Справа № 826/13774/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 вересня 2018 року м. Київ № 826/13774/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Київської міської ради

до

Міністерства фінансів України,

Головного управління ДФС у м. Києві

про

визнання протиправним та скасування наказу дій,-

В С Т А Н О В И В:

Київська міська рада (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства фінансів України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, ), Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), в якому просить суд:

- зупинити дію узагальнюючої податкової консультації щодо сплати земельного податку власникам нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, права на які у такої особи не оформлені, до прийняття остаточного рішення судом у справі;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства фінансів України від 06.07.2018 № 602 «Про затвердження узагальнюючих податкових консультацій з деяких питань оподаткування платою за землю» в частині затвердження узагальнюючої податкової консультації щодо сплати земельного податку власниками нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, права на яку у такої особи не оформлені.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 4, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вимог вказаної норми, позивачем у позовній заяві не надано власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, з матеріалів позовної заяви видно, що позивачем в якості відповідачів визначено Міністерство фінансів України та Головне управління ДФС у м. Києві.

Разом з тим, позовна заява містить виклад обставин якими позивач обґрунтовує позовні вимоги зміст лише до Міністерства фінансів України.

Поряд з цим, прохальна частина позовної заяви не містить вимог до Головного управління ДФС у м. Києві. У позовній заяві також відсутній виклад обставин щодо зазначення, якими чином Головне управління ДФС у м. Києві порушило права позивача.

З огляду на викладене позивачу необхідно уточнити суб’єктивний склад відповідачів або уточнити зміст позовних вимог.

Більш того, суд зазначає, що п. 2 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд зупинити дію узагальнюючої податкової консультації щодо сплати земельного податку власникам нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, права на які у такої особи не оформлені, до прийняття остаточного рішення судом у справі.

Між з тим, з аналізу положень п.п. 1 – 6 ч. 1 ст. 5 КАС України (щодо вимог, які можуть бути заявлені власне як позовні вимоги), ч. 2 ст. 245 КАС України (відносно рішень, які може прийняти суд) та положень ст.ст. 152-153 КАС України (з питань забезпечення позову) вбачається, що позивачем фактично заявлено про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного акту, процесуальні дії щодо чого, як вже зазначалося, регулюються положеннями ст.ст. 152-153 КАС України. Зазначене прохання не є матеріально-правовою вимогою до відповідача (ів).

Зважаючи на викладене, відносно прохання про зупинення дії оскаржуваного акту та для цілей розгляду такого клопотання, у разі наявності такого бажання, позивачу слід подати окрему заяву за формою і змістом відповідно до вимог ст. 152 КАС України.

Суд також зазначає, що положеннями ст. 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55.

Так, пункт 5.27 даного стандарту визначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Як видно з доданих до позовної заяви документів, останні не засвідчені належним чином у визначеному законодавством порядку (не зазначено прізвище та ініціали особи, яка засвідчила копії документів).

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду (вул. Болбочана Петра, 8, корп. 1, блок А, м. Київ, 01601) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху:

1. заяви із визначенням позовних вимог до кожного відповідача або ж – визначитись із складом відповідачів у даній справі; у разі заявлення та конкретизації вимог до другого відповідача – обґрунтування позовних вимог щодо цього відповідача;

2. власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

В контексті положень п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України (щодо необхідності формулювання у позові позовних вимог), п.п. 1 – 6 ч. 1 ст. 5 КАС України (щодо вимог, які можуть бути заявлені власне як позовні вимоги), ч. 2 ст. 245 КАС України (відносно рішень, які може прийняти суд) та положень ст.ст. 152-153 КАС України – визначитись в контексті зупинення дії акту щодо процесуальної форми звернення, а саме: у разі необхідності заявлення такого клопотання як заходу забезпечення позові та для цілей його розгляду, – подати заяву відповідно до вимог ст. 152 КАС України.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до положень ст. 169 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про залишення позову без руху не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.А. Кармазін