Справа № 2040/6185/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 вересня 2018 р. № 2040/6185/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61124, іпн. НОМЕР_1) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, а також не проведення нарахування і виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 доплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в розмірі 45373,44 грн.; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести нарахування і виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ України, йому пенсія призначена відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 йому проведено перерахунок пенсії, проте нарахована сума різниці не виплачена. На звернення позивача до ГУ ФПУ в частині проведення виплати та нарахування компенсації йому було відмовлено, вказану відмову позивач вважає протиправною, що обумовило звернення до суду.

Відповідач надав через канцелярію суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутні умови для проведення перерахунку розміру призначеної пенсії та виплаті підвищеного розміру пенсії, адже після ухвалення постанови КМУ від 21.02.2018 р. №103 Міністерством внутрішніх справ було видано нові довідки, на підставі яких проведено перерахунок пенсії, а погашення заборгованості буде здійснено у порядку згаданої постанови.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, йому призначена та виплачується пенсія відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області підготовлено та направлено до ГУ ПФУ в Харківській області довідку № 100/32044- від 24.03.2018 року про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, в якій зазначено, що відповідно до рішення Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 розмір грошового забезпечення позивача за посадою інспектор ДПС взводу ДПС м.Чугуїв, батальйону ДПС ГУМВС України в Харківській області-інспектор патрульної поліції складає 5275.27 грн. (що складається з посадового окладу, окладу за спец. звання ст. сержант поліції, надбавки за вислугу років, премії).

22.05.2018 року позивач звернувся до ГУПФУ в Харківській області з заявою про виплату перерахованої пенсії, нарахування та виплату компенсації. Листом від 11.06.2018 року № 3489/С-14 позивачеві повідомлено про розмір його пенсії, роз'яснено, що виплата пенсії проводитиметься з урахуванням положень постанови КМУ № 103 та повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації.

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей (далі - Закон № 900-VIII). Цим Законом внесено доповнення до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цимЗаконом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ. Постанова № 988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Судом встановлено, що відповідачем позивачу було проведено з 01.01.2016 перерахунок розміру пенсії на підставі довідки № 100/35444-90 від 29.03.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області, та позивач отримав пенсію від відповідача починаючи з 1 січня 2018 року з урахуванням раніше проведених виплат, у виплаті заборгованості пенсії з 01 січня 2016 року по 31 грудень 2017 року - відмовлено.

Оскільки в силу приписів ст. 63 Закону України № 2262, п. 4 Порядку № 45, позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2016, вказане право не може бути обмежене нормативно-правовими актами, прийнятими пізніше, ніж таке право виникло.

Разом з тим, положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 в частині строків виплати належної позивачу пенсії та за умови виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету суперечать вимогам ч. 3 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якою виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія. Зміни до вказаного Закону в частині умов і норм пенсійного забезпечення в порядку, встановленому ст.1-1 вказаного Закону, не вносилися.

З огляду на наведене до спірних правовідносин в частині порядку (строку) виплати перерахованої пенсії застосуванню підлягає саме Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не положення постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, які йому не відповідають.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 вказаного Закону нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При цьому відповідно до ч.ч. 1 й 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Європейський суд з прав людини зазначив, що в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «майно» охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (п. 74 рішення від 02.03.2005 року у справі «Von Maltzan and Others v. Germany»). Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Таким чином, статтю 1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань».

Проте судовим розглядом встановлено, що після проведення перерахунку пенсії позивачу частково виплачено пенсію з доплатою (перерахунком) лише за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 рок у розмірі 5406,39 грн.. Решту перерахованої суми пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року виплачено не було. Суд зауважує, що до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження виплати та наявного залишку не виплаченої суми

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про необхідність виходу за межі позовних вимог та захисту порушених прав позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, а також не проведення нарахування і виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року та зобов'язання відповідача виплатити невиплачену суму пенсії, що перерахована за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум однією сумою.

Вирішуючи спір, суд також зазначає, що питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (надалі за текстом Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі Порядок № 159).

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 59 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Виходячи з вищенаведеного суд дійшов висновку, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 24 жовтня 2011 року № 6-38цс-11, від 18 листопада 2014 року № 21-518а14, від 11 липня 2017 року №21-2003а16.

Відповідно до п.5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд-

вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) щодо невиплати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61124, іпн. НОМЕР_1) перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, а також не проведення нарахування і виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з невиплатою перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Зобов'язати Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61124, іпн. НОМЕР_1) невиплачену суму пенсії, що перерахована за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням раніше виплачених сум однією сумою.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) провести нарахування і виплату ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61124, іпн. НОМЕР_1) компенсації втрати частини грошових доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (іпн.НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області () судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн..80 коп.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення. Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.