Справа № 204/4538/18(2-а/204/82/18)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2018 рокусправа № 204/4538/18
провадження №2-а/204/82/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Семененко Я.В.

судді: Бишевська Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2018 року (суддя Книш А.В.) у справі №204/4538/18 (провадження №2-а/204/82/18) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кравцова Станіслава Валерійовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА №436843 від 09 червня 2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 09 червня 2018 року інспектором патрульної поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої його притягнено до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. По-перше: відомості щодо місця скоєння правопорушення відповідачем зазначено незрозуміло; по-друге: обставини, які зазначені в оскарженій постанові не створюють склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.121 КУпАП. Крім цього, вказував на те, що під час розгляду адміністративної справи було порушено його права, а саме: його не було ознайомлено з матеріалами справи, не вручено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано обґрунтованістю оскарженого рішення відповідача з огляду на доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. В

обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції не враховано того факту, що місце вчинення адміністративного правопорушення в оскарженій постанові відповідача зазначено не зрозуміло, із застосуванням скорочень. Крім цього, суд не врахував того, що в постанові взагалі не зазначено докази, які б підтверджували скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Судом прийнято до уваги наданий відповідачем відеозапис, але вказаний відеозапис не можливо визнати допустимим доказом скоєного правопорушення, оскільки не встановлено джерел його погодження. Також позивач вказує на те, що судом не враховано того факту, що позивача не було ознайомлено з матеріалами адміністративної справи та не вручено йому копію оскарженої постанови.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 09 червня 2018 року інспектором роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кравцовим Станіславом Валерійовичем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №436843, згідно якої 09.06.2018р. о 22-52 год. в Дніпропетровській області по дорозі М-04, 182 км., водій ОСОБА_1 в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком керував транспортним засобом MERSEDES - BENZ SPRINTER 316CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1, що не пройшов обов'язковий технічний контроль.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.121 КУпАП.

Згідно п.п. б) п.31.3. розділу 31 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Пунктом 2 ч.2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що обов'язковому технічному контролю не підлягають, зокрема, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них із строком експлуатації до двох років.

Аналогічна норма передбачена підпунктом 2 пункту 1 Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року за № 137 (із змінами та доповненнями).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ моделі 316CDI, реєстраційний номер АE1305АЕ, є вантажним фургоном малотонажним-В з повною масою 3500, масою без навантаження 2285, 2004 року випуску, дата першої реєстрації 07 вересня 2011 року, дата реєстрації 29 липня 2015 року (а.с.5).

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що транспортний засіб, яким керував позивач станом на час винесення оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, відноситься до транспортних засобів, які підлягають обов'язковому технічному контролю, оскільки він є вантажним автомобілем з вантажопідйомністю до 3,5 тонни, зі строком експлуатації понад двох років.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що транспортний засіб, яким керував позивач, підлягає обов'язковому періодичному технічному контролю.

Встановивши обставини, які свідчать про те, що позивач керував транспортним засобом, який не проходив технічний контроль, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Вказані висновки суду першої інстанції, з огляду на доводи апеляційної скарги, позивачем не заперечуються. В той же час, неправомірність оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач пов'язує з тим, що в ній незрозуміло визначено місце скоєння адміністративного правопорушення. З такими аргументами позивача суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки у спірній постанові визначено місце, в якому інспектором патрульної поліції був зупинений автомобіль під керуванням позивача. Необгрунтованими аргументами позивача суд апеляційної інстанції вважає і те, що судом першої інстанції прийнято до уваги наданий відповідачем відеозапис, але вказаний відеозапис не можливо визнати допустимим доказом скоєного правопорушення, оскільки не встановлено джерел його погодження. Так, з огляду на суть правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, відеозапис не може бути доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач, не проходив технічного контролю. Відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції фіксував лише факт зупинення транспортного засобу, спілкування з водієм, перевірку дозвільних документів. При цьому, сам позивач не заперечував і не заперечує того, що транспортний засіб не проходив технічного контролю. Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і доводи позивача про те, що йому не було видано копію постанови у справі про адміністративне правопорушення. Так, за наданого відеозапису вбачається, що позивач відмовився від отримання оскаржуваної постанови.

Таким чином, встановивши зазначені обставини справи, дослідивши аргументи позивача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підстав для скасування судового рішення не існує.

З приводу поданих позивачем доповнень до апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.303 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

У спірному випадку позивачем доповнення до апеляційної скарги подані після спливу такого строку.

Крім цього, в доповненнях до апеляційної скарги, в якості підстав для скасування постанови інспектора патрульної поліції, позивач наводить підстави, які ним не були заявлені у позові.

Відповідно до ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Із зазначених підстав суд апеляційної інстанції доповнення до апеляційної скарги до уваги не приймає.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2018 року у справі №204/4538/18 (провадження №2-а/204/82/18) - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк