Справа № 761/14165/18
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/583/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції м.Києва Слободянюк Вікторії Володимирівни про скасування постанови серії ВР №051729 у справі про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

В квітні 2018 року до Шевченківського районного суду м.Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до інспектора управління патрульної поліції м.Києва Слободянюк Вікторії Володимирівни, де просив суд скасувати постанову серії ВР №051729 у справі про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2018 року та провадження у справі закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що інспектор Слободянюк В.В. відносно позивача винесла постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності із накладенням штрафу у зв'язку з порушенням ним вимог п.15.1 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП із подальшим накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Як вбачається з постанови, то позивач 09.04.2018 року біля 13.35 год., керуючи транспортним засобом марки «Мерседес» д.н.з НОМЕР_1 на вул..Обсерваторній, 12б в м.Києві запаркував вказаний автомобіль ближче 10 метрів від регульованого пішохідного переходу та не пред»явив поліс обов»язкового страхування наземного транспортного засобу. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки доказів вчинення вказаного порушення не надано, а він пред»явив інспектору поліс, а автомобіль не був припаркований, а він лише зупинився і не виходив з автомобіля. Права за ст..268 КУпАП йому також роз»яснені не були. Між тим, інспектор виніс оскаржувану постанову на місці та без повного з»ясування обставин та в порушення прав заявника. Відтак, постанова про накладення стягнення від 09.04.2018 року підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

В судовому засідання позивач вказаний позов підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав з огляду на недоведеність порушень визначених у постанові ПДР, а також зазначив, що він дійсно зупинив своє авто на паркові на місці його виявлення працівниками поліції і пішов додому за ліками, а коли повернувся, то працівники поліції складали постанову. Зазначив, що дійсно в цей час у нього з собою полісу страхування не було та він його не пред»явив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з»явились та своїх представників не направили, хоча про дату та час розгляду справи по суті були повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, письмових клопотань чи заперечень до суду не надавали.

За умовами п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим адміністративним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відтак, розгляд вказаної справи належить до підсудності Шевченківського районного суду м.Києва як місцевого загального суду за правилами чинного КАС України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що він 09.04.2018 року біля 13.35 год., керуючи транспортним засобом марки «Мерседес» д.н.з НОМЕР_1 на вул..Обсерваторній, 12б в м.Києві запаркував вказаний автомобіль ближче 10 метрів від регульованого пішохідного переходу та не пред»явив поліс обов»язкового страхування наземного транспортного засобу, чим порушив вимоги п.15.1, 15.9 г, 2.1 г ПДР України, що підтверджується постановою від 09.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно з ч.1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, що не має при собі або не пред»явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа та транспортний засіб, а також поліса обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За умовами п.2.1 г Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року з наступними змінами та доповненнями, зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вбачається з змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 09.04.2018 року, то саме позивач серед іншого не пред»явив інспектору вказаний поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на визначений автомобіль, тобто вчинив порушення вимог п.2.1 г Правил дорожнього руху, що обумовляє відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що постанова серії ВР №051729 від 09 квітня 2018 року складена уповноваженою на те посадовою особою, за формою і змістом відповідають вимогам ст.ст.255, 256, 283 КУпАП України, штраф накладений в межах санкції ч.1 ст.126 КУпАП.

Посилаючись на необхідність визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, позивач посилаються на те, що її складання на місці не передбачено вимогами чинного законодавства та порушують його право на захист.

Між тим, суд вважає, що винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності одразу на місці вчинення без попереднього винесення відповідного протоколу не порушує вимоги законодавства та права позивача з огляду на наступне.

Так, за умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно ч.3,4 ст..258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також, за умовами ч.5 ст.258 КУпАП визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Вказані вимоги закону передбачають складання протоколу лише з умовою, що вчинення правопорушень окрім тих, що вчинені у сфері забезпечення дорожнього руху, а також тоді, коли особа під час складання оспорить адміністративне стягнення.

Між тим, як вбачається з постанови про вчинення адміністративного правопорушення від 09.04.2018 року, то позивач від підпису її відмовився, не вказавши на будь-які заперечення щодо її складання, будь-яких скарг щодо не надання на підписання постанови не подавав, що у даному випадку не зобов»язуує відповідача виносити попередньо протокол про його вчинення в розумінні ч.5 ст.253 КУпАП.

Інші доводи позивача не спростовують законність дій відповідача з винесення оскаржуваної постанови за порушення вимог ч.1 ст.126 КупАП.

Більше того, позивач сам в судовому засіданні під звукозапис повідомив, що дійсно на час складання постанови при ньому та в автомобілі вказаного полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не було та він його на перевірку не надав, а обставин об»єктивної неможливості його надання не навів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що на підставі винесеної згідно вимог законодавства постанови про виявлене вчинене адміністративне правопорушення, відсутність заперечень щодо її винесення з боку позивача на місці, відповідачем було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та порушень його прав під час складення такої постанови не було.

Таким чином, при винесенні постанови від 09 квітня 2018 року відповідач діяв законно та в межах своїх повноважень.

За таких обставин, наведені позивачем доводи про відсутність доказів порушення ним Правил дорожнього руху та процесуальних порушень при притягнення його до адміністративної відповідальності з боку відповідача не заслуговують на увагу, оскільки складення постанови на місці не є підставою для скасування законного рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.20, 246, 250-251, 255, 295КАС України, п.11.2, п.11.5 Правил Дорожнього руху України, ст.ст. 122 ч.2, 255, 256, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції м.Києва Слободянюк Вікторії Володимирівни про скасування постанови серії ВР №051729 у справі про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2018 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду до або через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 05 вересня 2018 року.