Справа № 815/2199/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2199/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В.,за участю секретаря Філімоненко А.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІКОН» (місцезнаходження: 65117, АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.10.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІКОН» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.10.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що не погоджується з висновками ГУ ДФС в Одеської області, викладеними в Акті перевірки №1242/15-32-14-03/36501757 від 12.09.2017р., та вважає їх помилковими, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, і прийнятими із порушенням норм чинного законодавства. У зв'язку з чим, прийняте Відповідачем податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.10.2017 року, яке складене на підставі цього Акту, повинно бути визнано протиправним та скасовано.

25.06.2018 року від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначено, що оскаржуване рішення винесено законно, на підставі діючого податкового законодавства, а тому є правомірним (а.с. 105-106).

14.08.2018 року, Позивачем було надано відповідь на відзив, в якому Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с. 125-128).

Сторони у судове засідання на 29.08.2018 року не з'явились, повідомленні належним чином (а.с. 131). 29.08.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 132).

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В силу частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що з 30.08.2017р. по 05.09.2017р., на підставі направлень на проведення перевірки, виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області, Відповідачем було проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІКОН» (далі - Позивач), з питань дотримання вимог податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.01.2015р. по 31.03.2017р.

За результатами перевірки було складено Акт №1242/15-32-14-03/36501757 від 12.09.2017р. (а.с. 11-31).

Перевіркою встановлено, що Позивачем було складено податкові накладні (далі - ПН), які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) терміном понад 15 календарних днів:

- ПН №442 від 31.08.2016р. на суму ПДВ 11476,67 грн., граничний термін реєстрації - 15.09.2016р., фактична реєстрація - 23.09.2016р. 02:32, нарахована кількість днів прострочення - 23 дня, фактична кількість днів прострочення - 8 днів, розмір штрафу - 1147,67 грн., який нараховано відповідно до фактичної кількості днів прострочення;

- ПН №357 від 05.09.2016р. на суму ПДВ 7216,67 грн., граничний термін реєстрації- 20.09.2016р., фактична реєстрація - 23.09.2016р. 02:50, нарахована кількість днів прострочення - 18 днів, фактична кількість днів прострочення -- 3 дня, розмір штрафу - 721,67 грн., який нараховано відповідно до фактично/ кількості днів прострочення;

- ПН №187 від 30.12.2016р. на суму ПДВ 1593,87 грн.,,граничний термін реєстрації - 14.01.2016р., фактична реєстрація - 20.01.2017р. 10:30, нарахована кількість днів прострочення - 21 день, фактична кількість днів прострочення - 6 днів, розмір штрафу - 159,39 грн., який нараховано відповідно до фактичної кількості днів прострочення.

Загальна сума штрафу 2028,73 грн.

Відповідач виніс на підставі Акта №1242/15-32-14-03/36501757 від 12.09.2017р. податкове повідомлення-рішення - Форма Н № від 25.09.2017р., яким нараховано загальну суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 2028,72 грн. за порушення граничних строків реєстрації зазначених податкових накладних на суму ПДВ 20287,21 грн. (а.с. 32).

Вказаний штраф Позивачем був оплачений в повному обсязі (а.с. 33).

Як зазначає Позивач у позові, ТОВ «НОВІКОН» погоджується із розміром штрафу, незважаючи на те, що Відповідач здійснив невірні розрахунки днів прострочення реєстрації податкових накладних, адже на розмір штрафу ці помилки не вплинули.

Однак, 12.10.2017р. Відповідачем було проведено повторну перевірку (камеральну перевірку) Позивача, з питань своєчасності реєстрації вищезазначених податкових накладних в ЄРПН, дата виписки яких припадає на 2016 рік.

За результатами камеральної перевірки було складено Акт №9560/15-32/12-12/36501757 від 12.10.2017р. (а.с. 34-35).

Перевіркою встановлено, що Позивачем було затримано граничні терміни реєстрації податкових накладних:

- ПН №442 від 31.08.2016р. на суму ПДВ 11476,67 грн., граничний термін реєстрації - 15.09.2016р., фактична реєстрація - 23.09.2016 р. 02:32, затримка - 8 днів, розмір штрафу - 1147, 67;

- ПН №357 від 05.09.2016р. на суму ПДВ 7216,67 грн., граничний термін реєстрації - 20.09.2016р., фактична реєстрація - 23.09.2016 р. 02:50, затримка - 3 дня, розмір штрафу - 721,67 грн.;

- ПН №187 від 30.12.2016р. на суму ПДВ 1593,87 грн., граничний термін реєстрації - 14.01.2016р., фактична реєстрація - 20.01.2017 р. 10:30, затримка - 6 днів, розмір штрафу - 159,39 грн..

Загальна сума штрафу 2028,73 грн..

Відповідач виніс на підставі Акта №9560/15-32/12-12/36501757 від 12.10.2017р. податкове повідомлення-рішення - Форма Н № від 21.10.2017р. (а.с. 36), яким повторно нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 2028,72 грн. за порушення граничних строків реєстрації тих самих податкових накладних, за несвоєчасну реєстрацію яких Відповідачем вже було накладено штраф, а Позивачем - його сплачено.

Не погоджуючись із оскарженим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Оцінюючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначає Позивач у позові, на відміну від Акта №1242/15-32-14-03/36501757 від 12.09.2017р. Актом №9560/15-32/12- 12/36501757 від 12.10.2017р. кількість днів прострочення реєстрації розраховано правильно, однак він є незаконним та підлягає скасуванню, з огляду на те, що ним нараховані штрафні санкції за правопорушення, щодо якого вже були застосовані штрафні санкції Відповідачем.

За приписами ч.14 п.201.10 ст.201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний, день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Таким чином, граничний строк для реєстрації податкових накладних становить 15 календарних днів (включно).

Відповідно до п.120-1 ст.120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 ПК Кодексу, для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН (крім податкової накладної, що не надасться отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 ПК Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до ЗО календарних днів;

- 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Позивач вважає, що винесене Відповідачем ОСОБА_1 повідомлення-рішення № від 21.10.2017р. на суму 2028,72 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки було винесено Відповідачем за правопорушення граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН, щодо якого вже були застосовані штрафні санкції згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 25.09.2017р. на суму 2028,72 грн., відповідно повторне притягнення до відповідальності Позивача є порушенням норм чинного законодавства, а саме ст.61 Конституції України та п.116.2 ст.116 ПК України.

Суд погоджується із доводами Позивача, які викладені у позові, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Актом №1242/15-32-14- 03/36501757 від 12.09.2017р. та Актом №9560/15-32/12-12/36501757 від 12.10.2017р. були накладені штрафні санкції за одне і те саме правопорушення та тим самим було здійснено подвійне притягнення до відповідальності за одне правопорушення. ОСОБА_1 повідомлення - рішення № від 21.10.2017р. дублює податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2017р.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п.116.2 ст.116 ПК України за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої ПК України та іншими законами України.

На підставі викладеного застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) за податковим повідомленням-рішенням № від 21.10.2017р. є протиправним та безпідставним.

При цьому, як зазначив Позивач, на його на адресу не надходило жодних актів перевірки, на підставі яких податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2017р. могло бути винесено.

Позивач дізнався про нарахування штрафних санкцій з інформації про факт накладання штрафу, яка містилася в Особистому кабінеті платників податку на сайті ДФС.

Під час проведення камеральних перевірок податкової звітності Відповідач взагалі не мав підстав для перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН складених та зареєстрованих у 2016 році та складати Акт №9560/15-32/12-12/36501757 від 12.10.2017р., оскільки в рамках камеральної перевірки перевіряти своєчасність реєстрації податкових накладних Відповідач мав право лише з 01.01.2017р. і лише тих податкових накладних, які були складені після 01.01.2017р.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України, а фактичні перевірки - ПК України та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних ЄРПН та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-УЇЇІ від 21.12.2016р. з 01.01.2017р. підпункт 75.1.1. п.75.1 ст.75 ПК України був викладений в новій редакції та доповнений абзацом другим, відповідно до якого, предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відг овідних інформаційних базах.

У відповідності до приписів ст.76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Отже право проведення камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних до накладних було надано контролюючому органу лише з 01.01.2017р. і лише тих податкових накладних, які були складені після 01.01.2017р..

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.І ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, Відповідач мав право в рамках камеральної перевірки перевіряти своєчасність реєстрації податкових накладних, складених починаючи з 01.01.2017 року, оскільки податкові накладні за 2016 рік не є даними податкової звітності, що відповідає приписам пункту 76.1 статті 76 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015р. №К/800/67871/14, від 23 червня 2015р. №К/800/9651/15, від 10 листопада 2015р. №К/800/19897/15, від 02 грудня 2015р. №К/800/14438/14; Одеського апеляційного адміністративного суду м. Одеса 07 лютого 2018 р. № 815/4183/17.

Також, Відповідачем було порушено визначений п.200.10 ст.200 ПК України 30-ти денний граничний термін на проведення контролюючими органами перевірок реєстрації податкових накладних.

Відповідно до ц.76.3 ст.76 ІЖ України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Суд зазначає, що у 2016 році за діючими нормами ПК України для камеральної перевірки звітності з ПДВ було встановлено особливий порядок камеральної перевірки такої звітності.

За п. 200.10 ст.200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

При цьому, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.203.1 ст.203 ІЖ України).

Проте, в порушення наведених положень ПК України відповідачем проведено оскаржувану перевірку за період серпень 2016р., вересень 2016р., грудень 2016р. лише у жовтні 2017р..

Отже, Відповідач мав право проводити перевірку: податкової накладної №442 за серпень 2016р. - у вересні 2016р., податкової накладної №357 - у жовтні 2016р., податкової накладної №187 - у січні 2017р., а не в жовтні 2017р..

Враховуючи викладене, суд вважає дії Головного управління ДФС в Одеській області з проведення камеральної перевірки ТОВ «НОВІКОН», результати якої оформлені актом від №9560/15-32/12-12/36501757 від 12.10.2017р., суперечать нормам ПК України, вчинені не на підставі та не у межах повноважень, що ним передбачені, а тому є протиправними.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у Постанові від 27 січня 2015р. у справі №21-425а14, незаконна перевірка не створює правових наслідків, а саме невиконання вимог підпункту 78.1.1 п.78.1 ст.78 та п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таким чином, проведена Відповідачем перевірка ТОВ «НОВІКОН», результати якої оформлені актом №956р/15-32/12-12/36501757 від 12.10.2017р. була здійснена з порушенням норм чинного законодавства та не створює правових наслідків, зокрема у вигляді прийняття податкового повідомлення-рішення № від 21.10.2017р.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Також, позивач просить стягнути із відповідача витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачу надано правничу допомогу на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 25.04.2018 року та Додаткової угоди 1 № б/н від 25.04.12018 року. Відповідно до умов цього договору ТОВ «НОВІКОН» в рахунок витрат на правову (правничу) допомогу було сплачено грошову суму у розмірі 10000,00 грн., що підтверджено Актом прийому-передачі наданих послуг від 23.08.2018 року та платіжним дорученням № 1476 від 23.08.2018 року про сплату за надані послуги (а.с. 133-138).

Судом визначено співмірність та розмір витрат на правову допомогу відповідно до статті 134 КАС України, з урахуванням фактично витраченого часу на надання правничої допомоги адвокатом за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою.

Клопотань відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не надходило.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 139, 143, 241-246, 250-251КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІКОН» (місцезнаходження: 65117, АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській № НОМЕР_1 від 21.10.2017 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІКОН» () з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області, сплачений судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІКОН» () з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області, суму витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанціїв 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.