Справа № 826/8112/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 серпня 2018 року № 826/8112/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, яка діє як законний представник в інтересах

неповнолітньої дочки ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 (надалі також - позивач) з позовом до головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (надалі також - ГУ ПФУ в м.Києві, відповідач), в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, від 24.04.2018 щодо не переведення ОСОБА_2 з одного виду пенсійного утримання -пенсії у зв'язку із втратою годувальника на загальних підставах на пенсію по втраті годувальника, як дитині померлого ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, інваліда 2 групи, не нарахування та виплати пенсії (надалі також - позовна вимога 1);

-зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_3 з урахуванням його заробітку на момент участі у ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС, ОСОБА_2, з моменту звернення із заявою у розмірі 5 140,41 грн. щомісячно з 24.04.2018 (надалі також - позовна вимога 2);

-зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити згідно із ч.1 ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_2 з 24.04.2018 до досягнення нею 23-річного віку, щомісячну компенсацію у розмірі 113,88 грн., встановлену Кабінетом Міністрів України (надалі також - позовна вимога 3);

-стягнути та виплатити пенсію у зв'язку із втратою годувальника, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як доньці померлого ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, пенсію за минулий період, але не більш, як за 12 місяців у розмірі 5140,41*12=61684,92 грн. (надалі також - позовна вимога 4).

В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фону України в м.Києві відмовило її доньці - ОСОБА_2 у переоформленні пенсії по втраті годувальника, з підстав відсутності в пенсійній справі довідки про заробітну плату ОСОБА_3, яка передбачена листом Міністерства соціальної політики України від 27.02.1996 №01-3(244-013-2) та первинних документів. Вважає відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

Ухвалою суду від 29.05.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач скористався своїм правом та 22.06.2018 через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подав відзив на позовну заяву в якому просив суд у задоволенні позову відмовити у зв'язку із відсутністю протиправних діянь з боку Управління, оскільки пенсія по втраті годувальника не може бути призначена без належно оформленої довідки про заробітну плату в зоні відчуження за 1986 рік ОСОБА_3, яка не була подана; також вказує на неправомірність позовних вимог 2,3,4.

Відповідно до ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 24.04.2018 звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фону України в м.Києві із заявою про переведення ОСОБА_2 із пенсії за втратою годувальника на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» на пенсію по втраті годувальника, як доньці померлого ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити відповідні компенсаційні нарахування.

Листом від 27.04.2018 №1292/08 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фону України в м.Києві відмовило у призначенні ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника.

Вважаючи такі дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фону України в м.Києві протиправними, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Спірні правовідносини регулюються Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 01.04.1991 № 796-ХІІ та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі також - Порядок №22-1).

Згідно з вимогами ст.54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв'язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Відповідно до вимог п.2.3. Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в п.п. 2, 3 п. 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності);

4) свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

5) документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім'ї, яким право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

До заяви про призначення пенсії членам сім'ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС №1.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 31.08.2013 НОМЕР_3, яка наявна в матеріалах справи, чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2- ОСОБА_3, вважається померлим 30.07.2013, про що складений відповідний запис №158.

24.04.2018 позивач звернулась до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фону України в м.Києві про призначення пенсії по втраті годувальника, як доньці померлого ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснення відповідних компенсаційних нарахувань.

27.04.2018 відповідачем листом було відмовлено в переведенні та призначенні такої пенсії, оскільки в матеріалах справи ОСОБА_3 відсутня довідка про заробітну плату в зоні відчуження за 1986 рік, оскільки наявна довідка не відповідач встановленому зразку та не містить даних про періоди роботи, населений пункт (об'єкт), де виконувались роботи із зазначенням тривалості робочого дня. Позивачу запропоновано звернутись до управління праці та соціальної політики Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації для отримання належної довідки.

Згідно з вимогами п. 4.1. Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до вимог п. 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1)перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам'ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.

Як убачається з п. 4.3 Порядку№22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

У своєму листі від 27.02.1996 № 01-3/244-013-2 Міністерство соціального захисту населення України звернуло увагу на те, зокрема, що оплата праці громадянам, які тимчасово переведені і відряджені на роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, провадиться в розрахунку встановленого 6-ти годинного робочого дня (36-ти годинного робочого тижня) з урахуванням кратності. Для оплати в зоні відчуження береться годинна тарифна ставка (оклад), яка розраховується шляхом поділу місячної тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи (без доплати і надбавок) на місячну норму робочого часу за відповідний місяць роботи в зоні відчуження.

Форма довідки про заробітну плату, одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження встановлена наказом Міністерства соціальної політики України від 03.09.2012 № 536 «Про затвердження форми Довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках».

У довідці має бути вказана дата перебування у зоні небезпеки; зона небезпеки; кількість днів/годин; денна (годинна) тарифна ставка; кратність; доплата за роботу у надурочний час; доплата за роботу у вихідні та святкові дні тощо.

Суд звертає увагу на те, що, ні після отримання листа про відмову в призначенні пенсії від Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фону України в м.Києві, ні на момент подання адміністративного позову до суду, позивач не зверталась ні до підприємства на якому працював померлий чоловік, ні до Комісії з визначення даних про роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Департаменті соціальної політики КМДА, ні до Управління праці та соціальної політики Дарницької в м.Києві державної адміністрації для видачі довідки про заробітну плату ОСОБА_3 належного встановленого зразка.

При цьому, 18.07.2018 позивачкою через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано клопотання про залучення до матеріалів справи довідок: №01-740 від 27.06.2018 виданої ПрАТ БК «Укренергобуд» на ім'я ОСОБА_3; №01/739 від 27.06.2018 про заробітну плату для обчислення пенсії виданої ПрАТ БК «Укренергобуд» на ім'я ОСОБА_3 про його заробітну плату в зоні ЧАЕС за грудень місяць 1986 з розшифруванням.

Проте суд враховує той факт, що при поданні ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 заяви від 24.04.2018, такі довідки були відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що звернення позивача до відповідача 24.04.2018 з заявою про призначення пенсії в довільній формі та не надання документів передбачених Порядком №22-1, не свідчать про бездіяльність управління Пенсійного фонду щодо не розгляду заяви про призначення пенсії, крім того відповідачем рішення про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії стосовно позивача не приймалось.

Крім того, з відповіді на заяву про призначення пенсії та відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач не відмовляє у призначені пенсії, а лише роз'яснює про невірний спосіб звернення до пенсійного фонд, який полягає у надані неналежних документів.

Отже, позовна вимога 1- визнання протиправною бездіяльність відповідача в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, від 24.04.2018 щодо не переведення ОСОБА_2 з одного виду пенсійного утримання -пенсії у зв'язку із втратою годувальника на загальних підставах на пенсію по втраті годувальника, як дитині померлого ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, інваліда 2 групи, оскільки на момент відмови відповідач діяв у межах та спосіб передбачений законом, не підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог 2,3,4 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (надалі також - Закон №1058-IV), пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2 статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно до вимог ч.1 ст.38 Закону №1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із ч.2 ст.36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Як вже зазначалося, вимогами ст.54 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв'язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Згідно ч.1 ст.9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

При цьому, суд зауважує, що дані позовні вимоги 2,3,4 є похідними і також не підлягають задоволенню, оскільки питання щодо призначення, чи відмови у призначенні пенсії віднесено до виключної компетенції управління Пенсійного фонду.

Проте, згідно з вимогами ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що під час розгляду справи відпали об'єктивні обставини, що стали підставою для відмови позивачу в призначені пенсії по втраті годувальника, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, як правонаступника, розглянути заяву позивача від 24.04.2018 з урахуванням вищезазначених висновків суду.

Відповідно до ст.244 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;

4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

5) як розподілити між сторонами судові витрати;

6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;

7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно положень ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст.2, 5- 11, 19, 72- 77, 90, 241- 246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1(02140, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 (02140, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) відмовити.

2. Вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), розглянути заяву позивача від 24.04.2018 з урахуванням вищезазначених висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій