Справа № 754/9215/18
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 754/9215/18
У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону полку №2 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Гуменюка Є.В. про визнання дій протиправними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до відповідача інспектора 2 роти 1 батальйону полку №2 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Гуменюка Є.В. про визнання дій протиправними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення.

Як на підставу позову, позивач зазначає, що 08.07.2018 р. відносно неї (позивача) складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №184579 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає даний протокол необґрунтованим, таким що не відповідає нормам. Зазначила, що під час винесення постанови не дотримано вимоги ст. ст. 245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що її (позивача) діях є ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність. Таким чином, вважає постанову інспектора незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного просить суд:

1. визнати дії інспектора Гуменюк Є.В. протиправними та скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 184579 від 08.07.2018 р.;

2.Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення;

3.Повернути вилучене посвідчення водія.

Вивчивши адміністративний позов та матеріали, що до нього додані, суддя вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, оскільки даний спір не підлягає розгляду в судах у порядку адміністративного судочинства, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 19 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до вимог ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні (предметна підсудність) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов'язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги щодо визнання дій інспектора протиправними щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №184579 від 08.07.2018 року, та позовні вимоги щодо скасування вказаного протоколу про адміністративне правопорушення не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 130 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідність та законність дій щодо складання протоколу відповідачем має оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Таким чином, питання щодо законності складання протоколу про адміністративне правопорушення вирішується судом, який розглядає справу про адміністративне правопорушення у порядку, визначеному КУпАП.

Особа на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Наведена позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України у постанові від 10.03.2009 року по справі № 21-1813во08, ВАСУ в Ухвалі від 20.10.2015 р. по справі №К/800/7947/14, ХААС в Ухвалі від 25.04.2017 р. по справі №640/15123/16-а.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства. Згідно з положеннями ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Таким чином, лише суд (суддя) при розгляді справи про адміністративне правопорушення у порядку, визначеному КУпАП, може прийняти рішення про закриття провадження у справі при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП. Тому такі вимоги не можуть бути предметом розгляду за правилами КАС України.

Тобто, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним дій інспектора протиправними та скасування протоколу, який не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні п. 1 ч. 1ст. 20 КАС України, а є лише документом, в якому зафіксовано те чи інше правопорушення уповноваженою на то особою.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських, міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому чисті і ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тому позивачу необхідно роз'яснити, що свої заперечення щодо протоколу вона має можливість та право висловити під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, а також дії інспектора поліції по його складанню самостійним предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення ст. 19 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

За вказаних обставин, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому необхідно відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 5, 20, п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її позовом до інспектора 2 роти 1 батальйону полку №2 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Гуменюка Є.В. про визнання дій протиправними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення

Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї документами повернути позивачу негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: