Справа № 823/1965/18
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1965/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: О.А. Рідзель
Суддя-доповідач : Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В. В.,
суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,
за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2018, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення відповідача (п.21 протоколу №39 від 13.04.2018) про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Просив зобов`язати відповідача призначити позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постанови КМУ від 25.12.2013 №975 та здійснити її виплату.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В судове засідання з`явився апелянт, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник відповідача, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, відзив на апеляційну скаргу, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил у період з 26.10.1981 по 28.10.1983 у складі військової частини НОМЕР_1 .
У період з 08.10.1986 по 25.11.1986 позивач у складі військової частини НОМЕР_2 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-кілометровій зоні (довідка військової частини НОМЕР_2 від 25.11.1986 №109). Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.06.1999 №ч/63 позивач у складі військової частини НОМЕР_2 у період з 08.10.1986 по 25.11.1986 проходив спеціальні учбові збори (Чорнобиль).
Про проходження військової служби та участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС наявні записи у військовому квитку позивача НОМЕР_3 від 26.10.1981.
08 червня 1992 року під час первинного огляду позивачу встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; інвалідність встановлена на строк до 01 червня 1997 року (виписка з акта огляду до довідки ВТЕК серія ВТЕ-13 №068383 від 08.06.1992).
18 листопада 2009 року під час повторного огляду позивача визнано інвалідом ІІІ група внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; безтерміново (виписка з акта огляду МСЕК серія ЧЕР №012966 від 18.11.2009).
26 грудня 2017 року під час повторного огляду позивачу встановлена ІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварів на Чорнобильській АЕС (довідка обласної МСЕК №1 серія 12ААА №876419 від 26.12.2017).
У зв`язку із встановлення інвалідності, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначення і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 13.04.2018 №39, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність йому встановлено понад 3-х місячний строк після звільнення зі служби.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Відповідно до частини четвертої статті 2 цього ж Закону (в редакції до 1 січня 2014 року) існують такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Отже, строкова служба є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що право на отримання одноразової допомоги після звільнення з військової служби (в тому числі і строкової) мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
В контексті спірних правовідносин саме частина шоста статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходять строкову військову службу.
Згідно з частиною другою статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом другим Порядку № 499, передбачено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.
Відповідно до пункту другого Порядку № 975, особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Пунктом 3 Порядку № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Частиною шостою статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.
Таким чином, ані статтею 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" , ані Порядком № 499, які діяли на час настання інвалідності позивача, не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі 750/5074/17.
Підсумовуючи викладене, із вказаних положень Закону № 2011-XII випливає, що цей Закон відрізняє умови виплати допомоги військовослужбовцям та військовозобов`язаним, які призвані на спеціальні збори.
Так, військовослужбовцям така допомога виплачується за умови отримання інвалідності, яка настала у період проходження служби, в тому числі зі спливом трьох місяців після звільнення зі служби.
В той же час, військовозобов`язаному, якого призвано на спеціальні збори допомога виплачується за умови настання інвалідності при виконанні обов`язків військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після закінчення спеціальних зборів. В разі спливу цього строку військовозобов`язаний не набуває права на отримання допомоги, оскільки це не передбачено Законом № 2011-XII.
Як встановлено судом, позивач проходив строкову військову службу в Збройних Силах, з якої був звільнений 28.10.1983.
Після звільнення з військової служби в запас, перебуваючи у статусі військовозобов`язаного, позивач був призваний на військові збори та в період з 08.10.1986 по 25.11.1986 приймав участь з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
08.06.1992 під час первинного огляду органами МСЕК позивача визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 18.09.2009 інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 26.12.2017 - інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Враховуючи, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та призваний на спеціальні збори як військовозобов`язаний (а не як військовослужбовець), а інвалідність позивачу встановлена понад трьохмісячний строк після закінчення таких зборів, позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст.16 Закону №2011-XII.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування позивачем не надано.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 07.09.2018