Справа № 299/4097/17
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4097/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання С.С.Онисько, за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративну справу №4097/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання протиправною і скасування постанови в справі про порушення митних правил №3921/30500/17 від 20.12.2017р.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до відповідача з даним адмінпозовом, позовні вимоги якого мотивовані тим, що 27.12.2017р. по місцю проживання позивача надійшов лист з Закарпатської митниці, в якому містилась постанова в справі про порушення митних правил №07-70-20.31.20/13756 від 20.12.2017р., винесену заступником начальника Закрпатської митниці ДФС України ОСОБА_3, згідно якої позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.479 МК України та накладено адмінстягнення у вигляді 8.500,00 грн. штрафу.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач вважає зазначену постанову відповідача незаконною, яка підлягає до скасування, оскільки винесена в порушення вимог ст.ст.458,470,498,526 МКУ, зокрема, з 30.08.2014р. по 20.12.2017р. він здійснив 23 виїзди за кордон, а відтак правопорушення вважається вчиненим з 06.09.2014р., а тому останій день накладення стягнення мав бути до 06.03.2015р., а відтак, оскаржувана постанова винесена поза межами строку притягнення до адмінвідповідальності.

Посилаючись на зазначені обставини та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог позивач просить суд визнати протиправною, скасувати постанову в справі про порушення митних правил №3921/30500/17 від 20.12.2017р. і надіслати справу на новий розгляд до компетентної посадової особи Закарпатської митниці ДФС України.

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити уточнену позовну заяву з підстав наведених у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог; Представник Закарпатської митниці ДФС у дане судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте 19.02.2018р. та 04.04.2018р. відповідач надав суду відзиви на позов, у яких заперечив проти задоволення позову з підстав наведених у письмових запереченнях, які були подані до суду 19.02.2018р. та 04.04.2018р. (долучені до матеріалів справи а.с.35-49,61-65), а відтак, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, надані ним в попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, інших доказів сторони не надали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа- переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір

Цей спір є публічно-правовим, оскільки виник із публічно-правових відносин за участю суб"єкта владних повноважень Закарпатської митниці ДФС України.

Завданням адміністративного судочинства (ст.2 КАСУ) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення;6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов"язком держави (ст.3 Конституція України).

Суд відповідно до ст.90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішення суду відповідно до частини першої ст.242 КАС України повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як встановлено судом, 20.11.2017 року о 20.04 години в зону митного контролю пункту пропуску «Вилок» Закарпатської митниці ДФС на смугу руху «зелений коридор» у напрямку «вїзд в Україну» заїхав легковий автомобіль марки "VW VENTO", реєстраційний номерний знак Чеської республіки- 6Н06846 під керуванням громадянина України ОСОБА_2.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО ««Інспектор» та ЄАІС ДФС У країни, було встановлено, що 31.08.2014р. через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці ДФС позивачем ОСОБА_2 було ввезено легковий автомобіль марки "VW VENTO", реєстраційний номерний знак Чеської республіки- 4Н90429 в режимі «транзит», станом на 20.11.2017р. термін перебування даного транспортного засобу на митній території України, ввезеного ОСОБА_2 з метою транзиту, перевищило більше ніж десять діб.

В своєму поясненні від 20.11.2017р. /а.с.47-48/ ОСОБА_2 пояснив, що вказаний автомобіль марки "VW VENTO", реєстраційний номерний знак Чеської республіки- 4Н90429 він вивіз з митної території України через митний пост «Шегині» Львівської митниці, дати вивезення він не памятає, проте, як було встановлено митницею, будь-які дані про факт вивезення даного транспортного засобу з митної території України в інформаційній центральній базі даних ЄАІС Держмитслужби відсутні.

Між тим, у відповідності до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.3 ч.1 ст.93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Отже, враховуючи вищенаведене, позивач ОСОБА_2 зобов'язаний був доставити транспортний засіб марки "VW VENTO", реєстраційний номерний знак Чеської республіки- 4Н90429 у митницю в термін до 10.09.2014р. включно у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці, проте, як достовірно встановлено в суді, фактично зазначений транспортний засіб станом на 20.11.2017р. не вивезено з митної території України, оскільки, як було встановлено митницею, будь-які дані про факт вивезення даного транспортного засобу з митної території України в інформаційній центральній базі даних ЄАІС Держмитслужби відсутні.

Згідно п.1.1. ч.1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, встановлено, що при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або вповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Отже, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Таким чином, не підтверджено зазначені у позовній заяві факти того, що спірний автомобіль позивач вивіз з митної території України, оскільки такі твердження спростовані як даними протоколу про порушення митних правил та іншими письмовими доказами по справі.

Між тим, статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, суд приходить до висновку, що вище зазначені фактичні обставини справи стали правомірною підставою для винесення оскаржуваної постанови на підставі наступного:

Роздруківка інформації з центральної бази даних ЄАІС ДФС, яка є у матеріалах справи, засвідчує, що ТЗ марки "VW VENTO", реєстраційний номерний знак Чеської республіки- 4Н90429 31.08.2014р. був переміщений по «зеленому коридору», що є елементом двоканальної системи проходження митного контролю.

Частиною 1 ст.366 МК України встановлено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний корлон України товари і транспортні засоби у відповідних обсягах (ч.2 ст. 366 МК України): не підлягають оподаткуванню митними платежами; не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території; не підлягають письмовому декларуванню.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України (ч.б ст.366 МК України).

Імператив статті 487 Митного кодексу України вказує, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 Митного кодексу України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу, спростовуються твердження позивача щодо відсутності у нього будь-яких документів, що підтверджують відношення останнього до вказаного автомобіля (технічний паспорт, доручення на право користування). Оскільки визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Тому, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова про порушення митних правил №3921/30500/17 від 20.112017р. відносно позивача, є законною та обґрунтованою, тому у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

На підставі наведеного відповідно до вимог ст.ст.93-95,366,458,487,488,494-495 МК Митного кодексу України та керуючись ст.ст.2-3,5-6,8-11,13-14,73-77,90,139,242-250,295 КАС України суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні уточненого адміністративного позову ОСОБА_2 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання протиправною і скасування постанови в справі про порушення митних правил №3921/30500/17 від 20.12.2017р. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції відповідно до ст.295 ч.1 КАС України подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повне рішення суду виготовлене 03.09.2018р.

ГоловуючийОСОБА_4