Справа № 805/3084/18-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року справа №805/3084/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі судового засідання Борисові А.А., за участю представника позивача Міхно М.Г., представника відповідача Кравченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2018 року (повний текст складено 23 червня 2018 року в м. Слов'янськ) у справі № 805/3084/18-а (суддя І інстанції - Давиденко Т.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Буд-Південь" до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування пені з орендної плати з юридичних осіб, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстер-Буд-Південь" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування нарахованої пені з орендної плати з юридичних осіб за 2016 рік в сумі 202616,74 грн. та зобов'язання внести відповідні зміни в облікову картку платника податків по коду платежу 18010600.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, нараховуючи пеню з орендної плати за землю за 2016 рік відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Зазначає, що Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію Рішення РНБО України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України".

Наполягає на тому, що ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення АТО" передбачене звільнення суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Вказує на те, що, оскільки ТОВ "Майстер-Буд-Південь" знаходиться на території, де здійснюється антитерористична операція, воно звільнене від сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності на час проведення АТО в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2018 року у справі № 805/3084/18-а позов задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області скасувати нараховану Товариству з обмеженою відповідальністю "Майстер-Буд-Південь" (, юридична адреса: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 2) пеню з орендної плати з юридичних осіб за 2016 рік в сумі 202616,74 грн. та внести відповідні зміни в облікову картку платника податків Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстер-Буд-Південь" (, юридична адреса: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр.. Будівельників, 2) по коду платежу 18010600. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що Закон № 1669 не є законом із питань оподаткування або внесення змін до Податкового кодексу України, таким чином, його положення суперечать нормам п. 2.1 ст. 2 та п. 7.3 ст. 7 Кодексу щодо визначення, у тому числі й зміни основних елементів податків.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача, наголошуючи на законності прийнято судом рішення.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ "Майстер-Буд-Південь" зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців , юридична адреса: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, 2 (а.с. 33).

ТОВ "Майстер-Буд-Південь" 28.01.2014 року надало до Маріупольської ОДПІ (Іллічівське відділення) звітну декларацію з плати за землю за 2014 рік (а.с. 19-20).

ТОВ "Майстер-Буд-Південь" 19.02.2016 року надало до Маріупольської ОДПІ (Іллічівське відділення) звітну декларацію з плати за землю за 2016 рік (а.с. 19-20).

ТОВ "Майстер-Буд-Південь" 10.04.2015 року надало до Маріупольської ОДПІ (Іллічівське відділення) уточнюючу декларацію з плати за землю за 2015 рік (а.с. 7-8).

ТОВ "Майстер-Буд-Південь" 11.03.2016 року надало до Маріупольської ОДПІ (Іллічівське відділення) уточнюючу декларацію з плати за землю за 2015 рік (а.с. 13-14).

ТОВ "Майстер-Буд-Південь" 11.03.2016 року надало до Маріупольської ОДПІ (Іллічівське відділення) уточнюючу декларацію з плати за землю за 2016 рік (а.с. 7-8).

ТОВ "Майстер-Буд-Південь" 11.03.2016 року надало до Маріупольської ОДПІ (Іллічівське відділення) уточнюючу декларацію з плати за землю за 2014 рік (а.с. 17-18).

03.01.2018 року ТОВ "Майстер-Буд-Південь" звернулось до ГУ ДФС у Донецькій області з листом №2 (вхідний від 09.01.2018 року № 665/10) щодо скасування пені з орендної плати з юридичних осіб за земельні ділянки у сумі 199493 грн. 76 коп. нарахованої в 2016 році.

08.02.2018 року листом № 6147/10/05-99-17-01-08 ГУ ДФС у Донецькій області надало відповідь на звернення ТОВ "Майстер-Буд-Південь", в якому зазначило, що за обліковими даними інформаційної системи органів доходів і зборів, згідно інтегрованої картки платника ТОВ "Майстер-Буд-Південь" станом на 01.02.2018 року має податковий борг з орендної плати з юридичних осіб податків у сумі 1166769 грн. 51 коп. у т.ч. 629 грн. 91 коп.(а.с. 24).

У листі від 08.02.2018 року № 6147/10/05-99-17-01-08 зазначено, що платником самостійно надано у 2016 році уточнюючі податкові декларації, якими зменшене податкове зобов'язання з орендної плати за 2015 та 2016 роки та самостійно сплачена сума 5349 грн. 61 коп., за 2016 рік у зв'язку з погашенням податкового боргу, нарахована пеня у сумі 202616 грн. 74 коп., сплачена пеня - 199493 грн. 76 коп., залишок не сплаченої пені на 31.12.2016 рік склав 3935 грн. 29 коп.(а.с. 24).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить скасувати нараховану пеню з орендної плати з юридичних осіб за 2016 рік в сумі 202616,74 грн. та зобов'язати внести відповідні зміни в облікову картку платника податків по коду платежу 18010600.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов'язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків.

Суд першої інстанції дійшов висновку про помилковість висновку відповідача про порушення норм чинного податкового законодавства щодо нарахування пені з орендної плати, виходячи з наступного.

Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочате проведення Антитеррористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Абзацем 2 статті 1 зазначенного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 02.12.2015 року № 1275-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, м. Маріуполь Донецької області віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Як зазначалось раніше, позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Маріуполь Донецької області.

Статтею 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено, що під час проведення антитерористичної операції звільнити суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно абз. 1 ст. 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час спірних взаємовідносин Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО тривав.

Оскільки позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Маріуполя Донецької області - у населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває, нормою прямої дії Закону суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнені від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, суд першої інстанції дійшов висновку, що, приймаючи рішення, які оскаржуються, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо нарахування пені з орендної плати, в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність рішень органу владних повноважень, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2018 року у справі № 805/3084/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2018 року у справі № 805/3084/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок