Справа № 822/2135/18
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2135/18
РІШЕННЯ

іменем України

06 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №1058812/2016 від 12.04.2018 прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що отримав податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №1058812/2016 від 12.04.2018, яким йому визначено податкове зобов'язання зі сплати транспортного податку за 2016 рік в сумі 16666,67 грн.

Позивач вказує, що в 2016 році дійсно придбав легковий автомобіль "BMW X5", 2016 року випуску, об'єм двигуна 2993 куб. см., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2.

Також, позивач зазначає, що належний йому у 2016 році автомобіль не був об'єктом оподаткування, оскільки об'єм його двигуна менший від встановленої для об'єкта оподаткування.

А тому, позивач вважає, що вказаний вище транспортний засіб, що належав останньому на праві власності не є об'єктом оподаткування транспортним податком, а отже винесене податкове повідомлення-рішення за №1058812/2016 від 12.04.2018 підлягає скасуванню.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача на адресу суду 23.07.2018 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що вказаний транспортний засіб, що належав позивачу на праві власності у 2016 році є об'єктом та базою оподаткування за змістом ст.267 Податкового кодексу України, а тому контролюючий орган самостійно визначив суму грошових зобов'язань за платежем транспортний податок з фізичних осіб, оскільки згідно з податковим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з такого податку є контролюючі органи.

Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Від позивача на адресу суду 10.08.2018 надійшла відповідь на відзив в якій позивач вказує, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а тому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Ф", прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 12 квітня 2018 №1058812/2016.

Дослідивши позовну заяву, відзив та відповідь на відзив, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд враховує наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_1 31.15.2016 придбав транспортний засіб марки "BMW X5" об'єм двигуна 2993 куб.см., шасі НОМЕР_3, пальне дизель, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Головним управлінням ДФС України в Хмельницькій області прийняте податкове повідомлення рішення №1058812/2016, яким ОСОБА_1 визначено до сплати податкове зобов'язання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" у розмірі 16666,67 грн. за податковий період - 2016 рік.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки вказаний транспортний засіб не був об'єктом оподаткування транспортного податку у 2016 році.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно, п.п.267.1.1, п.267.1, ст.267 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення) (далі - ПК України), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до п.п.267.2.1, п.267.2 ст.267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно до п.267.4. ст.267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до п.п.267.6.1, 267.6.2, п.267.6 ст.267 ПК України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що податкове повідомлення-рішення №1058812/2016 від 12.04.2018 винесене в 2018 році, яким визначено податкове зобов'язання позивачу за період 2016 року, винесено з порушенням пп.267.6.2, п.267.6 ст.267 ПК України, оскільки таке податкове повідомлення-рішення повинно бути винесено та направлено до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). При цьому базовий податковий (звітний) період відповідно до пп.267.5.1. п.267.5. ст.267 ПК України, дорівнює календарному року.

Суд також звертає увагу відповідача на ст.58 Конституції України, в якій зазначено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

А тому, податковий орган, як суб'єкт владних повноважень керуючись пп.261.6.2, п.261.6 ст.261, пп.267.5.1. п.267.5. ст.267 ПК України та з врахуванням ст.58 Конституції України, у разі, якщо вказаний транспортинй засіб, що належав позивачу був об'єктом оподаткування у 2016 році, повинен був винести та надіслати спірне податкове повідомлення-рішення, ще до 01 липня 2016 року.

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно п.п.267.6.3 п.267.6 ст.267 ПК України, з 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 "Про затверджено Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, який відповідно до п.1 встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - транспортні засоби) з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб (далі - Порядок №403).

Відповідно до п.2 Порядку №403, середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля-продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки.

Згідно до п.13, 14 Порядку №403, середньоринкова вартість транспортних засобів розраховується щокварталу Мінекономрозвитку для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, оприлюднюється до 10 числа наступного місяця в установленому Мінекономрозвитку порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу та зберігається протягом 1095 днів з дня її оприлюднення. Мінекономрозвитку забезпечує режим роботи офіційного веб-сайту, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість транспортних засобів шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску та пробіг, а також роздрукувати зазначену інформацію з реквізитами Міністерства.

Враховуючи зазначене, на виконання вимог ПК України, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на своєму офіційному сайті http://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UА розмістило перелік автомобілів, які є об'єктами оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Суд, дослідивши зазначений перелік, встановив, що вказаний автомобіль, який належить позивачу на праві власності не відноситься до зазначеного переліку за маркою, моделлю, об'ємом двигуна, типу пального.

Також, суд зазначає, що податковий орган виносив спірне рішення у 2018 році, при цьому виставив податкове зобов'язання за 2016 рік, та керувався нормативною базою станом на момент винесення податкового повідомлення-рішення, однак при цьому не врахував середньоринкову вартість транспортного засобу.

При цьому, методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (далі - Методика), відповідно до положень пункту 2 якої (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. N 403.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Відповідно до п.4 Порядку №403, Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Відповідно до п.13 Методики, Мінекономрозвитку розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з п.14 Методики, Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального.

На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно додатком 1 та додатком 2 Методики впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів. При цьому, технічний стан автомобіля відповідно до Методики не впливає на обрахунок середньоринкової вартості автомобіля. Однак, розбіжності між ідентичними автомобілями можуть стосуватися, зокрема, технічного стану легкового автомобіля.

Вказані вище положення свідчать, що при визначенні середньоринкової вартості легкових автомобілів повинні враховуватись певні ознаки, параметри і характеристики транспортного засобу.

При цьому, обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Отже, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення у 2018 році є отримана від Мінекономрозвитку податковим органом інформація про автомобіль, яка розрахована у відповідності до вищенаведеної Методики, однак в матеріалах справи відсутні будь-які відомості від Мінекономрозвитку щодо інформації про даний автомобіль, щодо розрахунку у відповідності до вищенаведеної Методики, які не надані відповідачем суду через їх відсутність.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №822/1809/16.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вєстберга таксі Актіеболаг" та "Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірності спірного податкового повідомлення-рішення щодо визначення позивачу грошового зобов`язання за платежем : транспортний податок на суму 16666,67 грн., в зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивач відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, у зв'язку із цим судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №1058812/2016 від 12.04.2018 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області форми "Ф" №1058812/2016 від 12.04.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя О.П. Шевчук