Справа № 826/8955/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 серпня 2018 року № 826/8955/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі колегії: головуючого судді Качура І.А., суддів Келеберди В.І., Федорчука А.Б., розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач/ОСОБА_1) до Національного антикорупційного бюро України , у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд :

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України (по особах начальницького складу) від 19.06.2017 №201-н/дск про притягнення ОСОБА_1, до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним та скасувати наказ Директора Національного антикорупційного бюро України (по особах начальницького складу) від 21.06.2017 №203-н/дск про звільнення позивача з Національного антикорупційного бюро України з 23 червня 2017 року;

- зобов'язати Національне антикорупційне бюро України поновити позивача на посаді працівника Національного антикорупційного бюро України із дати незаконного звільнення, а саме, із 23.06.2017;

- зобов'язати Національне антикорупційне бюро України внести зміни до трудової книжки позивача та визнати недійсним запис, зроблений відповідно до наказу від 21.06.2017 №203-н/дск, щодо звільнення позивача із служби на посадах начальницького складу;

- зобов'язати Національне антикорупційного бюро України стягнути на мою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.06.2017 по день винесення судом рішення про поновлення позивача на посаді працівника Національного антикорупційного бюро України;

- допустити до негайного виконання постанови суду в частині поновлення мене, ОСОБА_1, на посаді працівника Національного антикорупційного бюро України та стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць;

- зобов'язати Національне антикорупційного бюро України відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду у сумі 25 000, 00 грн (двадцять п'ять тисяч гривень).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було протиправно винесено наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки дане рішення не відповідає дійсним обставинам та вимогам чинного законодавства. Позивач стверджує, що засідання Дисциплінарної комісії проходило без участі позивача, та з висновком прийнятим за результатом засідання позивача не було ознайомлено. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі у зв'язку з обставинами викладеними в позовній заяві.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечив зазначивши, що позивачем було порушено присягу особи начальницького складу, що слід розуміти як скоєння проступку (вчинку) проти інтересів служби, що суперечить покладеним на нього обов'язкам, та підриває довіру до позивача як до носія влади. Враховуючи викладене, останній підлягав звільненню з займаної посади. Просить відмовити у задоволені адміністративного позову у повному обсязі.

При прийнятті судового рішення по суті судом враховано вимоги п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 р. №2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р.), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Наказом від 07.12.2016 №481-н/дск ОСОБА_1, прийнято на службу на посадах начальницького складу до Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до наказу Директора Національного бюро (по особах начальницького складу) від 19.06.2017 №201-н/дск на позивача накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з Національного антикорупційного бюро України.

Підставою для цього став висновок Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від.29.05.2017 №15.

Наказом Директора Національного бюро (по особах Начальницького складу) від 21.06.2017 №203-н/дск позивача звільнено з 23 червня 2017 року з Національного антикорупційного бюро України у запас Збройних Сил України за пунктом 66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим, і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114.

Позивач вважає, своє звільнення та спірний Наказ прийнято з порушенням вимог законодавства а тому звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» до працівників Національного бюро належать особи начальницького складу, державні службовці та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Національному бюро.

Особами начальницького складу є працівники підрозділів швидкого реагування, захисту учасників кримінального судочинства та забезпечення безпеки працівників відповідно до цього Закону, оперативно-технічних підрозділів Національного бюро.

На осіб начальницького складу Національного бюро поширюється Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 4 ст. 28 Закону підставами для притягнення працівника Національного бюро до дисциплінарної відповідальності є також інші підстави, передбачені Законом України «Про державну службу» для працівників Національного бюро, які є державними службовцями, або Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України для працівників Національного бюро, які є особами начальницького складу.

Відповідно до ст. 12 Закону громадяни України, які вперше зараховуються на посади начальницького складу Національного бюро та у відповідних випадках пройшли встановлений строк випробування, складають присягу такого змісту: "Я (прізвище, ім'я, по батькові), вступаючи на службу до Національного антикорупційного бюро України, усвідомлюючи свою високу відповідальність, клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно додержуватися Конституції та законів України, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим, зберігати державну та іншу охоронювану законом таємницю".

Особа начальницького складу Національного бюро підписує текст Присяги, який зберігається у її особовій справі. Порядок складення присяги визначається Директором Національного бюро.

Відповідно до п.п. 1.2. п. 1 Розділу І Кодексу Кодекс професійної етики - це публічний документ, який містить перелік принципів і стандартів етичної поведінки працівників Національного бюро при виконанні ними посадових обов'язків та в повсякденному житті. Дотримання Кодексу сприятиме запобіганню та врегулюванню можливих конфліктних ситуацій, розвитку організаційної культури, забезпеченню гарантії високої якості та ефективності роботи Національного бюро, утвердженню його позитивної репутації і, як наслідок, зростанню рівня суспільної довіри.

Відповідно до вимог пп. 1, 2 п. 3 Розділу II Кодексу кожен працівник Національного бюро постійно дбає про свою компетентність, професійну честь і гідність; віддано та сумлінно виконує службові обов'язки, сприяє авторитету Національного бюро та зміцненню довіри до нього.

У своїй діяльності працівник Національного бюро неухильно дотримується конституційних принципів верховенства права та законності. При здійсненні своїх повноважень працівник діє у спосіб, передбачений законом, та в межах своєї компетенції, своєчасно та ефективно вживає вичерпних заходів щодо усунення порушень закону, незалежно від суб'єкта їх вчинення.

Відповідно до вимог п.п. 1.2 п. 1 Розділу III Кодексу працівник Національного бюро взаємодіє з громадянами, колегами та іншими особами на принципах поваги, довіри, доброзичливості, дбаючи про ділову репутацію й авторитет Національного бюро; вживає заходів для попередження неетичної поведінки колег та інших осіб, з якими взаємодіє під час виконання посадових обов'язків, будучи зразком для наслідування.

Працівник має дотримуватися встановлених цим Кодексом принципів і стандартів етичної поведінки, а також загальновизнаних норм моралі, дбати про власну репутацію, поважати честь і гідність інших службових та посадових осіб без громадянства, утримуватись віддій, заяв чи вчинків, що компрометують його самого, колег, інших осіб, з якими взаємодіє працівник Національного бюро, державу.

У п.п. 2.1 п. 2 Розділу І Кодексу закріплено, що дія цього Кодексу поширюється на всіх працівників Національного бюро незалежно від займаної посади.

Положення Кодексу є обов'язковими для виконання з моменту призначення працівника на посаду в Національному бюро.

Дія Кодексу поширюється на позаробочий час кожного працівника, виключно у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 1, 2 п. З Розділу II Кодексу кожен працівник Національного бюро постійно Дбає про свою компетентність, професійну честь і гідність; віддано та сумлінно виконує службові обов'язки, сприяє авторитету Національного бюро та зміцненню довіри до нього.

У своїй діяльності працівник Національного бюро неухильно дотримується конституційних принципів верховенства права та законності. При здійсненні своїх повноважень працівник діє у спосіб, передбачений законом, та в межах своєї компетенції, своєчасно та ефективно вживає вичерпних заходів щодо усунення порушень закону, незалежно від суб'єкта їх вчинення.

Пунктом 11 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення), особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ приймають Присягу відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 66 Положення особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Також ст. 1 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України,

Згідно зі ст. 2 вказаного Закону дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 вказаного Закону закріплено обов'язки осіб рядового і начальницького складу, згідно з якими службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватись законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, дотримуватися норм професійної та службової етики, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Крім того, ст. 12 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» закріплено види дисциплінарних стягнень, до яких відносяться усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ.

Як встановлено судом з матеріалів службового розслідування, 13.05.2017 у вечірній час, перебуваючи поза службою за місцем свого проживання, яке знаходиться у м. Києві на АДРЕСА_1, оперативний працівник Національного бюро ОСОБА_1 попросив у свого батька ОСОБА_2 дозволу скористатися належним останньому на праві власності легковим автомобілем марки «Lexus» моделі «LX 470», 2006 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2, типу позашляховик (далі - позашляховик). На вказане прохання батько відповів згодою та надав ОСОБА_1 у нетривале користування належний йому позашляховик.

Близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 вийшов з дому та, використовуючи вказаний позашляховик, попрямував до м. Обухова Київської області, де проживають його друзі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з якими він мав намір зустрітись.

У м. Обухові ОСОБА_1 зайшов додому до ОСОБА_3, де на той час вже перебував ОСОБА_4 За місцем проживання ОСОБА_3 вони втрьох перебували близько години та спілкувались. Алкогольних напоїв за місцем проживання ОСОБА_3 не вживали.

У подальшому близько 24 год. 00 хв. втрьох вийшли з дому ОСОБА_3, сіли до салону вказаного позашляховика та попрямували до нічного закладу «Disco Radio Hall», який знаходиться у м. Києві на просп. Степана Бандери, 32. За кермо позашляховика сів ОСОБА_1

Прибувши до вказаного нічного закладу, ОСОБА_1 залишив позашляховик неподалік та разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зайшов всередину, де разом вони сіли за один зі столиків.

У нічному закладі замовили пляшку віскі ємністю 0,5 літра, безалкогольний напій та кальян. Після отримання замовлення втрьох, у тому числі ОСОБА_1, вживали алкогольний напій, а саме віскі.

О 5 год. 40 хв. втрьох вийшли з нічного закладу та сіли до салону позашляховика. У салоні автомобіля розмістилися наступним чином: ОСОБА_4 сів на заднє пасажирське сидіння, ОСОБА_3 сів на переднє пасажирське сидіння та ОСОБА_1, незважаючи на стан алкогольного сп'яніння, сів за кермо автомобіля.

Рухаючись вказаним позашляховиком, близько 6 год. 00 хв. ОСОБА_1 після з'їзду з Гаванського мосту, поблизу будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 25, намагаючись уникнути зіткнення з легковим автомобілем марки «Ford», який рухався заднім ходом навпроти напрямку руху позашляховика, не впорався з керуванням та допустив зіткнення із розташованим поблизу закладу громадського харчування «Самогон-бар» монументом-трактором.

У подальшому керований ОСОБА_1 позашляховик через 34 метри зіткнувся з припаркованим на узбіччі мікроавтобусом марки «Wolkswagen» моделі «Multivan», д.н.з. НОМЕР_1, чим завдав останньому значних механічних ушкоджень.

Після дорожньо-транспортної пригоди на місце події прибули працівники Національної поліції України, які зафіксували факт пригоди.

Згодом на місце пригоди прибув батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який надав працівникам Національної поліції України посвідчення водія свого сина та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Також, перебуваючи на місці події, ОСОБА_2 повідомив працівникам поліції, що його син є працівником Національного бюро, про що почули також інші особи, які на той час перебували осторонь.

Крім того, на місце події прибула карета швидкої медичної допомоги, працівники якої після огляду ОСОБА_1 доставили останнього до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги. Разом із сином до автомобіля швидкої медичної допомоги сів ОСОБА_2, який супроводив останнього до медичного закладу,

Повернувшись з медичного закладу на місце події, ОСОБА_2 були зняті номерні знаки з належного йому позашляховика.

У подальшому близько 11 год. 00 хв. на місце події прибула слідчо-оперативна група Подільського УП ГУ НП в місті Києві, якою оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, про що складено відповідний протокол та схему ДТП.

У подальшому позашляховик доставлено до спеціалізованого майданчика для зберігання транспортних засобів.

Такі дії ОСОБА_1 підпадали під ознаки адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачено ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, з урахуванням чого судом зроблено висновок, спираючись на матеріали службового розслідування, про порушення позивачем службової дисципліни.

Зазначені обставини також підтверджуються, постановою Подільського районного суду міста Києва від 22.12.2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 30.01.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_1 порушено вимоги п.п. 1.2. п. 1 Розділу І Кодексу професійної етики працівників Національного антикорупційного бюро України (далі - Кодекс), згідно з якими працівник Національного бюро має дотримуватися встановлених цим Кодексом принципів і стандартів етичної поведінки, а також загальновизнаних норм моралі; дбати про власну репутацію, поважати честь і гідність інших службових та посадових осіб без громадянства; утримуватись від дій, заяв, чи вчинків, що компрометують його самого, колег, інших осіб, з якими взаємодіє працівник Національного бюро, державу.

Окрім того, ОСОБА_1 допущено невиконання особою начальницького складу службової дисципліни, що полягає у невиконанні останнім обов'язків, передбачених статтею 7 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», згідно з якими службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватись законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, дотримуватися норм професійної та службової етики, з Гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Частиною першою статті 28 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» визначено, що для розгляду питань застосування дисциплінарних стягнень до працівників Національного бюро утворюється Дисциплінарна комісія у складі п'яти осіб. До складу Дисциплінарної комісії входять дві особи, визначені Радою громадського контролю при Національному бюро. Склад та положення про Дисциплінарну комісію Національного бюро затверджуються Директором Національного бюро.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті дисциплінарна комісія на підставі службового розслідування, яке проводиться підрозділом внутрішнього контролю, складає висновок про наявність чи відсутність у діях працівника Національного бюро дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності з визначенням рекомендованого виду дисциплінарного стягнення.

Підставами для притягнення працівника Національного бюро до дисциплінарної відповідальності відповідно до частини 4 статті 28 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» є:

1) невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків;

2) незаконне розголошення інформації з обмеженим доступом, яка стала відомою працівнику у зв'язку з виконанням його повноважень;

3) порушення встановленого законом порядку і строків подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

4) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості;

5) негативні результати перевірки на доброчесність або моніторингу способу життя працівника;

6) інші підстави, передбачені Законом України "Про державну службу" для працівників Національного бюро, які є державними службовцями, або Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України для працівників Національного бюро, які є особами начальницького складу.

Судом встановлено, що службове розслідування призначене у відповідності до наказу Директора Національного антикорупційного бюро України №11-о від 15.05.2017 року проводилось у відповідності до чинного законодавства України, рішення приймалось повноважним складом. При цьому, доводи позивача, що він не перебував на водійському місці, суд сприймає критично, оскільки зазначене було спростовано поясненнями інспектора та інших свідків, копії пояснень яких наявні в матеріалах справи, крім того зазначені обставини вже встановлені та спростовані судовим рішенням у справі про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності .

Згідно ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Разом з тим ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України вказує, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Також згідно з п. п. 4. 11 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України особи рядового і начальницького складу зобов'язані дотримуватися норм професійної і службової етики; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до п. 4 ч. 2 розділу 2 Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених Наказом МВС від 28.04.2016 № 326, одним із принципів етики працівника МВС є недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з посади, звільнення з органів внутрішніх справ (п. 6 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Враховуючи, що службовим розслідуванням встановлено перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння, отже висновок відповідача висновок Дисциплінарної комісії Національного антикорупційного бюро України від 29.05.2017 №17 є обґрунтованим.

Пунктами 26 та 27 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення повинно відповідати тяжкості вчиненого проступку і ступеню провини. За вчинений дисциплінарний проступок накладається тільки одне стягнення. При визначенні виду і міри покарання беруться до уваги: характер проступку, його наслідки, обставини, за яких його було вчинено, попередня поведінка винного, його ставлення до служби, стаж служби і рівень кваліфікації. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного стягнення і може провадитись за систематичне порушення дисципліни або вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ.

На вид відповідальності, який було застосовано до позивача, вплинули обставини, за яких було вчинено проступок та обставини, що обтяжують його відповідальність, а саме: 1) перебування у стані алкогольного сп'яніння в момент вчинення дисциплінарного проступку; 2) прояви нещирості під час спілкування з працівниками Національної поліції України та Управління внутрішнього контролю Національного бюро з метою уникнення встановленої чинним законодавством відповідальності.

Перебуваючи за кермом автомобіля свого батька, якому було відомо про його місце роботи, а також самонадіяно (перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння) розраховуючи на ймовірність уникнення дорожньо-транспортної пригоди, здійснив керування автомобілем, що призвело до вчинення як адміністративного, так і дисциплінарного правопорушення.

Позивач не забезпечив схоронність посвідчення працівника Національного бюро, оскільки до нього мали доступ інші особи, а саме його батько, і використання батьком посвідчення призвело до поширення інформації про приналежність позивача до правоохоронного органу, а також у подальшому поширення інформації про вчинення ДТП працівником Національного бюро у засобах масової інформації.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Відповідачем при прийняті оскаржуваного наказу Директора Національного антикорупційного бюро України (по особах начальницького складу) від 19.06.2017 №201-н/дск про притягнення ОСОБА_1, до дисциплінарної відповідальності та наказу Директора Національного антикорупційного бюро України (по особах начальницького складу) від 21.06.2017 №203-н/дск про звільнення позивача з Національного антикорупційного бюро України з 23 червня 2017 року було враховано всі обставини, що вказують на порушення останнім службової дисципліни.

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо визнання протиправними та скасування наказів є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, з урахуванням наведених вище доводів в їх сукупності, суд також вважає необґрунтованими і похідні від наведеної вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача вчинити дії.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2 - 4, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий І.А. Качур

Судді В.І. Келеберда

А.Б. Федорчук