Справа № 2240/2572/18
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2572/18
УХВАЛА

іменем України

05 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо непроведення перерахунку його пенсії на підставі архівних довідок Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 18.10.2017 №179/1/11249 та від 16.03.2018 №179/1/3199 про види грошового забезпечення, зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу з 19.04.2018 пенсію, розмір якої обчислити з грошового забезпечення з урахуванням протягом останніх 24 місяців підряд перед звільнення з військової служби сум грошової допомоги на оздоровлення (ГДО), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (матеріальна допомога), винагороди за розшук, підіймання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, винагороди за безперервну службу (ВБС), індексації у розмірах, зазначених в архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 18.10.2017 №179/1/11249, та сум грошової допомоги на оздоровлення (ГДО), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (матеріальна допомога), грошової допомоги при звільненні з лав Збройних Сил України, індексації (які були нараховані до моменту звільнення, але в зв'язку з відсутністю коштів виплачені як заборгованість після звільнення), у розмірах, зазначених в архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 16.03.2018 №179/1/3199, та здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 29.09.2010 з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 17.08.2018 Хмельницький окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1, запропонувавши усунути недоліки шляхом надання документально обґрунтованого пояснення щодо причин пропуску строку звернення до суду або заяви про поновлення цього строку.

На виконання ухвали від 17.08.2018 позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи заяву, позивач зазначив, що не міг передбачити, що пенсійний орган порушував його права щодо визначення належного розміру пенсії та не проінформував про те, що розмір пенсії не відповідає вимогам законодавства.

Інших підстав для поновлення строку звернення до суду позивач не вказав.

Розглядаючи заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

У рішенні від 13.09.2006 по справі №6-26370кс04 та постанові від 30.09.2015 по справі №21-2231а15 Верховний Суд України зазначив, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред'явлення позову стає неможливим або утрудненим. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку. Суд повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити "визнати поважними причини пропуску процесуальних строків".

Відповідно, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

У позовній заяві позивач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не виплачувало пенсію в належному розмірі з 29.09.2010. Однак до суду звернувся 30.07.2018.

Пенсія є щомісячним платежем, тому про порушення свого права позивач дізнався, отримавши таке забезпечення у неналежному розмірі у вересні 2010 року. Перебіг строку звернення до суду з вимогами про її перерахунок за кожен конкретний місяць розпочинається у цьому місяці.

Позивач не виконав вимогу суду та не надав належні та допустимі докази існування об'єктивних чи суб'єктивних обставин, які перешкоджали йому своєчасно звернутись до суду позовними вимогами про перерахунок пенсії з 29.09.2010.

Відповідно до частини 2 статті 63 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 29.10.2010 по 29.07.2017.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі наведеного, адміністративний позов необхідно повернути позивачу в частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 29.10.2010 по 29.07.2017.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії в частині позовних вимог щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити недоплачену частину основного розміру пенсії з 29.09.2010 по 29.07.2017 з урахуванням раніше виплачених сум залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_2