Справа № 163/1394/18
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1394/18
Провадження № 2-а/163/86/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Чишія С.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

В позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії інспектора поліції ОСОБА_2 і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №110471 від 11.07.2018 року, якою його притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 гривень.

Свої вимоги обґрунтував тим, що під час керування автомобілем 11.07.2018 року приблизно о 18:10 годині по автодорозі М-07 в напрямку пункту пропуску «Ягодин» був зупинений відповідачем, який не відрекомендувався і попросив передати документи на автомобіль та водійське посвідчення. На таку вимогу предявив документи, тримаючи їх у своїх руках в розгорнутому вигляді. На запитання про підставу зупинки та необхідність подання цих документів відповідач звинуватив його у невиконанні вимог дорожнього знаку «проїзд без зупинки заборонено». Таке твердження останнього заперечував та наполягав на наданні доказів такого порушення, на що відповідач, не реагуючи, направився до свого службового автомобіля. Сам він продовжив рух в напрямку пункту пропуску. Ствердив, що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки документи на автомобіль та посвідчення водія відповідачу предявив. Крім цього, як на протиправність дій відповідача та незаконність винесеної постанови вказав на порушення відповідачем вимог Інструкції від 06.11.2015 року №1376 та розгляд справи з порушенням установленого порядку, зокрема, на місці зупинки транспортного засобу, а не за адресою розташування органу поліції, про що надано розяснення у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015.

23.08.2018 року відповідач на електронну адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, у якому позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. З посиланням на ряд нормативних та підзаконних нормативних актів вважає, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. При цьому пояснив, що позивач не предявляв посвідчення водія та інші документи взагалі, через що його анкетні дані встановлював у прикордонника на вїзді в пункт пропуску. Відео-фіксацію події не здійснював через відсутність камери, яка знаходилась на повірці.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно оскаржуваної постанови серії НК №110471 від 11.07.2018 року позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 11.07.2018 року о 18:10 годині по автодорозі М-07(505 км), керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф», номерний знак LCH22496, не виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено» та не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1(а) ПДР України.

Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Пунктом 2.1(а) Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 1 статті 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії…

Свої заперечення винуватості позивач обґрунтовує тим, що порушення Правил дорожнього руху він не допускав, посвідчення водія та документ на автомобіль предявив відповідачу для огляду з рук, а відповідач доказів його винуватості у вчиненні правопорушення не надав та справу розглянув з порушенням встановленого порядку.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1 ст.251 КУпАП.

У ч.3 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, серед іншого повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Всупереч зазначеним вимогам будь-яких доказів у відповідності до ст.251 КУпАП на підтвердження винуватості позивача та самих обставин події, зокрема, матеріалів фото чи відео-фіксації із зазначенням у постанові відомостей про них, відповідач суду не надав.

Власне візуальне спостереження відповідача в розумінні ст.251 КУпАП не є належним доказом на ствердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідач за фабулою постанови фактично звинуватив позивача у ненаданні для перевірки посвідчення водія, хоча як на порушення вказав п.2.1(а) ПДР України, яка зобовязує водія мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Наявність у позивача посвідчення водія за викладених у постанові обставин відповідач у поданому відзиві та в судовому засіданні жодним чином не заперечив, а відтак і не довів протилежного.

Отже, доводи позивача як щодо наявності у нього посвідчення водія, так і щодо його предявлення відповідачу належними та допустимими доказами по справі не спростовані.

Згідно із ч.ч.2, 4 ст.258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Дії відповідача в частині дотримання процедури винесення постанови відповідали ст.258 КУпАП та вказаній Інструкції №1395, в тому числі, щодо місця її винесення.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення за місцем зупинки транспортного засобу є власним помилковим тлумаченням позивача як цього рішення, так і чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в силу наведених норм та з огляду на встановлені у справі фактичні обставини вбачаються підстави для висновку про те, що винуватість позивача у вчиненні порушення Правил дорожнього руху не доведена, відтак оскаржувана постанова винесена без законних на те підстав, є протиправною і підлягає скасуванню.

З врахуванням положень п.3 ч.3 ст.286 КАС України вищенаведені висновки дають підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 щодо складання постанови від 11 липня 2018 року серії НК №110471 про накладення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП стягнення у вигляді 425 гривень штрафу незаконними.

Постанову інспектора СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 від 11 липня 2018 року серії НК №110471 за ч.1 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення від 11 липня 2018 року серії НК №110471 закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Імя позивача ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП - НОМЕР_1.

Імя відповідача інспектор СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2, службова адреса: вулиця Володимирська 3, місто Любомль.

Головуючий : суддя С.С.Чишій