Справа № 803/2334/13-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/5037/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року (прийняте у м. Луцьку суддею Мачульським В.В.; складене у повному обсязі 04 травня 2018 року) в адміністративній справі № 803/2334/13-a за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Волинської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення надмірно сплачених митних платежів,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду із позовом та просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення, прийняте Ягодинською митницею Міндоходів України (яку суд першої інстанції замінив на правонаступника - Волинську митницю ДФС; далі - Ягодинська митниця, Волинська митниця, Митниця) про коригування митної вартості товарів від 03.06.2013 за № 205000006/2013/000048/1;

- визнати протиправною і скасувати складену Ягодинською митницею картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.06.2013 за № 205070000/2013/00064;

- стягнути з Державного бюджету України на її користь надмірно сплачену суму митних платежів у розмірі 85 080,56 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що митному органу було надано необхідні документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Разом з тим, митний орган не довів, що декларант заявив неповні або недостовірні відомості про митну вартість товару або невірно визначив митну вартість товару.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2014, адміністративний позов ФОП ОСОБА_4 задоволено.

Постановою Верховного Суду від 28.02.2018 касаційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області (далі - ГУ ДКС у Волинській області та Ягодинської митниці задоволено частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2014 скасовано в частині задоволеної позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_4 надмірно сплаченої суми митних платежів в розмірі 85 080,56 грн, та передано справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині задоволених позовних вимог ці рішення залишено без змін.

За результатами нового розгляду рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року позов задоволено.

Зобов'язано Волинську митницю прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_4 надмірно сплаченої суми митних платежів у розмірі 85 080,56 грн і подати його для виконання ГУ ДКС України у Волинській області.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила Волинська митниця, яка вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам митного органу, неповно з?ясував обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спор, та неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача не є належним, оскільки Митниця в жодному випадку не ухилялася від підготовки висновку для повернення коштів з Державного бюджету позивачу, проте не могла підготувати такий висновок через відсутність відповідної заяви позивача про повернення коштів.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, в результаті прийняття Митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 03.06.2013 № 205000006/2013/000048/1 та складення картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.06.2013 № 205070000/2013/00064, які визнані судом протиправними і скасовані, позивачем надмірно сплачено митні платежі в сумі 85 080,56 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої обгрунтовував його тим, що належним способом захисту порушених прав та законних інтересів позивача у спірних правідносинах є зобов?язання митного органу прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Разом з тим, позовна вимога про стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_4 надмірно сплаченої суми митних платежів у розмірі 85 080,56 грн є передчасною і є втручанням у виключні повноваження відповідачів.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 301 Митного кодексу України (далі - МК України) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

За приписами частини третьої цієї статті помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, визначена Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618 (далі - Порядок повернення).

Пунктами 1, 2, 3, 4, 6 розділу ІІІ Порядку повернення, зокрема, передбачено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб?єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів). Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Тобто, у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов?язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надмірно сплачених податків і зборів (обов?язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення, на підставі його заяви.

Враховуючи, що позивач не зверталася до відповідача з відповідною заявою про повернення надмірно сплаченої суми коштів, то відповідно у відповідача були відсутні підстави для складання висновку про повернення цих коштів з бюджету, а тому відсутні підстави для висновку про допущення митним органом незаконної бездіяльності зі складання висновку та порушення права позивача на повернення коштів.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 12 листопада 2014 року (справа № 21-491а14) та 12 травня 2015 року і Верховного Суду - у постанові від 21 серпня 2018 року (справа № 804/15327/13-а).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта в тому, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року в адміністративній справі № 803/2334/13-a скасувати.

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Волинської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про стягнення надмірно сплачених митних платежів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
О. М. Довгополов
Постанова складена у повному обсязі 03 вересня 2018 року.