Справа № 804/2714/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Справа № 804/2714/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №804/1530/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахувати до пільгового стажу роботи один місяць служби за три за час проходження військової служби в особливий період з 06.10.2014р. по 27.09.2015р. для призначення пенсії за віком на пільгових умовах під час призначення пенсії відповідно до заяви про призначення пенсії від 26.03.2018р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи один місяць служби за три за час проходження військової служби в особливий період з 06.10.2014р. по 27.09.2015р. та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії від 26.03.2018р.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 804/2714/18.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2018р. відкрито провадження по справі №804/46/18 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є учасником бойових дій, оскільки проходив військову службу в особливий період з 06.10.2014р. по 27.09.2015р. Посилаючись на Положення про організацію роботи з обчислення вислуги років для призначення військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року, зазначає, що він, як особа, яка приймала участь в антитерористичній операції має право на зарахування стажу на пільгових умовах - один місяць служби за три, однак відповідачем у листі за вих. №107/3.22/13 від 28.03.2018р. відмовлено у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в той час як ОСОБА_1 вважає, що на момент звернення до пенсійного органу мав пільговий стаж, достатній для призначення йому пільгової пенсії.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України відображена у відзиві на адміністративний позов та полягає у безпідставності та необґрунтованості позовних вимог. Так, відповідач зазначив, що період з 06.10.2014 року по 27.09.2015 року, тобто, той період, коли він брав безпосередню участь в антитерористичній операції - зарахований до пільгового стажу роботи згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, з наданих позивачем до пенсійного управління документів вбачається, що пільговий стаж (з урахуванням кратності) по статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" складає 23 роки 1 місяць 3 дні, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_3 від 14.07.2015р. та військовим квитком позивача серії НОМЕР_4 , а також Довідкою командира Військової частини польової пошти НОМЕР_5 підполковника ОСОБА_2 за №3718 від 27.09.2015р., згідно із якою старший лейтенант ОСОБА_1 , дійсно, у період з 06.10.2014р. по 27.09.2015р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції у складі Військової частини п.п. НОМЕР_5 (в т.ч.: у Донецькій області с. Зайцеве (сектор «С»), смт Курдюмівка («сектор «С»), смт Новогородське (сектор «С»).

Судом встановлено, що у 2017 році ОСОБА_1 оскаржував питання щодо не зарахування пенсійним органом йому до пільгового стажу у кратному обчисленні час проходження ним військової служби в особливий період з 06.10.2014р. по 27.09.2015р. для призначення йому пенсії на пільгових умовах в раках розгляду адміністративної справи №185/2174/17 (провадження №2-а/185/217/17).

За результатами розгляду поданого ОСОБА_1 позову до Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо визнання неправомірними дій відповідача, які виразились у відмові зарахувати до пільгового стажу в кратному обчисленні час проходження військової служби в особливий період з 06.10.2014р. по 27.09.2015р. для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України під час призначення пенсії за заявою від 16.02.2017р. та щодо зобов`язання відповідача зарахувати йому період мобілізації на військову службу в особливий період з 06.10.2014 по 27.09.2015 року до пільгового стажу роботи в потрійному розмірі, призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт професій, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України відповідно до заяви про призначення пенсії від 16.02.2017р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено постанову від 10.05.2017р., якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області винесено постанову від 10.05.2017р. по справі №185/2174/17 (провадження №2-а/185/217/17) залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України по справі №815/2174/17 (провадження №К/800/25402/17) від 09.10.2017р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області винесено постанову від 10.05.2017р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017р. по справі №185/2174/17 (провадження №2-а/185/217/17).

У позовній заяві ОСОБА_1 , посилаючись на дану ухвалу суду касаційної інстанції, погоджується з тим, що у лютому 2017 року йому не вистачало пільгового стажу роботи, однак у даних судових рішеннях першої, апеляційної та касаційної інстанцій зазначено, що військова служба підлягає зарахуванню до трудового стажу роботи з розрахунку один місяць служби за три у відповідності до наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014р.

Надалі, позивач 26.03.2018р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за ст. 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

28.03.2018р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу у призначенні пенсії, зазначивши, що загальний стаж його роботи складає 24 роки 8 місяців 9 днів, а пільговий стаж (з урахуванням кратності) за статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 23 роки 1 місяць 3 дні, що, як зазначає пенсійний орган, є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Вважаючи відмову у зарахуванні до страхового стажу із розрахунку один місяць служби за три періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. "Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014р. за № 1294/2607 відповідно до Законів України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей.

Пунктом 2.3 розділу 2 даного Положення передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Також, Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992р., встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватись у потрійному розмірі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.06.2018р. по справі №348/347/17.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як було встановлено судом та підтверджено довідкою командира Військової частини польової пошти НОМЕР_5 підполковника ОСОБА_2 за №3718 від 27.09.2015р., ОСОБА_1 проходив службу у період з 06.10.2014р. по 27.09.2015р. в рамках проведення антитерористичній операції у складі Військової частини п.п. НОМЕР_5 (в т.ч.: у Донецькій області с. Зайцеве (сектор «С»), смт Курдюмівка («сектор «С»), смт Новогородське (сектор «С»).

Дана довідка, в якій зазначений період участі позивача в бойових діях, є підставою для зарахування трудового та страхового стажу з розрахунку 1 місяць за 3 місяці.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, при відмові ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії відповідач виходив з того, що загальний стаж його роботи складає 24 роки 8 місяців 9 днів, а пільговий стаж (з урахуванням кратності) за статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 23 роки 1 місяць 3 дні, що, як зазначає є недостатнім для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

При цьому, як вбачається із відомостей трудової книжки позивача та підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяв, ОСОБА_1 працював та отримував професійну освіти у відповідності до наступного:

-у ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Павлоградське" шахта "Тернівська" у період з 19.06.1992р. по 31.08.1992р. як учень гірничого робітника поверхні;

- навчання в Професійно-технічному училищі №41 м.Тернівки у період з 01.09.1992р. по 03.06.1993р. за спеціальністю електрослюсар підземний, диплом НОМЕР_6 ;

-у ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Павлоградське" шахта "Тернівська" у період з 04.06.1993р. по 04.06.1993р. як гірничий робітник 1 розряду поверхні, у період з 05.06.1993р. по 12.07.1993р. як електрослюсар черговий з ремонту обладнання 4 розряду на поверхні

- навчання в Національній гірничій академії України (денне відділення) у період з 01.09.1993р. по 02.07.1995р. Диплом НР №10589985;

-у ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" шахта "ім.Н.І.Сташкова" від 07.03.2016р. №39, у період з 03.07.1995р. по 27.08.1995р. як підземний учень гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті (виробнича практика);

- навчання в Національній гірничій академії України (денне відділення) у період з 28.08.1995р. по 30.06.1996р. Диплом НР №10589985;

-у ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" шахта "ім.Н.І.Сташкова" від 07.03.2016р. №39, у період з 01.07.1996р. по 30.08.1996р. якпідземний гірничий робітник очисного вибою з повним робочим днем в шахті (виробнича практика);

- навчання в Національній гірничій академії України (денне відділення) у період з 31.08.1996р. по 09.07.1997р. Диплом НР №10589985;

-у ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" шахта "ім.Н.І.Сташкова" від 07.03.2016р. №39, у період з 10.07.1997р. по 12.10.1997р. як підземний гірничий робітник очисного вибою з повним робочим днем в шахті (виробнича практика);

- навчання в Національній гірничій академії України (денне відділення) у період з 13.10.1997р. по 01.02.1998р. Диплом НР №10589985;

- у ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" шахта "ім.Н.І.Сташкова" від 07.03.2016р. №39, у період з 02.02.1998р. по 10.04.1998р. як підземний гірничий робітник очисного вибою з повним робочим днем в шахті (виробнича практика);

- навчання в Національній гірничій академії України (денне відділення) у період з 11.04.1998р. по 24.06.1998р. Диплом НР №10589985;

-у ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" ВСП "Шахтоуправління Павлоградське" шахта "Павлоградська" від 16.02.2017 року № 126, у період з 06.07.1998р. по 20.09.2000р. як підземний гірничий робітник очисного вибою, у період з 21.09.2000р. по 29.09.2008р. як підземний гірничий майстр, у період з 30.09.2008р. по 05.09.2014р. як підземний гірничий робітник очисного вибою, у період з 06.09.2014р. по 28.09.2015р. (позивач був мобілізований), з 29.09.2015р. по теперішній час як підземний гірничий робітник очисного вибою.

Водночас, як вбачається із наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області копій розрахунку стажу позивача станом на 28.02.2018р. та протоколу №39 від 27.03.2018р. у графах «В-СЛУЖ (АТО)» та «Військова служба (АТО)» міститься позначення «1 рік 22 дні», а у вищих графах розрахунку зазначено, що у період з 06.09.2014р. по 05.10.2014р. позначено 1 місяць та у період з 06.10.2014р. по 27.09.2015р. позначено 11 місяців 22 дні., а також у період з 28.09.2015р. по 28.09.2015р.» позначено 1 день.

Вищенаведене свідчить, що при розрахуванні страхового стажу позивача пенсійним органом зараховано до даного стажу час перебування ОСОБА_1 на військовій службі під час прийняття позивачем участі в антитерористичній операції у період з 06.10.2014р. по 28.09.2015р., однак не у розрахунку 1 місяць служби за три місяці служби, оскільки у протилежному випадку до страхового стажу позивача мало бути зараховано 3 роки 2 місяці 7 днів, в той час як у вищезазначених розрахунку та протоколі відповідача міститься позначення «1 місяць» та «11 місяців 22 дні» та «1 день».

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Таким чином, з урахуванням вимог статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 06.09.2014р. по 28.09.2015р з розрахунку один місяць служби за три місяці служби та зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 11.03.2015 по 21.04.2016 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Окрім того, як вбачається зі змісту розрахунку стажу позивача, пенсійним органом не враховано період здобуття ОСОБА_1 професійно-технічної освіти у Національній гірничій академії України на денному відділенні (Диплом НР №10589985), з урахуванням якого стаж позивача становить понад 25 років, що є підставою для призначення пільгової пенсії відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. «д» ст. 56 Закону України « Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п. 34 постанови Кабінету Міністрів України № 715 від 07 вересня 1993 року «Про затвердження положення про професійний навчально виховний заклад» у професійному навчально-виховному закладі організується ступінчасте навчання учнів. Кожний ступінь має професійну завершеність і підтверджується видачею диплома встановленого зразка. Завершення навчання у вищому професійному училищі за вищим ступенем надає випускникові високу робітничу кваліфікацію та кваліфікацію молодшого спеціаліста.

Теоретичне навчання учнів здійснюється в обладнаннях для цього навчальних кабінетах, лабораторіях, аудиторіях, інших приміщеннях; виробниче - у навчально-виробничих майстернях, дільницях, на полігонах, у навчальних господарствах, на навчально-виробничих підприємствах, а також на робочих місцях підприємств, на будівельних об`єктах тощо.

Відповідно до п. 24 Постанови Кабінету Міністрів України № 715 від 07 вересня 1993 року «Про затвердження положення про професійний навчально виховний заклад» час навчання у професійному навчально-виховному закладі зараховується до загального трудового стажу, а також до стажу роботи, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва без поважних причин між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує одного місяця.

Згідно ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» за час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування наявності пільгового характеру роботи позивача, що свідчить про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави також, не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності дій під час здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Отже, відповідачем порушено вимоги статті 19 Конституції України, при цьому, відповідач не допустив бездіяльності, а навпаки вчинив дії, що полягали у невірному застосуванні норм при здійснені перерахунку пенсії, а тому саме дії відповідача є протиправними.

Однак, оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву з врахуванням вищенаведених обставин.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог яке полягає у визнанні протиправним та скасуванні рішення про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду.

З огляду на вищевикладене, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Оскільки, позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, у зв`язку з чим розподіл судових витрат у вигляді присудження сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду із позовною заявою, відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Інші підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України - у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зазначене позивачем у позовній заяві місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до пільгового стажу роботи за час проходження військової служби в особливий період з 06.10.2014р. по 27.09.2015р. із розрахунку один місяць служби за три місяці служби для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії від 26.03.2018р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 час проходження військової служби в особливий період з 06.10.2014р. по 27.09.2015р. із розрахунку один місяць служби за три за три місяці служби та розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 26.03.2018р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку 1, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.А. Барановський