Справа № 127/14808/17
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/127/684/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудь О.О., за участі секретаря судового засідання Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Вінниця про зобовязання відповідача вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1М звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Вінниця про визнання протиправною бездіяльності відповідача у несвоєчасному та некоректному перерахунку пенсії по постановах суду, що набрали законної сили, зобовязання відповідача провести перерахунок, виплату пенсії та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком. З 2010 по 2013 роки позивач отримував пенсію в розмірі 5538,00 грн., а з червня 2013 року розмір пенсії відповідачем зменшений до 4129,00 грн., при цьому останнім повідомлено, що зменшення пенсії викликано виключенням періоду трудового стажу та заробітної плати за період з 17 квітня 2007 року по 17 травня 2011 року. Позивач зазначає, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2016 року (№127/3844/16-а), яка набрала законної сили, зобовязано відповідача провести перерахунок пенсії позивачеві з врахуванням трудового стажу з 01 березня 2002 року по 01 грудня 2015 року. Постановою апеляційного суду від 24 травня 2016 року, вищезазначене рішення доповнено терміном до 26 грудня 2016 року із врахуванням середньомісячного заробітку в розмірі 11322,00 грн. Також позивач вказує, що постановою апеляційного суду від 23 лютого 2017 року відповідача зобовязано перерахувати пенсію позивачеві з врахуванням щомісячної заробітної плати в розмірі 9000,00 грн. за період з 09 травня 2012 року по 01 грудня 2015 року, а тому середньомісячний заробіток становить 13500,00 грн. АК «Укрресурси» видало наказ про звільнення позивача з 01 грудня 2015 року та зробило запис у трудовій книжці. За вищевказаний період позивач отримав від Міністерства юстиції заробітну плату. В квітні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, та отримав відповідь, що розмір пенсії не відновиться. Крім того, з розміру пенсійного забезпечення позивача здійснено відрахування в сумі 3300,00 грн. за переплату останньої. На засіданні комісії в УПФ 24 лютого 2017 року, в якій брав участь і позивач, відповідачем не взято до уваги дві постанови Вінницького міського суду та постанови апеляційного суду а також три вимоги державного виконавця. Відмова відповідача поновити розмір пенсії до розміру 5500,00 грн. мотивується тим, що ОСОБА_1 за вказані періоди не отримував заробітну плату а роботодавцем не сплачено внески до Пенсійного фонду. Позивач вважає, що позиція відповідача є протиправною, та спростовується трьома ухвалами ВАСУ від 15 липня 2015 року, 26 червня 2014 року та 10 серпня 2010 року, відповідно до яких відповідача зобовязано провести перерахунок пенсії позивачеві. Одночасно ОСОБА_1 вказує на те, що ним надано відповідачеві наказ про звільнення з 01 грудня 2015 року, а сплачувати внески є обовязком роботодавця а не працівника. Крім того позивач має статус учасника бойових дій, є інвалідом 2-ї групи та у звязку із порушенням його прав потерпає, страждає, нервує та втратив нормальні життєві звязки а також неодноразово звертався в лікарню що спричиняє йому моральну шкоду, яку оцінює в 100000,00 грн. За наведених обставин просить визнати протиправною бездіяльність відповідача у несвоєчасному та некоректному проведенні перерахунку пенсії відповідно до постанов, що набрали законної сили, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01 січня 2013 року з доврахуванням отримуваної заробітної плати в розмірі 6000,00 грн. за період з 17 квітня 2007 року по 17 травня 2011 року, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії починаючи з 01 січня 2016 року з врахуванням отримуваної заробітної плати в розмірі 13500,00 грн. за період з 09 травня 2012 року по 26 грудня 2015 року, та стягнути матеріальні витрати по вирішенню спору в досудовому порядку та юридичну допомогу на суму 500,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн., а також встановити судовий контроль за виконанням постанови суду (а. с. 1-3).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2017 року відкрито скорочене провадження у даній адміністративній справі (а. с. 48).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2017 року відповідно до положень ч. 4 ст. 183-2 КАС України (в редакції, яка діяла на момент її винесення), адміністративну справу призначено до розгляду у загальному порядку (а. с. 87).

В заяві від 08 серпня 2017 року про надання додаткових доказів позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідач здійснив перерахунок і виплату пенсії до 17 квітня 2007 року та після 17 травня 2011 року, спірним періодом залишився період з 14 квітня 2007 року по 17 травня 2011 року, також вказав, що підставами позову є наказ про звільнення та трудова книжка в якій враховано спірний період та виплачена заробітна плата (а. с. 53).

13 серпня 2017 року відповідачем до Вінницького міського суду Вінницької області надано заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких відповідач позовні вимоги не визнав. Крім того зазначив, що при обрахунку пенсії позивачеві ОСОБА_1 відповідачем була врахована щомісячна заробітна плата в розмірі 6000,00 грн. за період з 17 квітня 2007 року по 17 травня 2011 року відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 квітня 2011 року (справа № 2-а-2721/11) та постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 вересня 2011 року (справа № 2-а-10718/11). Проте вищезазначені постанови скасовані постановами ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року та 16 квітня 2014 року відповідно. У звязку із прийняттям зазначених постанов апеляційного суду, відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1, виключивши зазначений період заробітку та стажу. Будь-яких інших судових рішень щодо зобовязання відповідача зарахувати ОСОБА_1 щомісячну заробітну плату в розмірі 6000,00 грн. за період 17 квітня 2007 року по 17 травня 2011 року не надходило, а тому відповідач керується положеннями ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо перерахунку пенсії. Крім того зазначив, що відповідачем зараховано до трудового стажу позивача період роботи з 09 травня 2012 року по 26 грудня 2015 року із розміром заробітної плати в 13500,00 грн. та враховано при обрахунку пенсії, що підтверджується матеріалами пенсійної справи. Одночасно заперечив щодо стягнення з відповідача моральної шкоди. За наведеного просить відмовити у задоволенні адміністративного позову (а. с. 64-69).

Під час здійснення провадження в адміністративній справі, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», внесено зміни зокрема і до КАС України, які вступили в силу з 15 грудня 2017 року, відповідно до яких адміністративні справі щодо спорів фізичних осіб з субєктом владних повноважень з приводу перерахунку пенсійних виплат віднесені до юрисдикції адміністративних судів. Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 30 КАС України, справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Враховуючи, що адміністративна справа прийнята Вінницьким міським судом Вінницької області як адміністративним до свого провадження 14 липня 2017 року з додержанням правил підсудності, при цьому, з 15 грудня 2017 року вона стала підсудна ОСОБА_3 окружному адміністративному суду, відповідно до положень ч. 3 ст. 30 КАС України розгляд справи продовжується Вінницьким міським судом Вінницької області.

28 січня 2018 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог в якій зазначив, що відповідачем вжиті певні заходи щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивача, а тому просив зменшив первинно заявлені позовні вимоги та просить зобовязати відповідача провести розрахунок пенсії з врахуванням щомісячної заробітної плати в 6000,00 грн. за період з 17 квітня 2007 року по 17 травня 2011 року, що виплачені відповідно до постанови ОСОБА_3 окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року та рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року, а у випадку збільшення розміру пенсії, провести нарахування та виплату з 01 січня 2013 року (а. с. 125). Аналогічна вимога зазначена і в заяві позивача від 29 травня 2018 року (а. с. 145).

Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги з врахуванням зменшення їх розміру підтримує з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що заперечує щодо задоволення позову, з аналогічних підстав викладених в запереченні на адміністративний позов. Просила відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази в їх сукупності, оцінивши надані пояснення суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2004 року перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до ст. 33 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зазначена обставина встановлена постановою ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року (справа № 2-а-10718/11) яка набрала законної сили та в розумінні положень ч. 4 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню (а. с. 83-85).

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниця від 20 квітня 2011 року (справа № 2-а-2721/11) зобовязано УПФ України у Ленінському районі м. Віниця провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01 грудня 2009 року із врахуванням трудового стажу за період з 18 квітня 2007 року по 17 листопада 2009 року із врахуванням щомісячної заробітної плати в розмірі 6000,00 грн. Крім того постановою Ленінського районного суду м. Вінниця від 30 вересня 2011 року (справа № 2-а-10718/11) зобовязано ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 червня 2011року з врахуванням щомісячної зарплати в розмірі 6000 грн.,за період з 17 листопада 2009 р. по 17 травня 2011 р.

Відповідачем зазначені судові рішення виконані в порядку примусового виконання, здійснено перерахунок та виплата пенсії ОСОБА_1 з врахуванням щомісячної заробітної плати в розмірі 6000,00 грн. за загальний період з 18 квітня 2007 року по 17 травня 2011р. Вищезазначені обставини не заперечується сторонами.

Постановою ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2013 року (справа № 2-а-2721/11) постанова Ленінського районного суду м. Вінниця від 20 квітня 2011 року скасована, прийнята нова постанова про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову. Постанова набрала законної сили (а. с. 78-81).

Постановою ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2014 року (справа № 2-а-107182/11) постанова Ленінського районного суду м. Вінниця від 30 вересня 2011 року скасована, прийнята нова постанова про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову. Постанова набрала законної сили (а. с. 82-85).

14 квітня 2017 року позивач звернувся до відповідача із письмовим зверненням, на яке 03 травня 2017 року отримав лист за № 95/Я-1 відповідно до якого ОСОБА_1 зокрема розяснено: порядок виконання відповідачем постанови ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2017 року (справа №127/17393/16-а); відсутність підстав для зарахування заявникові розміру заробітної плати в сумі 13500,00 грн.; розяснено порядок виконання відповідачем постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року (справа № 127/3844/16-а), постанови ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_1 відновлено статус непрацюючого пенсіонера та проведено розрахунок пенсії починаючи з 01 жовтня 2011 року та про повернення утриманих коштів (а. с. 5).

Позивачем до адміністративного позову долучено низка судових рішень, якими останній обґрунтовує підстави для проведення перерахунку пенсії за період з 17 квітня 2007 року по 17 травня 2011 року з врахуванням розміру отримуваної ним середньомісячної заробітної плати в розмірі 6000,00 грн. Так, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16 листопада 2010 року (справа № 2-6487/10), з ДАК «Укрресурси» на користь ОСОБА_1 стягнуто зокрема і середньомісячний заробіток за період з 17 квітня 2007 року по 16 листопада 2009 року в сумі 186000,00 грн. Копія наданого рішення містить відмітку про те, що останнє набрало законної сили 27 листопада 2010 року (а. с. 14-15). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 09 червня 2011 року (справа № 2-1073/11), з ДАК «Укрресурси» на користь ОСОБА_1 стягнуто середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 листопада 2009 року по 17 травня 2011 року в розмірі 108000,00 грн. Копія наданого рішення містить відмітку про те, що останнє набрало законної сили 27 червня 2011 року (а. с. 16).

За наведених обставин позивач звернувся до суду із вимогою про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 17 квітня 2007 року по 17 травня 2011 року.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається зокрема в таких розмірах - особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком.

Згідно із ч. 2 ст. 42 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) щороку здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком.

Відповідно до ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення», (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

З наведеного вбачається, що пенсія, що призначена позивачеві за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» може бути перерахована у випадках встановлених зазначеним Законом, а саме у разі збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески. Крім того, перерахунок пенсії може бути здійснений у разі подання пенсіонером додаткових документів про вік, стаж та заробіток. При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку. Отже, у разі наявності правових підстав, перерахунок пенсії здійснюється і за рішенням суду, адже правовідносини між сторонами щодо перерахунку пенсії врегульовані вищезазначеним Законом.

Відповідно до п. 1.5, 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заява про про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про перерахунок пенсії при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про перерахунок пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Отже, законодавцем визначені правові підстави для проведення перерахунку пенсії, зокрема у разі збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, або у разі подання пенсіонером додаткових документів про вік, стаж та заробіток. Одночасно встановлено і порядок проведення перерахунку раніш призначеної пенсії шляхом звернення пенсіонера із відповідною заявою до органу, що призначив пенсію із поданням документів, що надають право на проведення перерахунку.

Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують обставини звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії та подання останнім документів, що дають право на проведення перерахунку раніш призначеної пенсії. Наданий позивачем лист відповідача від 03 травня 2017 року № 95/Я-1 за своїм змістом не містить відмови позивачеві у перерахунку пенсії за період з 17 квітня 2007 року по 17 травня 2011 року, а надані розяснення щодо виконання наявних судових рішень не стосуються спірного періоду. Крім того, суду не надано письмове звернення позивача від 14 квітня 2017 року, внаслідок чого неможливо оцінити його зміст та надати належну правову оцінку. Суд критично ставиться до твердження позивача про те, що на засіданні комісії УПФ 24 лютого 2017 року не враховано його доводи щодо утримань з пенсії позивача та відновлення у виплаті пенсії за спірний період, адже поняття «поновлення виплата пенсії» та «перерахунок пенсії» за своєю правовою природою є різними поняттями. Наданими позивачем судовими рішеннями Ленінського районного суду м. Вінниці від 16 листопада 2010 року (справа № 2-6487/10) та Ленінського районного суду м. Вінниці від 09 червня 2011 року (справа № 2-1073/11) встановлені певні обставини, які в подальшому можуть вплинути на розмір пенсійного забезпечення позивача. Натомість відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Вінниці не є стороною (відповідачем) по вищезазначеним рішенням, предметом спору були трудові відносини між ОСОБА_1 та ДАК «Укрресурси», судами не вирішувалось питання щодо перерахунку пенсії у спірний період, а також відсутні докази про те, що такі рішення надавались позивачем відповідачеві для проведення перерахунку пенсії у спосіб визначений законодавством. Відсутні такі докази і відносно постанови ОСОБА_3 окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року та рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року на які позивач посилається як на підставу для проведення перерахунку пенсії.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. При цьому захист таких прав може здійснюватись зокрема і шляхом визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Отже, у разі порушення прав особи, суд може захистити її права з одночасним визнанням бездіяльності відповідача протиправною та зобовязанням останнього вчинити певні дії.

Позивачем заявлено лише вимогу про зобовязання відповідача перерахувати та виплатити пенсію за період з 17 квітня 20107 року по 17 травня 2011 року із врахуванням середньомісячного заробітку за вказаний період в розмірі 6000,00 грн. Наразі, як зазначалось вище, позивач не реалізував надане йому право на звернення до відповідача у спосіб передбачений законодавством щодо перерахунку пенсії шляхом подання відповідної заяви та додаткових документів, зокрема і судових рішень, а тому у суду відсутні підстави для визнання бездіяльності відповідача протиправно, а відповідно і відсутні підстави для зобовязання останнього вчинити певні дії. Крім того, у звязку із не дотриманням позивачем ОСОБА_1 процедури звернення до відповідача щодо перерахунку пенсії, та за відсутності відмови відповідача у проведенні такого перерахунку, не дає підстав вважати про наявне порушення прав позивача відповідачем.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а саме не доведеності позивачем порушення прав щодо проведення відповідачем перерахунку пенсії, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Вінниця про зобовязання відповідача вчинити дії - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.09.2018 року.

Суддя О.О.Жмудь