованим листом було направлено на адресу позивача. При цьому, а ні самого конверту, а ні зворотного поштового повідомлення суду не надано, пояснено, що він не зберігся.

20.09.2017 при проведенні рейдової перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, місце проведення а/д М-04 Знам'янка - Луганськ - Ізварине, км 18+356 м, відповідно до направлення на перевірку від 19.09.2017 № 000205 (а.с. 53) згідно щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, затвердженого наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 14.09.2017 № 911 (а.с. 54) о 13 год. державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області був перевірений транспортний засіб марки MERSEDES -BENZ номерний знак НОМЕР_3, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_9 належить ОСОБА_1 За кермом згідно посвідчення водія НОМЕР_7 перебував водій ОСОБА_4

В ході перевірки транспортного засобу виявлено та зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.09.2017 б/н /а.с. 58/, порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: неоформлений протокол перевірки та адаптації техогляду до транспортного засобу, надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів,, перелік яких визначений статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", п. 3.3 наказу МТЗУ № 385 від 24.06.2010. У графі "Пояснення водія про причини порушень" акту перевірки зазначено "з актом ознайомлений, від пояснень та підпису відмовився".

Згідно письмових пояснень відповідача таке повідомлення (про призначення розгляду справи на 30.10.2017) від 18.10.2017 № 3859/32-17 рекомендованим листом було направлено позивачеві на адресу м. Полтава, вул. Вознесенська, 9 (а.с. 51). При цьому, а ні самого конверту, а ні зворотного поштового повідомлення суду не надано, пояснено, що він не зберігся.

Далі відповідач пояснював, що оскільки позивач 30.10.2017 на засідання комісії не з'явився і жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надав, то на підставі п. 27 Порядку № 1567 та абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу від 30.10.2017 № 027761, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.) (а.с. 11).

Згідно письмових пояснень відповідача постанову від 30.10.2017 № 027761 31.10.2017 за вих. № 4131/132-17 рекомендованим листом було направлено на адресу позивача. При цьому, а ні самого конверту, а ні зворотного поштового повідомлення суду не надано, пояснено, що він не зберігся.

Винесені відповідачем постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу від 30.10.2017 № 027761 та від 13.03.2017 № 008292 є виконавчими документами, а тому, оскільки вони не були позивачем оскаржені вчасно, а штраф не сплачено ним в добровільному порядку, то згідно пояснень відповідача останнім дані постанови направлені до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГУ ТУЮ у Полтавській області для примусового виконання.

Державними виконавцями Шевченківського ВДВС м. Полтави ГУ ТУЮ у Полтавській області відкрито виконавчі провадження № 53708555 по виконанню постанови від 13.03.2017 № 008292, а також № 55846388 по виконанню постанови № від 30.10.2017 № 027761.

В свою чергу позивач стверджує, що жодного документу із процедури притягнення його до відповідальності (а ні актів про порушення, а ні повідомлень про дати розгляду справ про притягнення до відповідальності, а ні самих постанов про застосування адміністративно - господарських штрафів) від відповідача він не отримував.

За змістом письмових пояснень позивача у позовній заяві 05.05.2018 ним отримано постанову Шевченківського ВДВС м. Полтави про відкриття виконавчого провадження від 21.02.2018 № 55846388, з якої дізнався, що з нього в примусовому порядку має бути стягнуто 1700 грн. за постановою Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 30.10.2017 № 027761, а також 170 грн. виконавчого збору та 97,41 грн. витрат виконавчого провадження.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 29.05.2018 № 4241/03-24/1, наданим на запит позивача, повідомлено останнього, що в період з 01.12.2017 по 31.03.2017 із нарахованої пенсії позивача на виконання постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ВП № 53708555 від 01.11.2017 про звернення стягнення на пенсію боржника (а.с. 13), що надійшла до управління 09.11.2017, останнім було утримано штрафу у розмірі 1700 грн., 170 грн. виконавчого збору та 97, 41 грн. виконавчих дій (а.с.20).

Із відповіді Шевченківського ВДВС м. Полтави від 31.05.2018 № 30161, наданої на запит позивача, останній дізнався, що відносно нього було відкрито два виконавчих провадження, зокрема, окрім вищевказаного провадження, також виконавче провадження № 53708555, про яке йому нічого не було відомо, по виконанню постанови того ж стягувача від 13.03.2017 № 008292, за яким заборгованість у розмірі 1700 грн. вже стягнута (з його пенсійного рахунка), а саме виконавче провадження було закрито 28.03.2018 (а.с. 16).

Тож дізнавшись у такий спосіб про постанови Управління Укрансбезпеки у Полтавській області від 13.03.2017 № 008292 та від 30.10.2017 № 027761 та про здійснені ГУ ПФУ в Полтавській області відрахування із його пенсійного рахунку на загальну суму 1967,41 грн. (1700 грн. + 170 грн. + 97,41 грн.), звернувся до суду із даним позовом про їх оскарження, вважаючи їх неправомірними.

В ході судового розгляду пояснював, що з січня 2016 року по дату судового засідання, зокрема, вантажні автомобілі марки MERSEDES-BENZ, моделі ATEGO 815, реєстраційний НОМЕР_3 та марки MAN , модель L2000, д.р.н. НОМЕР_1 були передані ним в найм (оренду) ТОВ "Торгівельна компанія "Юліс", що підтверджував залученими до матеріалів справи копіями нотаріально посвідчених договорів найму (оренди) транспортних засобів, оригінали яких були оглянуті судом в судовому засіданні.

Так, згідно договору найму (оренди) транспортних засобів від 29.01.2016 (терміном дії з 01.02.2016 по 02.02.2017) між ФОП ОСОБА_1 (наймодавець) та ТОВ "Торгівельна компанія "Юліс" (наймач) укладено договір найму (оренди) транспортного засобу, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 248 (а.с. 93-96). За змістом договору (пп. 1.1 п. 1 договору) наймодавець надає, а наймач приймає в тимчасове платне користування (в найм/оренду) транспортні засоби згідно додатку до договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору оренди від 29.01.2016 в оренду передано в тому числі транспортні засоби марки MERSEDES-BENZ, моделі ATEGO 815 д.р.н. НОМЕР_3 та марки MAN, модель L2000, д.р.н. НОМЕР_1 (а.с. 97).

Згідно акту приймання - передачі № 1 від 01.02.2016 ТОВ "Торгівельна компанія "Юліс" прийнято в тимчасове платне користування предмети оренди, в тому числі транспортні засоби марки MERSEDES-BENZ, моделі ATEGO 815, д.р.н. НОМЕР_3 та марки MAN , модель L2000, д.р.н. НОМЕР_1 (а.с. 98).

Аналогічні нотаріально посвідчені договори найму (оренди) цих же транспортних засобів були укладені між цими ж сторонами і в 2017 році і в 2018 році (а.с. 72-83).

За таких обставин, позивач пояснював, що він не був перевізником 18.01.2017 та 20.09.2017 на транспортних засобах марки MERSEDES-BENZ д.р.н. НОМЕР_3 та марки MAN д.р.н. НОМЕР_1, а отже до нього безпідставно були застосовані вищевказані адміністративно-господарські штрафи. Одночасно зазначав, що він би міг пояснити цю обставину під час розгляду відповідачем справи про порушення, якби був належним чином повідомленим про розгляд такої справи. А оскільки жодного повідомлення про порушення відносно нього будь-яких проваджень він не отримував, то вказував, що був позбавлений відповідачем можливості надати такі пояснення та бути присутнім під час розгляду вищевказаних справ, а відтак вважає винесені за результатом розгляду справ про порушення постанови від 13.03.2017 та 30.10.2017 такими, що підлягають скасуванню.

Приймаючи до уваги, що одна з вищевказаних постанов відповідача від 13.03.2017 № 008292 шляхом утримання коштів з його пенсійного рахунку на загальну суму 1967,41 грн. (1700 грн. + 170 грн. + 97,41 грн.), то просив стягнути дану суму з Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області.

Щодо іншої оскаржуваної постанови відповідача від 30.10.2017 № 027761, яка ще не виконана на момент судового розгляду, позивач просив зупинити виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтава від 21.02.2018 у ВП № 55846388, до винесення рішення у справі та набрання ним законної сили, та зобов'язати Управління Укртрансбезпеки в Полтавській області відкликати з примусового виконання постанову від 30.10.2018.

Вирішуючи позовні вимоги, суд приходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 ст. 60 Закону №2344-Ш, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, за змістом наведених норм чинного законодавства, адміністративно - господарські штрафи застосовуються виключно до автомобільних перевізників.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону №2344- ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону №2344- ІІІ).

Приймаючи до уваги, що в період проведення державними інспекторами рейдових перевірок 18.01.2017 та 20.09.2017 на а/д Київ - Харків - Довжанський 471 транспортного засобу марки МАN номерний знак НОМЕР_1 та а/д М-04 Знам'янка - Луганськ - Ізварине км 18+356 м транспортного засобу марки MERSEDES -BENZ номерний знак НОМЕР_3 дані вантажні автомобілі знаходилися у наймі (оренді) ТОВ "Торгівельна компанія "Юліс" на підставі вищеописаних нотаріально посвідчених договорів та фактично передані наймачу відповідними актами приймання - передачі, то суд погоджується із доводами позивача, що він не був автомобільним перевізником у розумінні Закону №2344- ІІІ, а тому не є суб'єктом відповідальності у зазначених випадках. За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність застосування до позивача адміністративно - господарських штрафів.

При цьому, суд не приймає доводи позивача про порушення відповідачем порядку притягнення його до відповідальності, передбаченого нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки в даному випадку відповідачем вирішувалося питання про притягнення позивача до відповідальності за ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому норми КУпАП в цьому випадку не застосовуються, натомість процедура розгляду справ про порушення в означених випадках визначається Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567.

В той же час суд погоджується, що відповідачем не доведено дотримання положень вищевказаного Порядку в частині належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справ про порушення, які розглядалися 13.03.2017 та 30.10.2017, у зв'язку з чим позивача було позбавлено права надавати пояснення та бути присутнім під час розгляду таких справ.

Відповідно до приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Враховуючи, що оскаржувані постанови відповідача є правовими актами індивідуальної дії та згідно з частиною 2 статті 162 КАС України у разі його неправомірності визнаються судом протиправними і скасовуються, то суд вважає за необхідне у силу частини 2 статті 9 вказаного Кодексу вийти за межі позовної вимоги про скасування цих постанов, і визнати їх протиправними та скасувати.

Отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Матеріалами справи підтверджується, що в результаті виконання постанови Управління Укртрансбезпеки в Полтавській області від 13.03.2017 № 008292, яка визнана судом протиправною, для ОСОБА_6 настали наслідки у вигляді утримання коштів з його пенсійного рахунку на загальну суму 1967,41 грн. (1700 грн. + 170 грн. + 97,41 грн.), яку позивач і просив стягнути з відповідача.

Вирішуючи дану позовну вимогу, суд приходить до висновку, що спірна ситуація потребує судового втручання з метою відновлення становища сторін, на яке вплинула протиправна постанови відповідача.

Відповідно до п. 23 ч. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України до доходів Державного бюджету України належать, зокрема, кошти від санкцій (штрафи, пеня тощо), що застосовуються відповідно до закону.

Тож кошти стягнуті з позивача в рахунок штрафу в сумі 1700 грн. зараховані до Державного бюджету України, а не на рахунки Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, а тому суд вважає що ці кошти мають бути повернуті позивачу з рахунку, на який їх було зараховано.

За змістом постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області № 008292 від 13.03.2017 адміністративно - господарський штраф у розмірі 1700,00 грн сплачується на рахунок номер 0002, УДКС у м. Полтава, , в ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, код платежу 21081100, символ 106.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 належить повернути з Державного бюджету України штраф у розмірі 1700 грн., стягнутий на підставі протиправної постанови відповідача.

У зв'язку із чим, на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд, обираючи належний спосіб відновлення порушених прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України (з рахунку номер 0002, УДКС у м. Полтава, , в ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, код платежу 21081100, символ 106) кошти адміністративного - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень нуль копійок), стягнуті на виконання постанови Управління Укртрансбезки в Полтавській області № 008292 від 13.03.2017.

Щодо стягнутих з позивача коштів в загальному розмірі 267,41 грн., в тому числі виконавчого збору в сумі 170 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 97,41 грн., суд приходить таких висновків.

За змістом частини 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби та зокрема стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно частини 4 Закону України "Про виконавче провадження" на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Таким чином питання стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження стосуються порядку примусового виконання.

Дані суми утримувалися з пенсійних виплат позивача на виконання постанови старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 01.11.2017 ВП № 53708555 (а.с. 13, 20), яка не оскаржувалася позивачем в установленому порядку та в установлені для такого оскарження строки.

А тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення коштів у розмірі 267,41 грн.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача відкликати з примусового виконання постанову № 027761 від 30.10.2018 суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даної вимоги, оскільки з прийняттям рішення судом про визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії оскаржуваний акт вважається скасованим з моменту набрання рішенням суду законної сили, та не потребує будь-яких додаткових дій з боку суб'єкта владних повноважень, рішення якого скасовано.

Для припинення процедури примусового виконання за скасованою постановою позивачу достатньо буде звернутися із рішенням суду після набрання ним законної сили до відповідного органу ДВС.

Вимога про зупинення виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтава від 21.02.2018 у ВП № 55846388, до винесення рішення у справі та набрання ним законної сили, за висновком суду також не підлягає задоволенню в рамках даного судового провадження, оскільки вона явно виходять за межі предмету спору, заявленого в даній справі та стосується осіб не залучених до участі у даній справі, а саме Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне.

За змістом частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки при зверненні з даним позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1 409,6 грн (мінімальної ставки судового збору за дві вимоги майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру), а позовні вимоги задоволено частково (в розмірі двох вимог майнового характеру та частково немайнового характеру), то вказана сума підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області.

Керуючись статтями 9, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2) до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул.Європейська, 155, м. Полтава, Полтавська область,36008) про скасування постанов та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезки в Полтавській області № 008292 від 13.03.2017 про застосування адміністративного - господарського штрафу у сумі 1 700,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезки в Полтавській області № 027761 від 30.10.2017 про застосування адміністративного - господарського штрафу у сумі 1 700,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2) з Державного бюджету України (з рахунку номер 0002, УДКС у м. Полтава, , в ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, код платежу 21081100, символ 106) кошти адміністративного - господарського штрафу в сумі 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень нуль копійок), стягнуті на виконання постанови Управління Укртрансбезки в Полтавській області № 008292 від 13.03.2017.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 1 409,60 грн (одна тисяча чотириста дев'ять гривень шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 31 серпня 2018 року.

Суддя Л.О. Єресько