Справа № 821/754/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/754/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Джабурія О.В.

суддів: Вербицька Н. В. , Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Шевченко" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.05.2018р. по справі № 821/754/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім. Шевченко" про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області звернулось до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченко», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року в загальній сумі 18 348, 37 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідач має заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за віком на пільгових умовах за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року в загальній сумі 18 348, 37 грн. Оскільки відповідач самостійно не сплатив вказану суму у визначені законодавством строки, позивач просить стягнути їх в судовому порядку.

Також в позові ГУ ПФУ в Херсонській області просить провести розгляд справи в порядку письмового провадження без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 23.04.2018 року у справі відкрите спрощене позовне провадження.

Відповідачу направлена ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження у даній справі та запропоновано надати відзив на позов протягом п'ятнадцятиденного строку. Вказана ухвала суду отримана відповідачем 26.04.2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення. Однак відзив на позов відповідачем не надано.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченко» (74232, Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Гаврилівка, вул. Кооперативна, 4, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6 ) заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з грудня 2017 р. по лютий 2018р. включно в сумі 18 348,37 грн.

На вказане рішення від 23 травня 2018 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченко» подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року та відмовити в задоволенні позову.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченко» зареєстроване та перебуває на обліку в Бериславському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області.

Відповідач використовував працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зокрема, на даному підприємстві працювали ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Бериславським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Херсонської області до відповідача направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та повідомлення про місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за вказаними вище особами, які останнім отримано.

Але відповідач, за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року не вніс до відповідача необхідну плату, в результаті чого, виникла заборгованість в сумі 18 348, 37 грн., яка по теперішній час не сплачена.

В зв'язку з несплатою відповідачем вказаної заборгованості, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Так, за змістом п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, зазначеним вище особам пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до вимог ст.27 та з урахуванням ст.28 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів «б» - «з» ч.1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з абзацом 4 п.1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених п.п.1,2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, абзацом 3 п.1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 % від об'єкта оподаткування, визначеного абз.4 п.1 ст.2 цього Закону.

Стосовно ж питання законності нарахування Управлінням ПФУ підприємству відповідача сум, пов'язаних з відшкодуванням витрат з виплати та доставки пенсії, призначеної на підставі п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то колегія суддів зазначає, що обов'язок відшкодовувати їх ґрунтується на абзаці 4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до УПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20% з наступним збільшенням її щороку на 10% до 100% розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Отже, враховуючи вищезазначене, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до п.п. «а», «б»-«з» ч.1 ст.13 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» за списками №1 та №2, покриваються підприємствами та організаціями, де працювали ці особи.

При цьому, обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених УПФУ після 01 січня 2004 року не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Одночасно, слід звернути увагу на те, що аналогічна правова позиція з цього питання була висловлена і Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 25.09.2012 року (у справах №21-251а12 і №21-293а12) та від 17.12.2013 року (у справі №21-453а13).

Відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється у порядку, визначеному Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663.

Відповідно до вимог п.6.1 п.6 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону.

Згідно до вимог п.6.4 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України», розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до вимог п.6.8. вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно до вимог п.6.9. Інструкції, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Крім того, відповідно до абзацу 4 п.1 ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (із змінами) для підприємств, установ, організацій, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Бериславським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Херсонської області на адресу СТОВ «ім. Шевченко» направлялися розрахунки по фактичним витратам на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах, призначених відповідно до п.«б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з жовтня 2017 року у сумі 6273,05 грн. та з 2018 року в розмірі 6237,05 грн.

Згідно розрахунку по відшкодуванню сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, виплачених пенсіонерам, картки особового рахунку та довідок, СТОВ «ім. Шевченко» повинне було відшкодувати заборгованість за грудень 2017 року в сумі 5802,37 грн., за січень 2018 року - 6272,95 грн. за лютий 2018 року - 6273,05 грн. На момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, не надані докази погашення вказаної заборгованості.

Крім того, Прикінцевими Положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено будь-яких правил щодо звільнення від сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у вигляді покриття витрат на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах.

Стосовно посилань апелянта відносно того, що новий статут СТОВ «ім. Шевченко» у новій редакції від 15.01.2007 року не містить інформацію щодо правонаступника, то колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Так, згідно інформації наявної в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за СТОВ «ім. Шевченко», та згідно відтиску печатки наявної в поданій апеляційній скарзі 21.06.2018 року, за підписом директора ОСОБА_7, ідентифікаційний код товариства - 03784893.

Також, згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, СТОВ «ім. Шевченко» було зареєстровано 18.03.1996 року, за номером запису 1 000010, також за зазначеним ідентифікаційним кодом.

Згідно ж архівної довідки Архівного сектору Нововоронцовської РДА Херсонської області від 17.10.2016 року №867, загальними зборами уповноважених членів колгосп «Шлях комунізму» перейменовано в колгосп «ім. Шевченко» (протокол №3 від 14.09.1991р.).

Далі, загальними зборами уповноважених членів колгоспу «ім. Шевченка», колгосп «ім. Шевченко2 реформовано в колективне сільськогосподарське підприємство «ім. Шевченко» (протокол №3 від 05.10.1992р.), який в свою чергу, реформований в Сільськогосподарське ТОВ «ім. Шевченко» (протокол від 04.03.2000р.).

Окрім того, як вбачається зі змісту наявного в матеріалах справи розділу 5 п.5.1 статуту СТОВ «ім. Шевченко» від 15.03.2000 року, останній є правонаступником КСП «ім. Шевченко».

З вказаного вбачається, що посилання апелянта на те, що у 2007 році була зареєстрована нова редакція статуту підприємства, в якій взагалі не зазначено про правонаступництво, однак цей факт сам по собі не скасовує того, що зазначене підприємство зареєстровано з 18.03.1996 року, має такий самий ідентифікаційний номер, до того ж, правонаступника КСП «ім. Шевченко» фактично не було ліквідовано, а тому, відповідно, саме СТОВ «ім. Шевченко» є правонаступником останнього.

Отже, оскільки особи, яким призначена пенсія на пільгових умовах, працювали на посадах (виконували роботи) у вказаних вище підприємствах, то відповідно і витрати на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах по ним слід сплачувати саме цьому товариству.

Крім того, щодо посилань апелянта на факт не проведення атестації відповідного робочого місця за умовами праці, як на підставу для відмови у задоволенні позову, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що, як зазначалось вище, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до вимог п.п.«а»,«б»-«з» ч.1 ст.13 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» за списками №1 та №2, покриваються підприємствами та організаціями, де працювали ці особи, що і є розглядом по суті у даній справі.

Також, зазначеними вище нормами законодавства регулюється саме механізм виплати витрат на виплату та доставку вже призначеної пенсії на пільгових умовах, а не призначення такої пенсії, відповідно до якої і необхідна атестація робочих місць, у зв'язку з чим, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність усіх законних підстав для задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується практика Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права в Україні. Так, у справі «Булвес АД» проти Болгарії Європейський суд з прав людини постановою від 22.01.2009 року № 3991/03 визначив, що з урахуванням своєчасного і повного виконання компанією своїх обов'язків щодо подачі звітності з податку на додану вартість, неможливості для неї забезпечити дотримання постачальником його обов'язків з подачі звітності з податку на додану вартість і того факту, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія знала або могла знати, не вчинялось, компанія не повинна нести наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного подання звітності з податку на додану вартість та, в результаті, сплачувати податок на додану вартість вдруге. Європейський Суд визнав, що такі вимоги з'явилися надмірним тягарем для компанії, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та захисту права власності.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Позивач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Шевченко» залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.