Справа № 713/1348/18
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1348/18
Провадження №2-а/713/27/18
РІШЕННЯ

іменем України

29.08.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора рядового поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_2 Віореловича, про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до відповідача інспектора УПП в Чернівецькій області Костакел Д.В. 29 червня 2018 року інспектором поліції ОСОБА_2 відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному жимі серії ЕАА №462427, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП. В постанові зазначено, що він керуючи транспортним засобом, здійснив обгін ближче за 50 м. перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав невідповідності обставинам, які мали місце під час зупинення автомобіля під його керуванням, а винесення постанови здійснено всупереч вимог КУпАП. Близько 12-00 год. 29.06.2018 року на автомобілі марки «Mercedes-Benz 212D», номерний знак НОМЕР_1 повертався з м.Чернівці додому в с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області. В с.Шипинці на відстані близько 700-800 м перед пішохідним переходом, побачив поліцейський автомобіль, який стояв у провулку, він дійсно здійснив обгін декількох автомобілів, однак перелаштувався на свою полосу завчасно, не порушуючи Правил дорожнього руху. Задовго до пішохідного переходу, можливо метрів за 150-200, він вже рухався своєю полосою зайнявши крайнє праве положення руху. Десь через 2 км після пішохідного переходу його зупинила поліцейська машина, звідки вийшов відповідач і зазначив, що він порушив правила обгону. На що він та пасажир, який перебував у салоні його автомобіля - ОСОБА_3, заперечували та пояснювали дійсні обставини справи. Однак поліцейський жодним чином не реагував на пояснення, виписав протокол і сказав заплатити штраф. Яким чином поліцейський міг стверджувати, що він порушив правила ПДР, вказавши, відстань до пішоходного ходу менш, ніж за 50 метрів, йому не відомо, оскільки вони (поліцейські) взагалі стояли на відстані 700-800 метрів до пішохідного переходу, був напружений рух, транспорт рухався в обидві сторони.

Такі дії відповідача вважає неправомірними з огляду на те, що адміністративного правопорушення не вчиняв, протилежного відповідачем не доведено при винесенні постанови. Будь-яких доказів цього порушення ним не дано. Під час винесення оскаржуваної постанови відповідач не повністю діяв у спосіб, встановлений чинним законодавством, не прийняв до уваги п.10.4 ПДР України. В порушення вимог ст.280 КУпАП відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не слухав заперечень, не з'ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен в його вчиненні, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Також відповідачем не виконано вимог ст.ст.283. 284 КУпАП. 11.07.2018 року він отримав поштовим зв'язком постанову, що підтверджується копією журналу отримання поштової кореспонденції, з якої дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, же б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення.

Просить визнати незаконною та скасувати постанову інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області рядового поліції ОСОБА_2 Серії ЕАА №462427 від 29.06.2018 року, про накладення відносно нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП у виді штрафу в сумі 425,00 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду позову. До початку розгляду справи від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача ОСОБА_1, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити та відповідь на відзив, де зазначено, що справу не було розглянуто, а відразу винесена постанова, не досліджувались жодні докази по справі, не були допитані свідки, не проводилось вимірювання відстані від тієї точки дорожньої обстановки (полотна) від якої було розпочато - маневр до знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід», які слугують орієнтиром для підтвердження факту порушення (адже правопорушення на підставі якого складено постанову передбачає порушення певної відстані у метрах від знаку «Пішохідного переходу»). При складені та винесенні даної постанови інспектором поліції ОСОБА_2 не було дотримано вимог статей 245, 280 КУпАП, тим самим було грубо порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також грубо порушено статтю 258 КУпАП, а саме складено постанову, без наявності доказів порушення ПДР України, зафіксованих в автоматичному режимі. Вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена інспектором поліції незаконно, з грубим порушенням норм законодавства України, необґрунтовано, упереджено, а неіснуюче правопорушення, якого не скоїв, винесена відповідачем з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Відео №0712, надане відповідачем, не містить даних про сам факт вчинення правопорушення, які б свідчили про те, що він вчинив обгін ближче ніж за 50 м. перед пішохідним переходом у населеному пункті. В час, зазначений відповідачем - 12:18:45 він зазначає, що обігнав фуру, однак не визнає своєї вини в здійсненні обгону ближче, ніж за 50 м. перед пішохідним переходам у населеному пункті. Норма інкримінованої йому статті КУпАП не містить заборони взагалі здійснювати обгін. Дана норма чітко вказує на заборону здійснювати маневр обгону з посиланням на відстань. Однак підтвердження його вини у вчиненні саме пункту 14.6 ПДР України, а відповідно і ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем не надано.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_5 не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала відзив, де зазначила, що з матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що 29.06.2018 року в ході патрулювання та виконання службових обов'язків поліцейський роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП капрал поліції ОСОБА_2, виявив автомобіль «Mercedes-Benz 212D», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням, як пізніше стало відомо, ОСОБА_1, що рухався в Кіцманському районі, с.Шипинці, здійснив обгін на пішохідному переході, чим порушив п.14.6. «в» Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, якими визначено, що обгін заборонено ближче ніж за 50 м. перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м. - поза населеним пунктом. Щодо відсутності підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати її неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати и неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Капрал поліції представився Позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.122 КУпАП поліцейським, було роз'яснено Позивачеві його права як громадянина України передбачені ст.63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Додатково, положення статей 307 та 308 КУпАП надруковані в тексті постанови під пунктом №9. Негайно, після закінчення розгляду справи лейтенант поліції відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову. Враховуючи ч.3, ст. 285 КУпАП копія постанови була вручена під розписку Позивачу. Також, слід врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Всі твердження які позивач виклав в позовній заяві спростовує відео з нагрудних камер поліцейських, а саме: на відео №0712 о 12:18:45 ОСОБА_1 визнає свою вину, на відео №0712- ОСОБА_1 роз'яснено його права як громадянина України передбачені ст.63 Конституції України, та ст.268, КУпАП розглянуто справу та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАА №462427 від 29.06.2018 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. В діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Поліцейський мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред'явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ЕАА №462427 від 29.06.2018 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29 червня 2018 року інспектором рядовим поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАА №462427 від 29.06.2018 року. Зі змісту постанови вбачається, що 29.06.2018 року о 12:20:10 водій керуючи транспортним засобом здійснив обгін ближче ніж за 50 м. перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6-в ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст.122 ч.2 КУпАП. До ОСОБА_1 інспектором поліції застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

П.14.6 «в» ПДР встановлює, що обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України, настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Представником відповідача надано до відзиву справи відеозапис на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, однак на вказаному запису відсутній факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відеозапис здійснений після зупинки ОСОБА_1, інших доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові Серія ЕАА №462427 від 29.06.2018 року відповідачем до суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.284 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі винесено постанову, яка не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, відповідачем не відібрано пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено свідків правопорушення. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об'єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об'єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб'єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб'єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.122 ч.2, п.1 247, 283, 284, 287, 288, 289 КУпАП, п.14.6 «в» Правил дорожнього руху, керуючись ст.ст.5, 20, 72, 79, 241-246, 250, 251, 255, 269, 286, 293 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора рядового поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_2 Віореловича, про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області рядового поліції ОСОБА_2 Віореловича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАА №462427 від 29.06.2018 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП шляхом застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. А. Кибич