Справа № 2а/0470/9604/12
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2018 року

Київ

справа №2а/0470/9604/12

касаційне провадження №К/9901/2805/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2012 (головуючий суддя Верба І.О.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 (головуючий суддя Щербак А.А., судді: Баранник Н.П., Малиш Н.І.) у справі №2а/0470/9604/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Вікові традиції» до Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції міста Дніпропетровська про визнання незаконним наказу, визнання протиправними дій, зобов'язання вчиняти дії, визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Вікові Традиції» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції міста Дніпропетровська з позовними вимогами про:

- визнання нечинним наказу від 22.03.2012 №37 «Про проведення документальної виїзної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Вікові Традиції» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 02.07.2009 по 31.12.2011;

- визнання протиправними дій відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Вікові Традиції» в порядку пункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України;

- визнання протиправними дій відповідача щодо складання акту від 28.05.2012 №2077/224/36572896 «Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Вікові Традиції», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 02.07.2009 по 31.12.2011 валютного та іншого законодавства за період з 02.07.2009 по 31.12.2011»;

- зобов'язання відповідача утриматись від використання неправомірного акту від 28.05.2012 №2077/224/36572896 «Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Вікові Традиції», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 02.07.2009 по 31.12.2011 валютного та іншого законодавства за період з 02.07.2009 по 31.12.2011»;

- зобов'язання відповідача вилучити з автоматизованої системи «результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА» інформацію про результати перевірок Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Вікові Традиції», оформленого актом перевірки від 28.05.2012 №2077/224/36572896;

- визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.06.2012 №;

- визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.06.2012 №.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2012, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення 18.05.2012 №.

Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області подала касаційну скаргу, в якій просила постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема пунктів 198.3 та 198.6 статті 198, пунктів 201.1 та 201.6 статті 201 Податкового кодексу України.

Зокрема, зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховано, що податковим органом дотримано порядку, визначеного пунктом 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, при прийняті спірного податкового повідомлення-рішення, у зв'язку з чим судами безпідставно не надано правової оцінки порушенням, які стали підставою для визначення йому податкового зобов'язання.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом на виконання постанови начальника СВ ПМ Лівобережної МДПІ Кочат В.І. від 02.03.2012 по кримінальній справі №99116404 відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Вікові Традиції» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 02.07.2009 по 31.12.2011.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Закону України «Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства».

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 28.05.2012 №2077/224/36572896 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.05.2012 №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в сумі 3440025,00грн. за основним платежем та в сумі 760843,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування спірного податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем порушення товариством вимог законодавства.

Суд апеляційної інстанції змінив мотиви з яких було задоволено позовні вимоги та зазначив, що акт, який складено за результатами перевірки, призначеної у межах досудового слідства у кримінальній справі, не може бути підставою для визначення податкових зобов'язань до вирішення відповідної справи.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Вікові традиції» проводилася на підставі постанови начальника СВ ПМ Лівобережної МДПІ Кочат В.І. від 02.03.2012 по кримінальній справі №99116404 та призначена відповідно до кримінально-процесуального закону.

Відповідно до приписів пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент спірних правовідносин, у разі, якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність перевірки податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Вказаною нормою передбачено, що матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Таким чином, матеріали перевірки та висновки органу державної податкової служби, викладені в акті позапланової виїзної перевірки від 28.05.2012 №2077/224/36572896, що призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, до дня набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідування та розгляду такої кримінальної справи і не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення платникові податків розрахованого за результатами такої перевірки грошового зобов'язання.

Натомість, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.06.2012 № за відсутності рішення суду, що набрало законної сили, у кримінальній справі, в рамках якої було призначено перевірку позивача.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 18.06.2012 № прийнято відповідачем передчасно та підлягає скасуванню.

Посилання відповідача в касаційній скарзі в обґрунтування правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.06.2012 № на наявність на час його прийняття постанови Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11.05.2012 у справі №4/0471/593/2012, що прийнята у відповідній кримінальній справі, відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки зазначеною постановою суду скасовано постанову начальника СВ ПМ Лівобережної МДПІ від 01.03.2012 про порушення кримінальної справи №99126404 у відношенні ОСОБА_2 по факту умисного ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах.

Тобто, постанова Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11.05.2012 у справі №4/0471/593/2012 не є тим рішенням суду, яке є підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення платникові податків розрахованого за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону, грошового зобов'язання, оскільки таким судовим рішенням може бути обвинувальний вирок або ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

Враховуючи викладене, за встановлених обставин, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області без задоволення, а оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013 у справі №2а/0470/9604/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду