Справа № 755/7444/18
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Магльованій Н.І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 2 УПП в м. Києві ст. лейтенанта поліції Белеуша С.С. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати дії поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП в м. Києві Білеуш С.С. з притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №010785 від 14 травня 2018 року поліцейським роти №1 батальйону №2 УПП в м. Києві Білеуш С.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2018р. поліцейським роти №1 батальйону №2 УПП в м. Києві ст, лейтенантом поліції Белеуш С.С. його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн..

Вважає, що вказана вище постанова в справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2018 р. серії ВР №010785 винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, чим саме його було позбавлено можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.ст. 278,279 КУпАП тому підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Оскаржувана постанова серії ВР №010785 була винесена поліцейським роти № 1 батальйону № 2 УПП в м. Києві Білеуш С.С. 14 травня 2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення ним п.п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

З вищевказаної постанови вбачається, що 14.05.2018 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ 110207 д.н. НОМЕР_1 в місті Києві по вул. Хрещатик 40, керуючі транспортним засобом перетнув подвійну суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.п. 1.1 ПДР здійснивши розворот.

ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні не визнає, та зазначає, що рухався по вулиці Хрещатик. Планував зробити лівий поворот на вул. Б.Хмельницького, для чого перестроївся у ліву крайню смугу. Але за 10 метрів до перехрестя з вулицею Б.Хмельницького, побачивши затор, зробив розворот і побачив вимогу представника поліції зупинитися. Підійшовши до машини представник поліції попросив пред'явити документи. Документи представнику поліції він пред'явив і запитав у чому причина зупинки автомобіля. Поліцейський сказав, що він начебто перетнув подвійну горизонтальну лінію дорожньої розмітки, і попросив його вийти з машини для оформлення протоколу про адмінправопорушення. Він пояснив службовій особі, що рухався виключно з дотриманням Правил дорожнього руху, але в зв'язку з обмеженням руху по вул. Хрещатик, на вулиці Б. Хмельницького утворився затор, який він вирішив об'їхати, зробивши розворот, але не порушуючи правил дорожнього руху, і взагалі не знає, про яке порушення йдеться. Свої пояснення про те, що він їхав виключно по правилам дорожнього руху, і дії працівника поліції вважає неправомірними по відношенню до себе, він записав у поясненні до постанови, яку додає на підтвердження невинуватості при подачі позову до суду, а також роздруківку карти-схеми руху автомобіля на перехресті вулиць Хрещатик та Хмельницького.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Додатково пояснив, що здійснював розворот за 10 метрів до центру перехрестя, а не до його початку, та у зв'язку з цим не перетинав подвійну горизонтальну лінію дорожньої розмітки.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до вимог ст.. 268 КАС України, суд про причини не явки не повідомив, своїм правом на подання заяв по суті справи не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена відповідачем не в автоматичному режимі.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Так, п. 4 Розділу І вказаної Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно п.п. 1, 2, 5 Розділу IV вказаної Інструкції передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

За вимог п. 2 Розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту постанови серії ВР № 010785 від 14 травня 2018 року вбачається, що 14.05.2018 р. о 13 год. 00 хв. в м. Київ по вул. Хрещатик, 40, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110207, номерний знак НОМЕР_1, перетнув подвійну суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.3 Додаток 1 ПДР України, здійснив розворот, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а.с.4).

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що він рухався виключно з дотриманням ПДР України, і через обмеження руху по вул. Хрещатик та утворений затор на вул. Богдана Хмельницького, який він вирішив об'їхати, здійснив розворот, не порушуючи при цьому ПДР України (а.с.1-3).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1, він здійснив розворот за десять метрів до перехрестя вулиць Хрещатик-Богдана Хмельницького, оскільки на даному перехресті був затор (а.с. 6).

На роздрукованому фрагменті карти м. Києва, сформованого через пошуково-інформаційний сервіс Яндекса «Яндекс. Карти», позивачем схематично позначено місце свого розвороту на вул. Хрещатик перед перехрестям з вул. Богдана Хмельницького. Однак, з даного фрагменту карти вбачається, що по протяжності вул. Хрещатик, що має протилежні напрямки руху, до та після перехрестя з вул. Богдана Хмельницького, наявна подвійна суцільна лінія розмітки, розворот через яку зображено самим позивачем (а.с.7).

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 14.05.2018 р., самого факту правопорушення не зафіксовано, однак зафіксовано винесення працівниками поліції постанови на ОСОБА_1 та пояснення останнього щодо вчиненого ним правопорушення, згідно яких ОСОБА_1 визнав, що перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, однак не вважає це грубим порушенням (а.с.27).

Відповідно до п. 3 підрозділу 1 «Горизонтальна розмітка» розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, горизонтальна розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Згідно п. 4 підрозділу 1 «Горизонтальна розмітка» розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України, лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 122 КУпАП, штраф може бути накладений за (…) порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини (…).

Таким чином, твердження позивача про те, що перетин ним подвійної суцільної лінії розмітки через обмежений рух по вул. Хрещатик та утвореним затором на вул. Богдана Хмельницького не є грубим правопорушенням, є хибним і не може бути прийняте до уваги судом, оскільки позивач як у своїй позовній заяві, так і в судовому засіданні підтвердив здійснення ним розвороту перед перехрестям вулиць Хрещатик-Богдана Хмельницького в м. Києві. При цьому, суд кредитно відноситься до пояснень позивача наданих в судовому засіданні щодо не перетину ним через подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки, оскільки такі пояснення спростовуються первинними письмовими поясненнями ОСОБА_1 наданими працівникам патрульної служби та зафіксованими відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що здійснюючи розворот перед перехрестям вулиць Хрещатик-Богдана Хмельницького в м. Києві, ОСОБА_1 перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки, що в розумінні п. 4 підрозділу 1 «Горизонтальна розмітка» розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України є порушенням цих правил, та за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

А відтак, твердження позивача, викладені в позовній заяві, як підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 010785 від 14 травня 2018 року, щодо незаконного притягнення його відповідачем до адміністративної відповідальності є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із ч. 1 статті 7 цього закону визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Частиною 1 статті 23 цього закону визначені основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем дотримані вимоги ст.ст. 251, 254, 256, 276,280 КУпАП та правильно застосовано до ОСОБА_5 стягнення в межах санкції ст. 122 КУпАП, тому оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5,7, 8, 9, 10, 11, 19, 20 , 78, 94, 211, 217, 229, 241, 242, 245, 246, 286, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень КАС України, -

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 2 УПП в м. Києві ст. лейтенанта поліції Белеуша С.С. про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу Адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2018 року.

Суддя: