Справа № 810/4466/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4466/17 Суддя (судді) першої інстанції: Виноградова О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Федотова І.В.

Сорочка Є.О.

при секретарі: Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський алюмінієвий завод» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2017 року № .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби України у Київській області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та здійснені порушення вимог процесуального права, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 31 липня 2017 року відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, за результатами якої у цей же день було складено акт перевірки № 2410/10-36-12-18/38108144 (далі - акт перевірки).

22 серпня 2017 року відповідачем на підставі названого акта перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким у зв'язку з затримкою на 9 календарних днів сплати/за несплату (неперахування) грошового зобов'язання в розмірі 202 572 грн. 90 коп., нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 20 257 грн. 29 коп.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що товариство своєчасно і в повному обсязі сплатило податок на прибуток, однак через помилку, яка в подальшому була належним чином виправлена, платіж зараховано на рахунок, призначений для сплати податку на прибуток приватних підприємств, а не на рахунок, призначений для сплати податку на прибуток для підприємств. При цьому зазначив, що здійснені позивачем методологічні помилки виправлено товариством та не є підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2016 року позивачем було подано до відповідача податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за три квартали 2016 року (далі - декларація за три квартали 2016 року)

У рядку 17 «Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 06 + рядок 08 + рядок 10 + рядок 12 + рядок 15 - рядок 16 ЗП)» зазначено 927 504 грн. 00 коп.

Крім того, у рядку 18 «Податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 17 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) період поточного року)» зазначено 568 260 грн. 00 коп.

У рядку 19 «Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 - рядок 18) (+, -)» зазначена наступна сума 359 244 грн.00 коп.

При цьому, у рядку 26 «Авансовий внесок у розмірі 1/12 нарахованої суми податку на прибуток, що підлягає сплаті щомісяця або авансовий внесок у розмірі 2/9 податку на прибуток ((позитивне значення) рядок 06 + рядок 10 + рядок 12 + рядок 15 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств) х 2/9), що підлягає сплаті до 31 грудня 2016 р.» зазначена наступна сума 206 112 грн. 00 коп.

У подальшому, 09 лютого 2017 року позивачем було подано до відповідача податкову декларацію з податку на прибуток підприємства звітну за 2016 року (далі - декларація за 2016 року).

У рядку 17 « Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 06 + рядок 08 + рядок 10 + рядок 12 + рядок 15 - рядок 16 ЗП)» зазначено 1 540 980 грн. 00 коп.

Крім того, у рядку 18 «Податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 17 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) період поточного року)» зазначено 927 504 грн. 00 коп.

При цьому, у рядку 19 «Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 - рядок 18) (+, -)» зазначена наступна сума 613 476 грн. 00 коп.

Декларація за 2016 року було прийнято 09 лютого 2017 року Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що підтверджується квитанцією № 2.

28 лютого 2017 року, позивачем було подано до відповідача уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємства за 2016 року (далі - уточнююча декларація за 2016 року).

Рядок 16 ЗП «Зменшення нарахованої суми податку» зазначено 206 112 грн. 00 коп.

У рядку 17 «Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 06 + рядок 08 + рядок 10 + рядок 12 + рядок 15 - рядок 16 ЗП)» зазначено 1 334 868 грн. 00 коп.

Крім того, у рядку 18 «Податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 17 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) період поточного року)» зазначено 927 504 грн. 00 коп.

При цьому, у рядку 19 «Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 - рядок 18) (+, -)» зазначена наступна сума 407 364 грн. 00 коп.

У рядку 27 «Збільшення (зменшення) податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється (позитивне (від'ємне) значення (рядок 19 - рядок 19 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка уточнюється)) або рядок 26 таблиці 2 додатка ВП до рядків 26-29, 31-33 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (+, -)» позивачем було виправлено помилку у суму - 206 112 грн. 00 коп.

Уточнююча декларація за 2016 рік було прийнято 28 лютого 2017 року Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що підтверджується квитанцією №2.

З матеріалів справи встановлено, що 31 липня 2017 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податку на прибуток на території обслуговування Броварської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області Кобзар С.А. було проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, за результатами якої у цей же день було складено акт перевірки № 2410/10-36-12-18/38108144.

В акті перевірки зазначалося, що платник порушив терміни сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на прибуток, визначені п. 57.1 ст. 57 ПК України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: «Узгоджена сума податкового зобов'язання по податку на прибуток згідно документу» становить 613476 грн. 00 коп. згідно декларації № від 09 лютого 2017 року; «Граничний розмір сплати» - 19 лютого 2017 року; «Фактична дата» - 28 лютого 2017 року; «Кількість днів затримки сплати» - 9 днів; «Сума сплаченого податкового боргую, грн..» - 202 572 грн. 90 коп.; «Розмір штрафних санкцій %» - 10%; «Сума штрафних санкцій, грн.» - 20 257 грн. 29 коп.

Згідно з ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України).

Відповідно до вимог п. 49.2 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Відповідно до вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як убачається з п. 110.1 ст. 110 ПК України, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, підставою для притягнення платника податків до відповідальності, зокрема, у вигляді застосування штрафу, є вчинення відповідного податкового правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, при заповненні податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 року від 09 лютого 2017 року, допущено методологічну помилку, а саме, позивачем до рядку 19 вказаної декларації «Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 - рядок 18) (+, -)» та в рядку 16 ЗП « Зменшення нарахованої суми податку» не було враховано суми нарахованого та сплаченого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до розділу 38 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України за 2016 року у розмірі 407 364 грн. 00 коп. Виявивши методологічну помилку, позивачем було подано уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємства від 28 лютого 2017 року, в якій у рядку 16 ЗП було відображено суму 206 112грн. 00коп. та в рядку 19 - суму 407 364грн. 00 коп.

Отже, позивачем помилково не зазначено у рядку у рядку 16 ЗП - суму 206 112 грн. 00 коп. та в рядку 19 - суму 407 364 грн. 00 коп. декларації від 09 лютого 2017 року, що призвело до того, що позивач самостійно визначив суму грошового зобов'язання з податку на прибуток, нарахованого за результатами звітного податкового періоду, за 2016 року у більшому розмірі та без урахування 206 112 грн. 00 коп., які були визначені та сплачені згідно з декларацією від 09 листопада 2016 року.

Згідно з вимогами абз. 6 п. 50.1 ст. 50 ПК України, якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог п. 169.4 ст. 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Наведене свідчить, що позивачем у податковій декларації за 2016 рік помилково було визначено грошове зобов'язання зі сплати з податку на прибуток підприємства, яке у подальшому було виправлено шляхом подання уточнюючої декларації за 2016 рік.

З матеріалів справи також встановлено, що позивачем було сплачено податок на прибуток підприємства на загальну суму 615 000 грн. 00 коп. згідно з платіжними дорученнями від:

- 27 грудня 2016 року № 6706 на суму 210 000 грн. 00 коп. (призначення платежу: авансовий внесок на прибуток за 2016р.);

- 17 лютого 2017 року № ПН 7457 на суму 405 000 грн. 00 коп. (призначення платежу: податок на прибуток за 04 квартал 2016 року).

Відповідно, матеріалами справи спростовано висновки податкового органу про затримку на 9 календарних днів сплати/за несплату (неперахування) грошового зобов'язання в розмірі 202 572 грн. 90 коп., за яку позивачу нараховано штраф у розмірі 10 % у сумі 20 257 грн. 29 коп.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 10 серпня 2018 року по справі № 826/11681/16, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

У зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2017 року № .

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

У зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді І.В. Федотов

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 06 вересня 2018 року.