Справа № 759/17416/17
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17416/17

пр. № 2-а/759/152/18

22 серпня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О.,

при секретарі Дудник В.В.,

позивач ОСОБА_1,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить визнати незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 і виплати такої перерахованої пенсії за період, у якому вона підлягала виплаті, та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі довідки №31587 від 22.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, по визначеному в цій довідці посадовому окладу, окладу за спеціальним званням, надбавкою за стаж служби в поліції, провести за період з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату (за період, у якому вона підлягала виплаті) пенсії ОСОБА_1 з включенням до загальної суми грошового забезпечення, з якої буде перерахована пенсія, з 01.01.2016 року також уподальшому, надбавки за виконання особливо-важливих завдань у розмірі 46% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням і надбавки за вислугу років та премії у розмірі 28% по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань, що входять до розрахунку пенсії позивача.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.12.2002 наказом начальника Святошинського РУГУМВС України в м. Києві № 94 о/с, Позивача було звільнено з органів внутрішніх справ з посади помічника оперативного чергового чергової частини 1-го територіального відділу міліції Святошинського районного управління (спеціальне звання - старший прапорщик міліції) та призначено пенсію за вислугу років. Пенсійне забезпечення здійснювалося відповідно до положень Закону України від 09.04.1992 року № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» пенсію позивача за вислугу років було розраховано згідно Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 12.03.2008 №19/89/31587 із таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 720,00 грн.; оклад за спеціальним званням - 65,00 грн.; надбавка за вислугу років у розмірі 40% - 314,00 грн.; надбавка за виконання особливо-важливих завдань у розмірі 46% - 505,54 грн.; премія у розмірі 28% (по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань за місяць) - 449,27 грн.

Ухвалою суду від 28.05.2018 р. відкрито провадження по розгляду даної справи.

Позивач в судове засідання з'явився, адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на позов в якому вважає доводи позивача безпідставними, та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановлено наступне.

Судом встановлено, що згідно Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 12.03.2008 №19/89/31587 із таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 720,00 грн.; оклад за спеціальним званням - 65,00 грн.; надбавка за вислугу років у розмірі 40% - 314,00 грн.; надбавка за виконання особливо-важливих завдань у розмірі 46% - 505,54 грн.; премія у розмірі 28% (по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань за місяць) - 449,27 грн.

Пенсія призначена позивачу виходячи з грошового забезпечення, визначеного уповноваженим структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу», якою встановлені складові існуючих пенсій та які жодним нормативно-правовим актом станом на січень 2016 року скасовані не були та чинність не втратили, що підтверджує правомірність та необхідність врахування цього грошового забезпечення при перерахунку пенсій, поряд із грошовим забезпеченням визначеним Постановою КМУ №988.

29.12.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, яким внесено доповнення в ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Судом встановлено, що 09.11.2017 позивач звернувся із заявою до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві з проханням у визначений термін здійснити перерахунок моєї пенсії з урахуванням змінених деяких видів грошового забезпечення у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

15.11.2017 Позивачу відмовлено у проведенні перерахунку та виплаті перерахованої пенсії.

Як вбачається з письмової відповіді від 15.11.2017 довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії є в матеріалах Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві, із зміненими розмірами грошового забезпечення, зокрема: посадовий оклад - 2000грн.; оклад за спеціальне звання - 1000 грн.; надбавка за стаж служби в поліції 50% (1500 грн.); та зменшеним на 4,51% розміром відсоткової надбавки по премії - 23.49%, тобто при попередньому розрахунку пенсії позивачу було призначено розмір премії - 28%, а тепер - 23.49%.

Судом встановлено, що у вказаній довідці взагалі відсутня інформація про призначений позивачу розмір відсоткової надбавки за особливо важливі завдання - 46%, натомість у довідці вказано розмір надбавки за специфічні умови проходження служби - 0%, незважаючи навіть на те, що така надбавка взагалі непередбачена вимогами Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 13.02.2008 № 45. Стосовно зазначеної у вказаній Довідці інформації про грошове забезпечення позивача в частині надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 0,00 % та премії у розмірі 23,49% слід зазначити наступне.

Надбавка за виконання особливо-важливих завдань під час проходження служби особам рядового і начальницького складу - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, нараховувалась мені відповідно до вимог положень постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури га умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" та наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ».

Зважаючи на загально-правовий принцип незворотності дії закону у часі, до взаємовідносин сторін застосовується та редакція закону, яка діяла на час виникнення таких взаємовідносин. Згідно ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, нараховується відповідно до вимог положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260. Системний аналіз Законів України "Про міліцію", «Про Національну поліцію» а також вказаних підзаконних правових актів дає підстави для висновку, що як і завдання міліції повністю співпадають з завданнями, котрі покладено на поліцію, так однаковою є й правова природа надбавок а виконання особливо-важливих завдань відповідним працівникам міліції та надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, а умови га підстави для виплати (або припинення виплат) старих та нових надбавок також повністю співпадають.

Така правова позиція, поряд з іншим, ґрунтується на висновках Конституційного Суду України, який у своєму рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 23 свого рішення від 08 листопада 2005 року по справі «Кечко проти України» (Заява №63134/00) зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В Головному управлінні пенсійного фонду України в місті Києві, серед інших зібраних відносно позивача документів пенсійної справи, знаходиться Грошовий атестат, Довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а також інформація з реєстру автоматизованої системи розрахунку пенсії, що свідчить про те, що Відповідач має у своєму розпорядженні (в матеріалах пенсійної справи та в електронному реєстрі) відповідні документи та інформацію стосовно грошового забезпечення позивача по прирівняній посаді поліцейського та обраховані йому при виході на пенсію відсоткові розміри підвищень, надбавок та премії, які обґрунтовано входять до розміру грошового забезпечення і підлягають збереженню при перерахунку пенсії, оскільки відповідно до вимог статті 22 Конституції України такі відсоткові розміри в жодному випадку не може бути зменшені або скасовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає виключення будь-якого виду грошового забезпечення при обчислення розміру грошового забезпечення у разі перерахунку пенсії.

Зменшення розміру пенсії позивача шляхом не включення для її перерахунку певних складових його грошового забезпечення, які вже встановлені, або зменшення у відсотковому відношенні цих складових, необхідно розцінювати, як звуження його соціальних гарантій, що є протиправним та недопустимим. Вказана позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13.

Звуження соціальних гарантій пенсійного забезпечення може стосуватись порядку призначення пенсії особам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення та можливе при призначенні пенсії, а не під час перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Аналогічна правова позиція зі спірних питань була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13. Тому, зменшення розміру пенсії позивача шляхом не включення при її перерахунку певних складових грошового забезпечення, які вже були встановлені, або зменшення у відсотковому відношенні цих складових, є звуженням його соціальних гарантій, що є протиправним та недопустимим.

Підвищення посадового окладу, надбавка за особливо важливі завдання та премія призначені позивачу у законний спосіб та на підставі чинного законодавства та є набутим його матеріальним правом.

Таким чином, відсоткові розміри підвищення посадового окладу, додаткових видів грошового забезпечення і премії не підлягають перерахунку та не дають підстав для їх заміни чи вилучення зі складу призначеної позивачу пенсії, оскільки при перерахунку пенсій, змінам в складі існуючих пенсій підлягають тільки ті їх складові види, розміри яких зазнали відповідних змін, але без зменшення їх відсоткового розміру чи скасування взагалі.

Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту позивача, як пенсіонера органів внутрішніх справ України, у зв'язку зокрема з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути зменшені чи скасовані.

Громадяни України мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Саме з урахуванням наявності таких підвищень, надбавок та премії і у таких (щонайменше) відсоткових розмірах Позивач здобув, а тому обґрунтовано розраховував довічно застосовувати визначені відсоткові розміри та наявність таких видів грошового забезпечення, право на що, з огляду на положення статті 22 Конституції України, не може бути звужене чи скасоване.

Відповідно до абзацу восьмого підпункту 2.2 пункту 2 Рішення мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43. першою речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», норми-принципи частини п'ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) № 5-рп від 22.09.2005 наголосив, що згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це її сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України, який в Ухвалі спільного засідання Судової палати у цивільних справах і Військової судової колегії від 05.02.2003 року зазначив, що згідно зі ст. 22 Конституції України звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, не допускається.

Стосовно проведення з 01.01.2016 перерахунку та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру, слід зазначити наступне.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Поряд з цим, пунктом 1 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, передбачено, що цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2012 року.

Пенсію позивачу призначено 01.12.2010, тобто за десять місяців до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, а тому його пенсія не підлягає обмеженню максимальним розміром.

29.12.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», в зв'язку з чим підстави для перерахунку пенсії для пенсіонерів МВС настали 01.01.2016 року.

З огляду на це можливо також досліджувати норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії, які діяли станом на 01.01.2016, тобто на дату такого перерахунку.

Пунктом 5 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII внесено зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" - частину п'яту статті 43 доповнити реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень";

Поряд з цим, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

01.01.2016 пенсія позивача не призначається, а підлягає перерахунку, оскільки пенсію йому призначено - 12.03.2008.

Таким чином, заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені, з огляду на що, пенсія позивача не може бути обмежена максимальним розміром.

Рішенням від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачено, що обов'язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду України.

Згідно положень ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави

Згідно приписів ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Крім того, згідно п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 року за №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що згідно статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України та чинним законами прав і свобод.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте, відповідачем не надано суду беззаперечних доказів правомірності своїх дій.

Суд, виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги, щодо зобов'язання Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити у визначений спосіб перерахунок та виплату пенсії за період з 01.01.2016 року підлягають задоволенню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві» реорганізовано шляхом злиття Правобережне, Лівобережне, Центральне об'єднані управління Пенсійного фонду України в м. Києві та головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (), внаслідок чого утворено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (), в зв'язку з чим підлягає заміні сторона відповідача у справі №759/17412/17 її правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві ().

При цьому ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.ст. 2, 6, 9, 17-19, 71, 72, 99, 122, 159-163, ст. 167, 185, 186 КАС України, постановою КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16) щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1, проживаючого за адресою: 03164, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за період з 01.01.2016 і виплати такої перерахованої пенсії за період, у якому вона підлягала виплаті.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі довідки №31587 від 22.05.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, по визначеному в цій довідці посадовому окладу, окладу за спеціальним званням, надбавкою за стаж служби в поліції, провести за період з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату (за період, у якому вона підлягала виплаті) пенсії ОСОБА_1 з включенням до загальної суми грошового забезпечення, з якої буде перерахована пенсія, з 01.01.2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16) на користь Держави понесені судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ: