Справа № 826/9016/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

05 вересня 2018 року № 826/9016/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судових засідань Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОбслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив Дружба-2"
доШевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві
третя особаГоловне управління Пенсійного фонду України в місті Києві
провизнання протиправною та скасування постанови від 12.04.2017 у виконавчому провадженні № 53760902,

за участю:

представника позивача - Матвійчука В.В.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 05 вересня 2018 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив Дружба-2" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 12.04.2017 про відкриття виконавчого провадження ВП №53760902.

Позовні вимоги мотивовано тим, що при відкритті виконавчого провадження ВП №53760902, державний виконавець не врахував той факт, що строк пред'явлення виконавчого листа №2а-7229/10/2670 за яким було відкрито вказане виконавче провадження, - сплив. Так, згідно з приписами пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен був повернути виконавчий лист №2а-7229/10/2670 без прийняття до виконання, однак відповідачем вказаного зроблено не було, чим порушено приписи зазначеного Закону.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2017 позовну заяву Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив Дружба-2" залишено без розгляду на підставі того, що адміністративний позов подано після закінчення строків, установлених законодавством України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2017 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2017 - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2017, з урахуванням висновків ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2017, позовну заяву Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив Дружба-2" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні 24.05.2017 представником позивача було подано уточнюючу позовну заяву, в якій було розширено підстави звернення до суду. Зокрема, в уточненій позовні заяві зазначено, що виконавчий документ №2а-7229/10/2670 на підставі, якого було відкрито виконавче провадження ВП №53760902, не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави, з яких було повернуто виконавчий документ не були усунуті.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2018 до участі у справі в якості в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Представником третьої особи було подано письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що 06.06.2016 - в межах строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, органами Пенсійного фонду України було повторно пред'явлено виконавчий лист №2а-7229/10/2670 до виконання, проте останній було повернуто без прийняття до виконання у зв'язку з тим, що заяву про відкриття виконавчого провадження було подано не стягувачем по справі. Зазначені обставини зумовили звернення Головного управління Пенсійного фонду України до суду, що видав виконавчий лист, із заявою про заміну сторони по справі. Вказані обставини, на думку представника третьої особи, були підставою для зупинення вчинення виконавчих дій на підставі пункту 1 частини п'ятої статті 34 закону України «Про виконавче провадження», а тому повторно подана 23.03.2017 заява щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-7229/10/2670 є поданою вчасно.

Під час судового розгляду справи, судом оголошувалась перерва в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2011 адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва до Гаражно-будівельного кооперативу «Дружба-2» про стягнення несплачених страхових внесків (недоїмки) на державне пенсійне страхування у розмірі 277 041,48 грн. - задоволено повністю. Суд постановив стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу «Дружба-2» суму заборгованості по сплаті внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 277 041, 48 коп. на користь Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2011 залишено без змін.

На виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2011, судом 05.06.2012 видано виконавчий лист №2а-7229/10/2670.

Державним виконавцем Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Волошиною Марією Дмитрівною 20.07.2012 було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №33465357 по примусовому виконанню виконавчого листа №2а-7229/10/2670, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва, про стягнення з Гаражно-будівельного кооперативу «Дружба-2» боргу у сумі 277 041, 48 грн. на користь Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва.

Разом з тим, старшим державним виконавцем Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Салемоновим Артемом Юрійовичем було винесено постанову від 25.06.2015 ВП №33465357 про повернення виконавчого документа №2а-7229/10/2670 стягувачеві без виконання, у зв'язку з неможливістю звернення стягнення на майно боржника, через відсутність відкритих банківських рахунків. Виконавчий документ повернуто з правом його повторного пред'явлення до виконання, у встановлений законодавством строк.

Також, державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Воробйовою Діаною Дмитрівною, за результатами розгляду заяви про примусове виконання виконавчого листа №2а-7229/10/2670, керуючись приписами пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято повідомлення від 11.10.2016 ВП №52614331 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2017 замінено позивача у справі №2а-7229/10/2670 Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва на його правонаступника - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Так, 22.03.2017 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно звернулось до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-7229/10/2670 від 05.06.2012.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського Олександра Володимировича від 12.04.2017 ВП №53760902 відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-7229/10/2670, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва, про стягнення з Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив Дружба-2" боргу у сумі 277 041, 48 грн. на користь Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Позивач, не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2017 ВП №53760902, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені в Законі України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 06.05.2012), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (частина перша статті 6 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами частини першої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами (пункт 1 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження").

Пунктом 1 частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Волошиною Марією Дмитрівною 20.07.2012 було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №33465357 по примусовому виконанню виконавчого листа №2а-7229/10/2670, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва, про стягнення з Гаражно-будівельного кооперативу «Дружба-2» боргу у сумі 277 041, 48 грн. на користь Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва.

Відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу зокрема у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так, старшим державним виконавцем Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Салеомоновим Артемом Юрійовичем було винесено постанову від 25.06.2015 ВП №33465357 про повернення виконавчого документа №2а-7229/10/2670 стягувачеві без виконання, у зв'язку з неможливістю звернення стягнення на майно боржника, через відсутність відкритих банківських рахунків. Виконавчий документ повернуто з правом його повторного пред'явлення до виконання, у встановлений законодавством строк.

Частиною третьою статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 06.06.2015) встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що інші виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа №2а-7229/10/2670 стягувачеві без виконання було винесено 25.06.2015 то, керуючись приписами статей 23 та 22 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред'явлення виконавчого листа №2а-7229/10/2670 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 05.06.2012 після його повернення постановою державного виконавця від 25.06.2015 встановлено до 25.06.2016.

Як наголошує позивач, Центральним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві було пропущено встановлений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, а тому постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП 53760902 від 12.04.2017 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач в свою чергу, відзиву на позовну заяву не надав, в жодне судове засідання для надання пояснень по справі також не з'явився.

Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві, якого було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійніх вимог на предмет позову, як правонаступника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, було надано суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначено, що строк пред'явленням виконавчого листа №2а-7229/10/2670 до виконання пропущено не було, оскільки 06.06.2016 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно пред'явило зазначений виконавчий лист до виконання.

Так, представником третьої особи до письмових пояснень додано копію повідомлення державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Воробйової Діани Дмитрівни від 11.10.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Разом з тим, суд звертає увагу, що представником третьої особи не надано суду жодних доказів звернення до виконавчої служби саме з заявою від 06.06.2016 щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-7229/10/2670, при цьому, з копії повідомлення державного виконавця від 11.10.2016 також не вбачається коли саме органи пенсійного фонду звертались до відповідача із вказано заявою.

Як стверджує представник Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, повторно подана заява щодо примусового виконання виконавчого листа №2а-7229/10/2670 разом з копією ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2016 щодо заміни сторони по справі (зареєстровані Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва 23.03.2017) подана в межах строку пред'явленням виконавчого листа до виконання. Вказані твердження обґрунтовані посиланням на приписи пункту 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016), де зазначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону.

Проте, суд наголошує, що в даному випадку виконавче провадження відкрито не було, виконавчі дії не вчинялись, а виконавчий лист №2а-7229/10/2670 за заявою органів пенсійного фонду України від 06.06.2016, було повернуто без прийняття до виконання.

Тобто, враховуючи наведене, суд зазначає, що посилання третьої особи на приписи пункту 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» є недоречними, оскільки зупинення вчинення виконавчих дій в даному випадку було неможливим, враховуючи ту обставину, що виконавчий лист №2а-7229/10/2670 був повернутий стягувачу без прийняття до виконання.

При цьому, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку не є підставою для переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання, вичерпний перелік яких, встановлено статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві зверталось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явленням виконавчого листа до виконання, в порядку передбаченому статтею 376 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Центральним об'єднаним управлінням пенсійного фонду України в місті Києві при зверненні до органів виконавчої служби із заявою від 22.03.2017 було пропущено строк пред'явленням виконавчого листа до виконання.

Таким чином, проаналізувавши наведене в сукупності суд вважає, що дії державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№53760902 від 12.04.2017 не відповідають вимогам закону та є протиправними.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 12.04.2017 про відкриття виконавчого провадження ВП №53760902.

Стягнути на користь Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив Дружба-2" понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення виготовлено 05.09.2018.