Справа № 381/3039/18
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участі секретаря: Криворучко А.Є.,

з участю: представника позивача Моленкова С.О.

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в особі Фастівського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про затримання та примусове видворення з України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з даним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про затримання та примусове видворення з України. Свій позов обґрунтовує тим, що 03 вересня 2018 року під час проведення цільових профілактичних заходів нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері в місті Фастові Київської області на станції Фастів співробітниками Фастівського відділення поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області був виявлений громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебував на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін.

В результаті проведення перевірки наявних у відповідача документів встановлено, що громадянин ОСОБА_2 має паспорт серії НОМЕР_1 виданий 27 лютого 2015 року. Відповідач в'їхав на територію України 15 травня 2016 року через КПП «Нові Яриловичі».

Окрім того, позивач зазначає, що 13 лютого 2018 року Бориспільським РВ УДМС України в Київській області відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення та встановлений строк для виїзду 10 діб, а саме до 23 лютого 2018 року, проте відповідачем рішення не виконано. Тому, змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд винести рішення про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземці та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України терміном на 6 (шість) місяців та примусово видворити з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішення суду просить допустити до негайного виконання.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти позову не заперечував. Суду пояснив, що коштів для повернення додому не має, тому, просив якнайшвидше повернути його додому.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 вересня 2018 року під час проведення цільових профілактичних заходів нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері в місті Фастові Київської області на станції Фастів співробітниками Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області був виявлений громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який при собі мав паспорт серії НОМЕР_1 виданий 27 лютого 2015 року.

Відповідно до Протоколу КХ № 000987 про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 203 КУпАП, громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, о 11 год. 15 хв. 03 вересня 2015 року був затриманий в порядку ч. 1 ст. 203 КУпАП, для з'ясування обставин правопорушення, причин та умов, які йому сприяли.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає в Україні з порушенням правил перебування на території України іноземних громадян, про що складено Протокол Серія ПР МКО № 084966 про адміністративне правопорушення та Постанову Серія ПН МКО № 084966 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн., за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, а саме за порушення правил перебування іноземців та ОБГ в Україні.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося стороною відповідача, 13 лютого 2018 року Бориспільським РВ УДМС України в Київській області відносно відповідача було прийнято Рішення №2 про примусове повернення до країни Узбекистан громадянина ОСОБА_2 та встановлено останньому строк для виїзду в 10 діб, а саме до 23 лютого 2018 року. Вищевказане рішення відповідачем виконано не було.

Більш того, судом встановлено, та не заперечувалося відповідачем, що останній перебуває на території України з порушенням вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вищевказаний іноземець перебуває території України без відповідних документів на право перебування. Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України у Київській області та інших областей України щодо продовження термінів чи інших питань перебування не звертався. З заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту громадянин ОСОБА_2 не звертався.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України врегульований Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон).

Частиною першою ст. 26 Закону визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ст. 30 Закону передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворенню чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що за забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Заходи, вчинені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Частиною 11 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. Разом з тим у відповідності до ст. 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Об'єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Враховуючий той факт, що у відповідача паспортний документ прострочено, що не дозволяє йому легально виїхати з території України, будь-які кошти у відповідача відсутні, слід дійти висновку, що є всі підстави для затримання іноземця та забезпечення видворення за межі території України.

Також суд вважає, строк затримання слід встановити у шість місяців, як це передбачено ч. 11 ст. 289 КАС України.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 371 КАС України визначено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Отже, враховуючи усе вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 9, 77, 79, 241-246, 286-289, 293, 295, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України що знаходиться за адресою: вул. Лісна, 5, с. Розсудів, Ріпкинський район, Чернігівська область, (поштовий індекс 15044) на термін до 6 (шести) місяців.

Видворити в примусовому порядку за межі території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Осаулов