Справа № 808/2735/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 вересня 2018 року

Київ

справа №808/2735/17

адміністративне провадження №К/9901/56172/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 у справі №808/2735/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018.

01.08.2018 ухвалою Верховного Суду вказану касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України та надано відповідачу 10-денний строк з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом долучення документу про сплату судового збору.

20.08.2018 на виконання вимог ухвали від 01.08.2018 скаржником усунуто недоліки касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо видання наказу від 08.09.2017 №2393 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки»;

- скасувати наказ відповідача від 08.09.2017 року №2393 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки»;

- зупинити дію наказу відповідача від 08.09.2017 року №2393 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

На виконання ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2017 року ГУ ДФС у Запорізькій області видано наказ від 08.09.2017 року №2393, яким призначено позапланову виїзну документальну перевірку ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства України за період з 16.12.2015 року по 06.06.2017 року щодо правильності нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток при проведенні фінансово-господарської діяльності, в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Форум 7», ТОВ «Інтерторгмаш», ПП «НВК Метінвест Плюс» за період з 16.12.2015 року по 06.06.2017 року.

На підставі вказаного наказу видано направлення на перевірку від 08.09.2017 року №1840, починаючи з 11.09.2017 року тривалістю 10 робочих днів.

ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» не допустило працівників податкового органу до перевірки, оскільки вважає наказ від 08.09.2017 року №2393 протиправним.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суди попередніх інстанцій виходили із того, що хоча на момент видання відповідачем наказу від 08.09.2017 року №2393 ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2017 року по справі №335/6819/17 була чинною, проте 09.11.2017 року Апеляційний суд Запорізької області своїм рішенням її скасував, а відтак, підстави для дії оскаржуваного наказу фактично відпали.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018, позов задоволено частково. Скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 08.09.2017 року № 2393 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки». В решті позовних вимог відмовлено.

Головне управління ДФС у Запорізькій області звернулося до суду з касаційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 у справі №808/2735/17, в якій просить скасувати оскаржувані рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким задовольнити у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і надалі - в новій редакції від 03 жовтня 2017 року) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Адміністративна справа незначної складності (малозначна справа), відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України).

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме:

- щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

- щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

- щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, у даній справі оскаржується вимога про визнання протиправними дій, скасування рішення, зокрема наказу відповідача від 08.09.2017 року №2393 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Враховуючи характер спірних правовідносин та предмет позову, зважаючи на значення справи для сторін, її категорію та складність і обраний позивачем спосіб захисту, а також приймаючи до уваги відсутність даних про те, що розгляд справи становить значний суспільний інтерес, Верховний Суд приходить до висновку про наявність законних підстав вважати дану справу такою, що є незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 КАС України, а також випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не вбачаються та у касаційній скарзі не містяться.

Отже, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2018 у спорі про визнання протиправними дій, скасування рішення, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 у справі №808/2735/17.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова