Справа № 1740/2318/18
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
07 вересня 2018 року м. Рівне №1740/2318/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринець Д.Є., розглянувши клопотання ОСОБА_1 з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради
про зобов'язання вчинення певних дій,
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради про зобов'язання вчинення певних дій.
Одночасно з позовною заявою було подано клопотання про забезпечення позову у якому ОСОБА_1 просить суд забезпечити позов шляхом заборони Рівненській міській раді здійснювати розгляд електронної петиції №281 про введення мораторію на будівництво нових т реконструкцію старих існуючих будівель і споруд навколо озера Басів Кут до розгляду позову по суті.
Заява про забезпечення позову обґрунтована наступним.
18.08.2018 позивачем подано дві заяви до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо надання містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкта будівництва "Нове будівництво оздоровчо-туристичного центру (готельного типу)" для забудови вказаних вище ділянок.
Листами від 28.08.2018 №01-М/155 та №01-М/156 Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради повідомило позивача про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень у зв'язку із тим, що "до Рівненської міської ради надійшла електронна петиція про введення мораторію на будівництво нових та реконструкцію існуючих будівель і споруд навколо озера Басів Кут, яка набрала необхідну кількість голосів".
Позивач стверджує, що невжиття заходу забезпечення фактично унеможливить ефективний захист порушеного посадовцями Управління містобудування та архітектури права позивача на мирне володіння його власністю, що полягає у перешкоджанні використанню земельних ділянок за цільовим призначенням. Вказав, що при набутті ним у власність земельних ділянок площею 0,2980 га та 0,1000 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, орган місцевого самоврядування - Рівненська міська рада вже вирішив питання щодо цільового використання спірних земельних ділянок. Генеральний план м.Рівне з моменту набуття позивачем у власність вказаних земельних ділянок по даний час не змінювався. Крім того, не забезпечення позову у запропонований спосіб створить підґрунтя для посадовців Управління містобудування та архітектури для продовження практики надання завідомо незаконних відписок громадянам на звернення про підготовку містобудівних умов та обмежень.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з вимогами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
При цьому, частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Частиною 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.
З аналізу наведеної норми вбачається, що обов'язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов'язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов'язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.
У свою чергу, відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень є очевидно протиправними.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.
В заяві позивача відсутні посилання на фактичні обставини, які б обумовили вимоги про здійснення заходів по забезпеченню позову, не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі чи неможливості здійснити захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення шляхом заборони Рівненській міській раді здійснювати розгляд електронної петиції № 281.
Суд також керується вимогами пункту 5 ч. 3 ст. 151 КАС України якими не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення субєкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обовязку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи. Суд приходить до висновку, що забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб обмежить право територіальної громади Рівного і буде суперечить положенням Конституції України, в статті 5 якої визначено що носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Враховуючи предмет спірних правовідносин, оцінивши обґрунтованість доводів клопотання, адекватність його вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін та обсяг позовних вимог, суд вважає, що заява позивача про забезпечення адміністративного позову до задоволення не підлягає.
Керуючись статтями 150-157, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборони Рівненській міській раді здійснювати розгляд електронної петиції - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Махаринець Д.Є.