Справа № 670/127/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/127/18

Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

05 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника відповідача: Любедюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Віньковецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Віньковецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язати Віньковецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи з 15 вересня 1983 року по 15 лютого 2000 року в колгоспі ім. Артема, СКС ім. Артема, ПОП "Обрій" та призначити пенсію за віком, відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснивши виплату з часу виникнення права на пенсію - 19 жовтня 2017 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач вказав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3 15 листопада 2017 року звернувся до Віньковецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом №4954/02 від 24 листопада 2017 року Віньковецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області повідомило позивача про те, що в призначенні пенсії на пільгових умовах йому відмовлено. Відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" чоловікам для призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення ними 55 років необхідно мати загальний стаж роботи не менше 30 років та не менше 20 років пільгового стажу тракториста. За даними, представленими для призначення пенсії у позивача нараховується 14 років 07 місяців 25 днів стажу на посаді тракториста та 34 роки 11 місяців 13 днів загального стажу. В наданих документах факт роботи позивача у період з 1980 по 1999 рік значиться у відомостях з назвою "Механізатори", за 2000 рік "книга по заробітній платі", книги обліку трудового стажу та заробітної плати колгоспника відсутні.

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду підтверджено право позивача на призначення пенсії відповідно до пункту "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності загального стажу роботи 30 років у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах трактористам-машиністам призначається за наявності стажу роботи: з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, і вказано, що зазначені періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно з пунктом "в" статті 13 Закону № 1788-ХІІ, та на підставі яких документів видана довідка.

Згідно з пунктами 1, 2 роз'яснень Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20 січня 1992 року "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства" до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз'яснення.

Згідно з "Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016", затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27 серпня 1986 року №016, введеного в дію з 01 січня 1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року № 327, чинного на теперішній час, професії "механізатор", "підвозчик", "будівельна бригада" відсутні, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.

Єдина назва професії "тракторист - машиніст", запроваджена в 1961 році, яка охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Отже, визначальними обставинами для встановлення пільгового характеру спірного стажу є: встановлення факту роботи позивача на посаді тракториста та встановлення безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах.

Копія наданої позивачем уточнюючої довідки № 7 підтверджує той факт, що відповідач дійсно працював трактористом-машиністом у ПОП "Обрій" з 1979 по 2000 і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції та на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Сукупний аналіз вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи свідчить про правомірність заявлених позивачем вимог.

Встановлені обставини свідчать, що позивач з 1979 по 2000 роки працював трактористом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції та на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.

Зазначений в відомостях термін "механізатор", не може братись до уваги, оскільки він (в даному випадку при визначені посади позивача) є загальновживаними й більш широкими родовими поняттями професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції, а тому відмова відповідача у зарахуванні до пільгового стажу позивача, як тракториста-машиніста, періоду його роботи 15 вересня 1983 року по 15 лютого 2000 року, де посада зазначені, як "механізатор" є необґрунтованою.

Посилання апелянта про зазначення у відомостях професії "механізатор", не ґрунтуються на встановлених обставинах та законі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем неправомірно відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок та строки оскраження передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 06 вересня 2018 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.