Справа № 133/2807/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 133/2807/16-а

провадження № К/9901/21944/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 133/2807/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними щодо відмови у перерахунку пенсії, обмеження її розміру та зобов'язання вчинити певні дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Сушка О. О., Смілянця Е. С., Залімського І. Г.) від 01 березня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII);

- зобов'язати Козятинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області перерахувати ОСОБА_2 пенсію за віком у розмірі 82 % середньомісячної заробітної плати відповідно до вимог ст. 37-1 Закону № 3723-XII (у редакції закону, що діяла на момент призначення пенсії) у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06 квітня 2016 року № 292 (далі - Постанова КМУ № 292). Пенсію перерахувати з врахуванням розміру заробітної плати вказаного в довідці Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 13 грудня 2016 року № 35/ов-43/04 та виплатити ОСОБА_2 різницю між фактично отриманою нею пенсією та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01 травня 2016 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що з січня 2004 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 3723-XII в розмірі 82 % середньомісячного заробітку. У зв'язку із збільшенням заробітної плати державним службовцям відповідно до Постанови КМУ № 292 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, у проведенні якого останній протиправно відмовив.

3. Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

4. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 28 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року та залишити в силі постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 грудня 2016 року.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. 14 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України.

10. Станом на 05 вересня 2018 року заперечення або відзиви на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що з січня 2004 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Козятинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію за віком призначену її відповідно до ст. 37-1 Закону № 3723-XII у розмірі 82 % заробітної плати.

12. 14 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців відповідно до Постанови КМУ № 292.

13. Листом Козятинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 16 грудня 2016 року № 68/С-8 ОСОБА_2 повідомлено, що для проведення перерахунку пенсії відповідно до наданої нею довідки немає підстав. Вказана відмова мотивована тим, що з 01 червня 2015 року Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIII) скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». У зв'язку з набранням чинності Законом № 889-VIII, скасовано, зокрема ст. 37 Закону № 3723-XII.

Водночас у вказаному листі зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 (далі - Постанова КМУ № 1013) скасовано п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (далі - Постанова КМУ № 865), який встановлював підстави та визначав механізм перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

14. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з посиланням на ст. 22, 58 Конституції України виходив з того, що позивач мала право на перерахунок пенсії із застосуванням норми закону, що діяла на час призначення пенсії.

16. У зв'язку з наведеним суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме пенсія позивача підлягає перерахунку з 01 травня 2016 року.

17. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати.

18. До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов виходячи з того, що Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і викладено цю норму у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

19. Порядок здійснення перерахунку пенсії було визначено у п. 4 Постанови КМУ № 865, згідно якого у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

20. Водночас, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09 грудня 2015 року № 1013, яка набрала чинності 15 грудня 2015, був виключений п. 4 Постанови КМУ № 865, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», а п. 5 змінений. Постанова КМУ № 1013 регламентувала лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачала а ні можливості, а ні механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

21. У зв'язку з наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з 15 грудня 2015 року чинним законодавством України не визначено суб'єктивного права, і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу». У спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. У касаційній скарзі скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано ст. 21, 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, такі закони та зміни до них, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи.

23. На переконання скаржника, при вирішенні даного спору слід керуватися нормами Закону № 3723-ХІІ, які були чинними на момент його виходу на пенсію.

24. Скаржник також вказує, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13) у спорах про застосування Закону України «Про прокуратуру» в часі.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

31. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

32. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

33. Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом № 3723-ХІІ. Зокрема, ч. 1 ст. 37-1 цього Закону (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

34. Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

35. Однак, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови № 1013 правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін.

36. 10 грудня 2015 року прийнято Закон № 889-VIII, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням.

37. У зв'язку з набуттям з 01 травня 2016 року чинності зазначеним Законом, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

38. Відтак, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

39. Постанова КМУ № 292, на яку посилається позивач у позовній заяві, відповідно до ст. 51 і 52 Закону № 889-VIII, встановлює мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджує схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців, і не передбачає ані можливості, ані механізму перерахунку пенсій державного службовця у зв'язку із змінами розміру заробітної плати.

40. У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

41. Отже, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

42. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року по справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 745/458/16-а.

43. Враховуючи наведене, вірним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

44. Безпідставними є посилання позивача у касаційній скарзі на те, що відповідно до ст. 21, 22 Конституції України зміни в законодавстві, які звужують (скасовують) зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися, оскільки відсутність правового регулювання відносин щодо перерахунку пенсій держаним службовцям не може свідчити про звуження (скасування) існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду України.

45. У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції встановив, що у зв'язку зі зміною правового регулювання відносин, пов'язаних із пенсійним забезпеченням державних службовців, розмір призначеної ОСОБА_2 пенсії не зменшився.

46. Також безпідставним є посилання позивача на рішення Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13), оскільки у цих справах вирішувався спір за іншого правового регулювання.

47. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

48. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

49. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

50. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

51. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі № 133/2807/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб