Справа № 205/7872/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 205/7872/16-а

провадження № К/9901/45354/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 205/7872/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення недоотриманої пенсії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (суддя Басова Н. В.) від 29 листопада 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Бишевської Н. А., Добродняк І. Ю., Семененка Я. В.) від 27 січня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, в якому просила:

- зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську провести перерахунок раніше призначеної їй пенсії в розмірі 83 % від розміру нарахованої заробітної плати відповідно до поданої заяви і довідок Управління Служби безпеки України по Дніпропетровській області № 77, 78 від 13 жовтня 2016 року, починаючи з дат підвищення заробітної плати і умов оплати праці державним службовцям з 01 грудня 2015 року, та з 01 травня 2016 року, і у подальшому пенсію нараховувати та виплачувати у розмірах, визначених проведеним розрахунком;

- стягнути з відповідача недоотриману різницю в пенсії за минулий час, починаючи з 01 грудня 2015 року, що виникла внаслідок не проведення перерахунку пенсії до місяця, поки відповідач почне сплачувати пенсію згідно проведеним перерахунком;

- стягнути з Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору та інші витрати, пов'язані із забезпеченням проведення судового процесу по даній справі.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену їй як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у розмірі 83 % від суми заробітної плати.

У зв'язку із збільшенням посадових окладів державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 (далі - Постанова КМУ № 1013) та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям» від 06 квітня 2016 року № 289 (далі - Постанова КМУ № 289) позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, у проведенні якого останній протиправно відмовив.

3. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення недоотриманої пенсії за період з 01 грудня 2015 року по 23 квітня 2016 року залишено без розгляду. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за період з 24 квітня 2016 року відмовлено.

4. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року - без змін.

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 03 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2017 року, і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У касаційній скарзі заявлено клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 03 березня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на касаційну скаргу, в якому відповідач просив відмовити ОСОБА_2 у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 22 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську та з 13 грудня 2007 року отримує пенсію згідно Закону № 3723-ХІІ, призначену у розмірі 83 % суми заробітної плати державного службовця.

12. 17 жовтня 2016 року позивач звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до Постанови КМУ № 1013 та Постанови КМУ № 289, долучивши до заяви довідки Управління Служби безпеки України по Дніпропетровській області № 77, 78 від 13 жовтня 2016 року.

13. Листом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 21 жовтня 2016 року № М-94/16ос ОСОБА_2 повідомлено, що у неї відсутнє право на перерахунок пенсії згідно поданої нею заяви та довідок Управління Служби безпеки України по Дніпропетровській області № 77, 78 від 13 жовтня 2016 року. Відмова мотивована тим, що з 01 червня 2015 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VIII) скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом № 3723-ХІІ не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Разом з цим, у вказаному листі зазначено, що Постановою КМУ № 1013 скасовано п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (далі - Постанова КМУ № 865), яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723-XII.

14. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

16. До такого висновку суди першої та апеляційної інстанцій дійшли виходячи з того, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку. Однак, у подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини змінилося.

17. Так, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і викладено цю норму у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

18. Порядок здійснення перерахунку пенсії було визначено у п. 4 Постанови КМУ № 865, згідно якого у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

19. Однак, Постановою КМУ № 1013 до Постанови КМУ № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4 цієї Постанови.

20. З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII). У зв'язку з набуттям чинності зазначеним Законом, положення Закону №3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

21. Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, ст. 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

22. У зв'язку з наведеним, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновків, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку пенсії позивача.

23. Водночас суд першої інстанції зауважив, що ОСОБА_2 звернулась до суду 24 жовтня 2016 року, пропустивши шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України, щодо позовних вимог за період з 01 грудня 2015 року по 23 квітня2016 року та не порушує питання про його поновлення, у зв'язку з чим, позовні вимоги у цій частині підлягають залишенню без розгляду.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

24. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій не застосовані положення ст. 22 Конституції України, згідно якої права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

25. На думку скаржника, не застосувавши до спірних правовідносин ст. 22 Конституції України суди першої та апеляційної інстанцій дійшли невірного висновку про те, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії державного службовця, у відповідача були відсутні законні підстави для перерахунку пенсії через скасування п. 4 Постанови КМУ № 865.

26. Скаржник зазначає, що при вирішенні питання перерахунку пенсії державного службовця підлягає застосуванню Закон № 3723-XII, а саме положення ст. 37-1 цього Закону, які були чинними на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01 грудня 2015 року.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

28. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

29. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

30. Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом № 3723-ХІІ. Зокрема, ч. 1 ст. 37-1 цього Закону (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

31. Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

32. Однак, як вірно зазначено судами першої та апеляційної інстанцій, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови № 1013 та набранням чинності з 01 травня 2016 року Законом № 889-VIII правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін.

33. Чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

34. У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

35. Отже, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

36. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року по справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 745/458/16-а.

37. Враховуючи наведене, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

38. Постанова КМУ № 289, на яку посилається позивач у позовній заяві, не передбачає ані можливості, ані механізму перерахунку пенсій державного службовця у зв'язку із змінами розміру заробітної плати.

39. Безпідставними є посилання позивача на те, що відповідно до ст. 22 Конституції України зміни в законодавстві (які звужують зміст та обсяг існуючих прав) не повинні застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки відсутність правового регулювання відносин щодо перерахунку пенсій держаним службовцям не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду України.

40. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

41. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

42. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

43. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

44. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2017 року у справі № 205/7872/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб