Справа № 0940/1596/18
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"07" вересня 2018 р. справа № 0940/1596/18
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1
до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області
про визнання неправомірними дії щодо відмови врахувати при обчисленні пенсії: заробітної плати, включаючи районний коефіцієнт 1,7 та північну надбавку за період з 01.01.1992 по 31.12.1994; заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1994 без обмеження заробітку коефіцієнтом 5,6 розміру середньої заробітної плати на день отримання зазначених сум, зобовязання перерахувати та виплатити недораховані та недоплачені грошові кошти, із врахуванням зазначеного, в межах строку позовної давності з 20.02.2018, виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, та виплачувати таку пенсію в подальшому, з підстав неправомірної відмови субєкта владних повноважень, -
ОСОБА_1 (надалі, також - позивач) 03.09.2018 звернувся в суд з позовною заявою до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (надалі, також відповідач) про визнання неправомірними дії щодо відмови врахувати при обчисленні пенсії: заробітної плати, включаючи районний коефіцієнт 1,7 та північну надбавку за період з 01.01.1992 по 31.12.1994; заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1994 без обмеження заробітку коефіцієнтом 5,6 розміру середньої заробітної плати на день отримання зазначених сум, зобовязання перерахувати та виплатити недораховані та недоплачені грошові кошти, із врахуванням зазначеного, в межах строку позовної давності з 20.02.2018, виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, та виплачувати таку пенсію в подальшому, з підстав неправомірної відмови субєкта владних повноважень.
Разом із позовною заявою 03.09.2018 позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011. Обґрунтовуючи необхідність звільнення від сплати судового збору позивач вказав, що позовна заява містить 5 позовних вимог немайнового характеру, що в сумі становить 3524 грн. Такий розмір перевищує 5% річного доходу позивача за попередній рік, який становить 2713,11 грн на місяць.
Вивчивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та позовну заяву, суд зазначає, що позивачем заявлено одну позовну вимогу негайного характеру.
Такий висновок випливає із Аналізу практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", рекомендованого постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 5 лютого 2016 року, в розділі "Порядок сплати судового збору" згідно з яким, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобовязати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.
Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1994, враховуючи районний коефіцієнт 1,7, північну надбавку без обмеження заробітку коефіцієнтом 5,6 розміру середньої заробітної плати на день отримання зазначених сум та зобовязати здійснити перерахунок і виплату з 20.02.2018 та надалі таких сум із врахуванням вищевказаного.
Таким чином, оскільки заявлені позовні вимоги є взаємопов'язаними, стосуються одного предмету та однієї підстави, позивач за подання даної позовної заяви повинен сплатити судовий збір як за одну вимогу немайнового характеру.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (надалі, також Закон України "Про судовий збір").
Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" врегульовано питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Так, відповідно до змісту наведеної статті, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Згідно із частиною 1 статті 4 вказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Абзацом 6 підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 3 абзацу 1 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 гривні.
Таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті позивачем становить 704,80 грн.
Враховуючи те, що сума судового збору в розмірі 704,80 не перевищує 5% річного сукупного доходу позивача за попередній рік, правових підстав звільнення від сплати судового збору немає, тому в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно із частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам вищевказаної норми КАС України.
Окрім цього, відповідно до пунктів 5 та 8 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Суд зазначає, що позивачем, в порушення вищевказаної норми не надано документів, підтверджуючих призначення пенсії позивачу, з розміром якої останній не погоджується.
Згідно з частиною 1 та 4 статті 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Частиною 1 статті 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.
Враховуючи вищезазначене, суд наголошує, що позивач при поданні позовної заяви повинен податі усі докази в підтвердження кожної вказаної в ній обставини або зазначити про неможливість подання такого доказу з належним підтвердженням.
Згідно з частиною 5 статті 44 КАС України учасники справи зобовязані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи (пункт 2); подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (пункт 4); виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6); виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом (пункт 7).
Зі змісту позовної заяви та долучених до позовної заяви незасвідчених копій документів, судом встановлено, що позовні вимоги позивача обґрунтовуються письмовими доказами.
Згідно із частинами 1, 2, 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Суд зазначає, що документи, долучені до позовної заяви, а саме: довідка №67/2-3 649 від 13.12.2017 ООО "Лукойл-Западная Сибирь" ТПП "Лангепаснефтегаз" та Заява позивача, адресована відповідачу про надання інформації щодо обрахунку пенсії від 20.08.2018, не засвідчені позивачем у встановленому КАС України порядку.
Таким чином, вказані обставини є недоліками позовної заяви та потребують усунення.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
На підставі наведеного, керуючись статтями 94, 160, 161, 169, 171, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірними дії щодо відмови врахувати при обчисленні пенсії: заробітної плати, включаючи районний коефіцієнт 1,7 та північну надбавку за період з 01.01.1992 по 31.12.1994; заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1994 без обмеження заробітку коефіцієнтом 5,6 розміру середньої заробітної плати на день отримання зазначених сум, зобовязання перерахувати та виплатити недораховані та недоплачені грошові кошти, із врахуванням зазначеного, в межах строку позовної давності з 20.02.2018, виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, та виплачувати таку пенсію в подальшому, з підстав неправомірної відмови субєкта владних повноважень залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:
- подання документу про сплату судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок або належним чином засвідчених документів, які підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону;
- подання належним чином засвідчених доказів призначення пенсії позивачу (протоколів за пенсійною справою, рішень про призначення пенсії і ін.) або обґрунтування неможливості отримання таких доказів;
- подання належним чином засвідчених документів, а саме: довідки №67/2-3 649 від 13.12.2017 ООО "Лукойл-Западная Сибирь" ТПП "Лангепаснефтегаз" та Заяви позивача, адресованої відповідачу про надання інформації про обрахунок пенсії від 20.08.2018.
Роз'яснити, що в разі неусунення недоліків у вищезазначений строк, позовна заява буде повернена позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2