Справа № 1640/2389/18
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2389/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчнити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправним зменшення розміру пенсії, призначеної ОСОБА_1 з 80 до 70 процентів довічної пенсії за вислугу років під час здійснення її перерахунку з 01.01.2018 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", а також неврахування до складу розміру грошового забезпечення при здійсненні перерахунку з 01.01.2018 довічної пенсії за вислугу років середньомісячної суми отримуваних ним під час проходження військової служби щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у загальному розмірі 5098,94 грн. та зазначених у постанові Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.11.2016 по справі №537/3978/16-а виплат на оздоровлення за 2012 рік в розмірі 6606,27 грн та за 2013 рік в розмірів 7289,16 грн матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2012 рік в розмірі 1552,00 грн та за 2013 рік в розмірі 1552,00 грн;

- зобов'язання здійснити з 01.01.2018 перерахунок довічної пенсії за вислугу років, виходячи з раніше призначеного розміру 80 процентів відповідних сум його грошового забезпечення із врахуванням до розміру його грошового забезпечення при обчисленні пенсії середньомісячної суми отримуваних ОСОБА_1 під час проходження військової служби щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у загальному розмірі 5098,94 грн. зазначених у постанові Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.11.2016 по справі №537/3978/16-а виплат на оздоровлення за 2012 рік в розмірі 6606,27 грн та за 2013 рік в розмірів 7289,16 грн матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2012 рік в розмірі 1552,00 грн. та за 2013 рік в розмірі 1552,00 грн, а також здійснити виплату різниці недоплаченої з 01.01.2018 розміру довічної пенсії за вислугу років з урахуванням зроблених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що при проведенні перерахунку пенсії йому встановлено пенсію в розмірі 70 % від грошового забезпечення, що є порушенням вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції чинній на час призначення пенсії) та чинного пенсійного законодавства, яке не передбачає зменшення розміру пенсії (відсотків) під час проведення перерахунку раніше призначеної пенсії. Стверджував, що відповідачем під час проведення перерахунку пенсії не враховано щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці у загальному розмірі 5098,945 грн та одноразові виплати зазначені у постанові Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.11.2016 по справі №537/3978/16-а.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною п'ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

22.08.2018 судом одержано відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зазначав, що перерахунок пенсії позивачу проведено у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вказував, що відсутні підстави для врахування під час перерахунку пенсії позивача додаткових показників, які не вказані в довідці про розмір грошового забезпечення, оскільки це не відповідає нормам постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та до 01.01.2018 отримував пенсію в розмірі 80 % грошового забезпечення.

01.05.2018 під час проведення перерахунку, раніше призначеної пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, позивачу призначено пенсію в розмірі 70% грошового забезпечення та без врахування додаткових видів забезпечення за 24 місяці та постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.11.2016 по справі №537/3978/16-а.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції що діяла на момент призначення пенсії позивачу) встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

На виконання вказаної норми відповідачем ОСОБА_1, загальний розмір пенсії, обчислений в розмірі 80 %, що не перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений законодавством на той час.

01.05.2014 набрали чинності зміни, внесені Законом України від 27.03.2014 №1166 "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

З системного аналізу норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" можна дійти висновку, що хоча Законом "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" було обмежено максимальний розмір пенсії до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, в той же час підстави та порядок перерахунку пенсії особам, визначеним Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" регулюються саме статтею 63 даного Закону, за приписами якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Положення ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із прийняттям Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" не зазнали змін.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, повинні застосовуватися саме норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент призначення пенсії, а внесені зміни Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації такого права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Отже, при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 8 липня 2015 року у справі №732/48/15 та Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а та від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17 та Верховним судом в постанові від 19 червня 2018 року у справі 583/2264/17.

За приписами статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Із судової практики вбачається, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 09.07.1999 року № 8-рп/99 та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002).

Зі змісту зазначених рішень вбачається, що при їх постановлені Конституційний Суд України вказав на те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. І це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

За приписами частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2, ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідач не довів правомірності своїх дій, спрямованих на зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1

Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу, у відповідача відсутні підстави для обмеження розміру його пенсії 70 процентами грошового забезпечення, згідно ч. 2, ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки дане обмеження не стосується випадку з позивачем, якому пенсія не призначалась вперше, а вже була призначена.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління пенсійного України в Полтавській області щодо зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення до 70 відсотків при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2018 та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2018 в розмірі 80 відсотків грошового забезпечення та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум з 01.01.2018.

Надаючи оцінку позовним вимогам в частині визнання протиправним неврахування до складу розміру грошового забезпечення при здійсненні перерахунку з 01.01.2018 довічної пенсії за вислугу років середньомісячної суми, отримуваних ОСОБА_1 під час проходження військової служби, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у загальному розмірі 5098,94 грн та зазначених у постанові Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.11.2016 по справі №537/3978/16-а виплат, суд виходить з наступного.

Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 встановлено, що підставою для проведення перерахунку пенсії є довідка уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення.

Верховним Судом у пункті 57 рішення від 15.02.2018 у зразковій справі №820/6514/17 визначено обставини, які можуть вплинути на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі, а саме - довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських повинні бути отримані з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45. Ці довідки повинні бути чинними.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року, N 45.

Судом встановлено, що відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки управління Служби безпеки України в Полтавській області від 12.04.2018. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2018 за посадою начальник поліклініки-лікар ВМС ВМУ СБУ 5 управління (МЦСП) м. Кременчук ЦСО "А" СБУ становить: посадовий оклад - 7330,00 грн; оклад військовим (спеціальним званням) підполковник - 1410,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) - 4370,00 грн; всього - 13110,00 грн.

Вказана довідка не містить інших видів грошового забезпечення, а тому у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у загальному розмірі 5098,94 грн.

Суд зауважує, що у разі незгоди позивача із діями (бездіяльністю) відповідача, вчинених на виконання рішення суду, захист (відновлення) порушених прав позивача може бути забезпечений в порядку, передбаченому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Так, частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, вказаною процесуальною нормою врегульовано порядок розгляду заяви щодо оскарження дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови суду, прийнятої на користь особи-позивача або про порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Суб'єкт владних повноважень не може бути зобов'язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови (рішення) суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним неврахування до складу розміру грошового забезпечення при здійсненні перерахунку з 01.01.2018 довічної пенсії за вислугу років середньомісячної суми отримуваних ОСОБА_1 під час проходження військової служби щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у загальному розмірі 5098,94 грн та зазначених у постанові Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.11.2016 по справі №537/3978/16-а виплат, а також похідна від них позовна вимога про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок довічної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років із врахуванням до розміру його грошового забезпечення при обчисленні пенсії середньомісячної суми отримуваних ним під час проходження військової служби щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у загальному розмірі 5098,94 грн та зазначених у постанові Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.11.2016 по справі №537/3978/16-а необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписом вказаної норми покладення такого зобов'язання на суб'єкта владних повноважень є правом, а не обов'язком суду.

Крім того, суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи спрямовані на виконання судового рішення.

Заява позивача про подання доказів на підтвердження розміру понесених ним судових витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини третьої статті 143 вказаного Кодексу якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Системно аналізуючи положення вказаних статей, суд приходить до висновку, що подання доказів на підтвердження понесених судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог можливо лише у тому випадку якщо сторона з поважних причин не може надати вказані докази до закінчення судових дебатів, про що подає до суду відповідну заяву.

Заява позивача не містить чітких причин неможливості надання позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а посилання позивача у заяві на об'єктивні причини неможливості подання вказаних доказів без їх конкретизації позбавляє суд можливості встановити причини їх неподання.

Враховуючи неможливість встановлення наявності чи відсутності поважних причин ненадання доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, без чого неможливо вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаної вище заяви.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що позивач мав достатньо часу з моменту отримання ухвали про відкриття провадження по справі (07.08.2018) та до ухвалення судом рішення по справі для надання до суду доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, однак останній своїм правом не скористався.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

А відповідно до частини першої цієї статті, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 2819,20 грн, а тому, з огляду на ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог, позивачу належить компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у розмірі 1409,60 грн.

Відомості про інші судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36000, ) про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного України в Полтавській області щодо зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення до 70 відсотків при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2018.

Зобов'язати Головне управління пенсійного України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2018 в розмірі 80 відсотів грошового забезпечення та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум з 01.01.2018.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36000, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1409,60 грн (одна тисяча чотириста дев'ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Бойко