Справа № 826/11155/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

16 серпня 2018 року справа №826/11155/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., та представників:

позивача: Крилача О.І.;

відповідача: Корнейчука О.Л.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЕСКО" (далі по тексту - позивач, ТОВ ВКП "ЕСКО")
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - відповідач, Офіс)
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02 червня 2017 року № та №
На підставі частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 16 серпня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення, у зв'язку із наступним: заперечення на акт перевірки розглянуті із порушенням норм Митного кодексу України, тому що розглянуті не керівником, а першим заступником начальника, заперечення до акта не долучені, хоча мають бути невід'ємною його частиною, рішення прийняті без участі у розгляді та урахування заперечень; податкові повідомлення-рішення посилаються на неправильний номер акта перевірки; ініціюючи проведення документальної перевірки на предмет правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень; класифікація товару здійснена відповідачем всупереч правил класифікації товарів в УКТ ЗЕД; правомірність рішення про зміну коду товару з 8202 88 80 00 на код 6804 21 00 00 відповідачем не доведена.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/11155/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому повністю підтримав висновки акта перевірки та просив відмовити у задоволені позову.

В судовому засіданні 16 серпня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення Офісу від 02 червня 2017 року № згідно з підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення підпункту г) пункту 5 частини восьмої статті 257 Митного кодексу України ТОВ ВКП "ЕСКО" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами оподаткування на 7 453,36 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями - 5 962,69 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 490,67 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення Офісу від 02 червня 2017 року № згідно з підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України ТОВ ВКП "ЕСКО" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 1 490,68 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями - 1 192,54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 298,14 грн.

Як вказано у згаданих податкових повідомленнях-рішеннях, вони прийняті на підставі акта Офісу від 13 травня 2017 року №н10/2017/28-10-14-09/, однак, у справі міститься копія акта перевірки від 13 травня 2017 року №н10/17/28-10-14-09/ про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ ВКП "ЕСКО" з питань правильності класифікації згідно із УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 02 вересня 2014 року №100290003/2014/402577, від 19 вересня 2014 року №125120105/2014/321549 (далі по тексту - акт перевірки).

Разом з тим, помилка при зазначенні номера акта перевірки в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях автоматично не свідчить про їх незаконність.

В акті перевірки зазначено, що при класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів "Змінні полотна до пил для різки каміння: металевий канат з робочою частиною з штучного алмазу до канатних пил…" по яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 02 вересня 2014 року №100290003/2014/402577, від 19 вересня 2014 року №125120105/2014/321549, встановлені порушення вимог Закону України "Про митний тариф України", частини першої та підпункту г) пункту 5 частини восьмої статті 257 Митного кодексу України щодо невірної класифікації товарів та заниження ставки мита (замість ставки мита - 10% товарна підкатегорія 6804 21 00 00 00, застосовано 0%, товарна підкатегорія 8202 99 80 00) у зв'язку з чим занижено податкове зобов'язання з ввізного мита на загальну суму 5 962,69 грн., та порушення вимог пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму мита, у зв'язку із чим занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на 1 192,54 грн.

Висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, ввезений позивачем товар "Змінні полотна до пил для різки каміння: металевий канат з робочою частиною з штучного алмазу до канатних пил…" необхідно класифікувати за кодом УКТ ЗЕД 6804 21 00 00 00, а не 8202 99 80 00, як вважає позивач.

Суд встановив, що згідно з митними деклараціями від 02 вересня 2014 року №100290003/2014/402577, від 19 вересня 2014 року №125120105/2014/321549 ТОВ ВКП "ЕСКО" ввезло на митну територію України товар "Змінні полотна до пил для різки каміння: металевий канат з робочою частиною з штучного алмазу до канатних пил, чорного кольору, довжина 1м, діаметр 10,5 мм, а рт. м, торговельна марка Cedima, виробник фірма "Cedima Gmbh", країна виробництва KR" з кодом товару за УКТ ЗЕД 8202 99 80 00.

Відповідно до частини першої статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Згідно з частиною другою статті 69 Митного кодексу України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини третьої статті 69 Митного кодексу України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Частина четверта статті 69 Митного кодексу України передбачає, що у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Згідно з положеннями частини п'ятої та сьомої статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до визначення пункту 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №650 (далі по тексту - Порядок), контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Розділом ІІ Порядку встановлено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до Митного кодексу України. Посадові особи підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Отже, відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №808/278/13-а (адміністративне провадження №К/9901/3444/18).

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Відповідно до частини другої статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи під час пропуску товарів через митний кордон України або надходження документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували наявність підстав для проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ ВКП "ЕСКО" з питань правильності класифікації згідно із УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 02 вересня 2014 року №100290003/2014/402577, від 19 вересня 2014 року №125120105/2014/321549, наприклад, докази можливого порушення позивачем законодавства України з питань державної митної справи під час пропуску товарів через митний кордон України.

Так само у відзиві на позов відповідач не згадує про підстави для проведення документальної невиїзної перевірки позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що документальна невиїзна перевірка ТОВ ВКП "ЕСКО" у межах спірних правовідносин здійснена за відсутності правових підстав, а, отже, незаконно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14, незаконна перевірка не створює правових наслідків.

Так само, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року №К/9901/1970/17, невиконання вимог Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення); як наслідок, акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення не можуть бути визнані правомірними.

Отже, незаконність дій з проведення перевірки та порушення порядку її проведення є підставою для скасування рішень, прийнятих за наслідком проведення такої перевірки; у свою чергу акт перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняті на його підставі податкові повідомлення-рішення не можуть бути визнані правомірними.

Таким чином, проведена відповідачем перевірка позивача не створює правових наслідків, зокрема у вигляді прийняття податкових повідомлень-рішень.

Доводи відповідача, наведені у запереченні проти позову щодо порушення позивачем вимог Закону України "Про митний тариф України", частини першої та підпункту г) пункту 5 частини восьмої статті 257 Митного кодексу України щодо невірної класифікації товарів та заниження ставки мита та порушення вимог пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість, не спростовують факту незаконності проведення перевірки ТОВ ВКП "ЕСКО", а тому підстави для надання їм правової оцінки відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення Офісу від 02 червня 2017 року № та №, прийняті за насідками незаконних дій по проведенню документальної невиїзної перевірки, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПАТ "Концерн Галнафтогаз" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЕСКО" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 02 червня 2017 року № та №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЕСКО" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЕСКО" (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 4, кв. 55; ідентифікаційний код 22579667);

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г; ідентифікаційний код 39440996).

Дата складення повного рішення суду - 31 серпня 2018 року.

Суддя В.А. Кузьменко