Справа № 814/152/16
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/152/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Грабового В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016р. у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

01.02.2016р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - ДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.10.2015р. про збільшення грошового зобовязання з ПДВ на суму 237 828 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 158 552 грн. та штрафними санкціями 79 276 грн., вважаючи, що доводи ДПІ про нереальність господарських операцій з ТОВ Зеленецьке () по поставці сої є неправомірними та ґрунтуються на припущеннях, оскільки позивач отримав товар та використав його у своїй господарській діяльності.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на законність та правомірність оскаржуваного повідомлення-рішення. На підставі викладеного, просив у позові відмовити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом не надано належної оцінки доводам позивача щодо реальності проведеної господарської операції з ТОВ "Зеленецьке".

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, додатково витребувані документи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені та вбачаються з матеріалів справи наступні обставини.

В ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ "Зеленецке" () за період з 01.05.2014р. по 30.06.2014р., призначеної відповідно до постанови СУ ФР ГУ ДФС у Чернівецькій області від 19.03.2015р., за результатами якої 13.10.2015р. складений акт № 717/172/НОМЕР_2, встановлені порушення:

- п.198.1, п.198.3, п.198.4 ст.198 ПК України, що призвело до заниження ПДВ за травень-липень 2014р. на суму 158 552 грн.

До таких висновків ДПІ прийшла внаслідок непідтвердження реальності господарських операцій позивача із контрагентом ТОВ "Зеленецьке" при придбанні сої, в звязку із фіктивністю діяльності цього підприємства, відсутністю в нього виробничих потужностей для здійснення будь-якого виду діяльності, трудових ресурсів.

За висновками акту перевірки 28.10.2015р. ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про збільшення грошового зобовязання з ПДВ на суму 237 828 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 158 552 грн. та штрафними санкціями 79 276 грн.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Порядок формування та нарахування податкового кредиту у періоді, що перевірявся, визначався ст. 198 ПК України, відповідно до якої не дозволяється включати до складу податкового кредиту суми, які не підтверджені належним чином оформленими первинними документами (розрахункові, платіжні та інші документи, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обовязкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

На підтвердження реальності здійснення операцій з ТОВ "Зеленецьке" по поставці сої протягом травня-червня 2014 року позивачем, як до перевірки, так і до суду першої інстанції надані: договір поставки сої № 11/2014 від 05.03.2014, додаткова угода № 1 до договору поставки від цієї ж дати, специфікації до договору поставки, податкові, видаткові та товарно-транспортні накладні, копії платіжних доручень, що підтверджують оплату товару в повному обсязі на суму 951 310 грн. (а.с.37-59).

З додатково витребуваних в ході апеляційного розгляду справи документів вбачається, що ФОП "ОСОБА_2С." оприбуткував придбану сою на складі, що підтверджується картками складського обліку, та в подальшому реалізував придбану сою та макуху соєву контрагентам-покупцям: ТОВ "Спецхімагро", ТОВ "Провімі", ПП "Аграрне підприємство "Благодатненський птахопром" протягом травня-липня 2014 року, що підтверджується договорами поставки, податковими, видатковими, товарно-транспортними накладними, довіреностями на отримання товару, рахунками на оплату та платіжними дорученнями про оплату товару (а.с.218-254).

Також на вимогу апеляційного суду позивачем наданий договір з ТОВ "ОСОБА_3 Транс" та докази його виконання щодо перевезення сої від ТОВ "Зеленецьке" на адресу позивача (а.с.205-212).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку про доведення позивачем факту здійснення операцій з придбання сої від ТОВ "Зеленецьке" протягом травня-червня 2014 року, а відтак, і правомірності формування податкового кредиту за рахунок сум ПДВ по вказаним господарським операціям.

Щодо наявності кримінального переслідування директора ТОВ "Зеленецьке" ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - особи, за допомогою якого створено ТОВ "Зеленецьке" за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.205, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, судова колегія зазначає наступне.

Дійсно у провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці знаходиться кримінальна справа № 727/5722/16-к по обвинуваченню директора ТОВ "Зеленецьке" ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.205, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, з приводу чого провадження у даній справі тривалий час було зупинено.

Разом з тим, знаходження справи у суді більше двох років не мало наслідком його розгляду по суті предявленого обвинувачення.

При вирішенні даного спору судова колегія враховує, що сам факт наявності кримінальної справи не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 № 802/1853/16, від 05.06.2018 № 809/1139/17, від 26.06.2018 № 808/2360/17.

За наявності доказів на підтвердження реальності господарської операції між позивачем і ТОВ "Зеленецьке" судова колегія відхиляє доводи податкового органу про наявність кримінального переслідування директора ТОВ "Зеленецьке", яке було контрагентом-постачальником позивача, оскільки вони не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентом своїх договірних зобов'язань саме по господарських відносинах з позивачем або встановлення обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб'єктами господарської діяльності.

З наданих представником ДПІ в ході розгляду даної справи пояснень ОСОБА_4 під час допиту у кримінальній справі вбачається, що ТОВ "Зеленецьке" створювалось для зайняття сільськогосподарською діяльністю, а саме для вирощування сої (а.с.83 зв.).

Судова колегія, погоджуючись з доводами позивача, враховує відсутність доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача, який би набрав законної сил. Тому сам по собі факт наявності кримінальної справи щодо посадової особи контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, неповно дослідив обставини справи, в звязку з чим прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст.317 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової - про задоволення позову щодо визнання протиправним та скасування ППР від 28.10.2015 № НОМЕР_1.

Вирішуючи питання по розподіл понесених судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, судова колегія враховує, що в разі задоволення позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Відтак понесені позивачем витрати на сплату судового збору, як при подачі позову, так і при подачі апеляційної скарги, всього в розмірі 4 999,39 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 308,315,317,321,322,325,329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016р. скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову ФОП ОСОБА_2.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області від 28.10.2015 № НОМЕР_1.

Стягнути з Южноукраїнської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області () на користь ФОП ОСОБА_2 (ід.№ НОМЕР_2) витрати на сплату судового збору всього на суму 4 999,39 (чотири тисячі девятсот девяносто девять).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 07 вересня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко