Справа № 807/1670/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2018 року м. Ужгород№ 807/1670/16
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання - Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 - представник - ОСОБА_2;

відповідач: Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС в Закарпатській області - представник - Білей Микола Іванович;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Свалявська міська рада - представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Свалявська міська рада про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Розгляд даної справи здійснено за правилами загального позовного провадження із врахуванням відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду відповідно до вимог КАС України, у редакції, що діяв до 15 грудня 2017 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Закарпатській області, якою просить суд: "1. Поновити мені строк для оскарження податкового повідомлення-рішення № 43220-17 від 29 червня 2016 року; 2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області від 29 червня 2016 року № 43220-17". Оскаржуване податкове повідомлення-рішення позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано доказів, що автомобіль підпадає під дію Закону України від 24 грудня 2015 року №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" та вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем прийнято 29 червня 2016 року, тобто після внесення змін до Податкового кодексу України стосовно транспортного податку, згідно з яким, об'єкт оподаткування визначається виходячи з середньоринкової вартості транспортного засобу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року, яка занесена до журналу содового засідання (а.с. 45), залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Свалявську міську раду.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Скраль Т.В., та відповідно до п. 2.3.49 Положення та Рішення зборів суддів № 2 від 17 лютого 2017 року справу передано для повторного автоматичного розподілу справ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року справу передано на розгляд головуючому судді Гаврилко С.Є..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року суддею Гаврилко С.Є. прийнято справу до свого провадження та призначено справу до попереднього судового засідання.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року, було закінчено підготовче провадження і призначення справи до судового розгляду.

04 вересня 2017 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду зупинено провадження у справі №807/1670/16 за позовною заявою ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Закарпатській області, третя особа Свалявська міська рада про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення та надано сторонам час для можливого примирення до 27 вересня 2017 року. 02 жовтня 2017 року постановлено ухвалу про поновлення провадження у даній справі. Проте 06 лютого 2018 року уповноваженими представниками сторін повторно заявлено клопотання про надання терміну для примирення та у зв'язку з цим зупинення провадження. Дане клопотання судом задоволено та ухвалою суду від 06 лютого 2018 року провадження у справі було зупинено до 04 квітня 2018 року. Однак, у зв'язку з відсутністю доказів, що свідчили б про досягнення примирення учасників справи, ухвалою суду від 23 квітня 2018 року поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 серпня 2016 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу нараховано податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1, пп.267.2.1 п.267.2,пп.267.3.1 п.267.3, п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року. Позивач зазначає, що є власником транспортного засобу марки Тойота Хайландер, 2011 року випуску, дата реєстрації транспортного засобу - 31 січня 2012 року, та його середньоринкова вартість згідно висновку № 28/2016 про експертну оцінку автомобіля становить 664827,00 грн., що є меншим ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Окрім цього позивач зазначає, що згідно рішення ГУ ДФС в Закарпатській області від 29.09.2016 року про результати розгляду скарги власника аналогічного транспортного засобу у Свалявському районі, а саме автомобіля Тойота Хайландер 2011 року випуску, скасоване податкове повідомлення-рішення Свалявської ОДПІ ГУ ДФС від 29.06.2016 року з підстави, що середньоринкова вартість таких автомобілів є меншою за 750 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня звітного року, що свідчить про прийняття різних рішень органами ДФС по аналогічним зверненням щодо нарахування транспортного податку. Позивач вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано доказів, що автомобіль підпадає під дію Закону України від 24 грудня 2015 року №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році".

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив такі задовольнити з мотивів наведених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

06 лютого 2017 року представником відповідача подано заперечення на адміністративний позов. У поданих запереченнях представник відповідача вказує, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи з огляду на наступне. Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. Враховуючи, що належний позивачеві автомобіль 2011 року випуску з об'ємом двигуна 3456 куб.см., який придбано позивачем та зареєстровано 31.02.2012 року, вартість якого станом на 01 січня 2016 року складає більше 750 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року, автомобіль позивача є об'єктом оподаткування відповідно до приписів статті 267 ПК України. Окрім цього відповідач вказує, що доводи позивача про те що середньо ринкова вартість автомобіля, згідно висновку № 28/2016 про експертну оцінку автомобіля, згідно якого середньоринкова вартість автомобіля складає 664827 грн., враховувати неможна, оскільки дана оцінка проводилася 25 серпня 2016 року, а нарахування відповідно до податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 4322017 здійснювалося станом на 01 січня 2016 року.

Дану позицію, представник відповідача підтримав у судовому засіданні та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався (оголошувалась перерва) у зв'язку з існуванням на те об'єктивних законодавчо встановлених підстав.

Розглянувши подані сторонами докази (заслухавши представників сторін), всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що позивач є власником транспортного засобу Тойота Хайландер, 2011 року випуску з об'ємом двигуна 3456 см3, дата реєстрації транспортного засобу 31.01.2012 року (а.с. 27).

Рішенням чотирнадцятої сесії сьомого скликання Свалявської міської ради Закарпатської області від 29 січня 2015 року № 1108 встановлено транспортний податок на території м.Свалява та с.Драчино та затверджено Положення про порядок справляння транспортного податку (а.с.а.с. 91-93). Вказаним положенням визначено ставку податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 вказаного Положення.

29 червня 2016 року Свалявською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення-рішення №43220-17 яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб (18011000) за 2016 рік у сумі 25000,00 грн..

26 серпня 2016 року позивач звернувся із заявою до Свалявського відділення Мукачівської ОДПІ про перегляд даного податкового повідомлення-рішення у зв'язку із тим, що автомобіль Тойота Хайлендер, власником якого є позивач 2011 року, і його середньо ринкова вартість згідно висновку № 28/2016 про експертну оцінку автомобіля становить 664827 грн., що є меншим ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати. До вказаної заяви додано висновок про експертну оцінку автомобіля (а.с. 29).

23 вересня 2016 року Свалявським відділенням Мукачівської ОДПІ надіслано позивачу лист, в якому вказано, що у зв'язку з неоднозначним трактуванням в Податковому кодексі України визначення об'єкта оподаткування з даного питання та у зв'язку з направленням запиту до ГУ ДФС у Закарптській області, термін розгляду заяви продовжено до 07 жовтня 2016 року. 07 жовтня 2016 року Свалявським відділенням Мукачівської ОДПІ надано відповідь на заяву позивача, згідно якої Свалявське відділення залишає без змін нарахований згідно податкового повідомлення-рішення № 43220-17 від 29 червня 2016 року транспортний податок в сумі 25000,00 грн., у зв'язку з тим, що до заяви не в повному обсязі представлено оригінали документів на підставі яких можливо провести перерахунок суми податку.

Вказану відповідь позивач оскаржив, подавши 20 жовтня 2016 року відповідну скаргу з додатками до Головного управління ДФС в Закарпатській області. Проте, така була залишена без розгляду та повернута позивачу у зв'язку з порушенням терміну податкового оскарження. З метою захисту прав та інтересів позивача останній звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Податкового кодексу України встановлено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким викладено у новій редакції статтю 267 Податкового кодексу України та введено в Україні новий місцевий податок на майно транспортний податок.

Відповідно до статті 10 пункту 10.2 Податкового кодексу України місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Повноваження міських рад щодо податків та зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 12 пункту 12.3 підпункту 12.3.4 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (статті 12 пункту 12.3 підпункт 12.3.5 Податкового кодексу України).

Водночас, 24 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", що набрав чинності 01 січня 2016 року (далі по тексту - Закон № 909-VIII), яким внесено зміни у Податковий кодекс України щодо об'єкту оподаткування транспортним податком.

Згідно статті 267 пункту 267.2 підпункту 267.2.1 Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24 грудня 2015 року № 909-VIII) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону №909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені статті 12 пункту 12.3 підпунктом 12.3.4 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Враховуючи те, що Законом України № 909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, суд зазначає, що з 1 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн. (стаття 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року складали 1033500 грн.

Відтак, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (статті 267 пункту 267.2 підпункту 267.2.1 абзац 2 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 (далі - Порядок № 403), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку № 403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку № 403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу. Підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення повинна бути отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача. Таку інформацію матеріали справи не містять, а тому впевнитись у наявності підстав у податкового органу для прийняття податкового повідомлення-рішення неможливо. Окрім цього, представник відповідача у судовому засіданні не зміг пояснити джерело походження інформації щодо визначення середньоринкової вартості автомобіля позивача.

Суд також вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що вартість належного позивачеві автомобіля 2011 року випуску з об'ємом двигуна 3456 куб. см., який придбано та зареєстровано 31 лютого 2012 року станом на 01 січня 2016 року складає більше 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 72 частин 1, 2 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Доказів проведення розрахунку у 2016 році та отримання відповідної інформації до прийняття податкового повідомлення-рішення відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач у відповідності до статті 77 КАС України не довів правомірності спірного податкового повідомлення-рішення, не надав суду належних та допустимих доказів визначення середньоринкової вартості транспортного засобу позивача для розрахунку податкового зобов'язання у травні 2016 року, визначив середньоринкову вартість автомобіля позивача у 2016 році без врахування дійсних характеристик автомобіля позивача.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 242-246, КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Закарпатській області (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Штефана Августина, 21 а, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Свалявська міська рада (89300, Закарпатська область, м. Свалява, вул. Духновича, 2, ) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Закарпатській області № 43220-17 від 29 червня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) із Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Закарпатській області (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Штефана Августина, 21 а, ) 551,21 (п'ятисот п'ятдесяти одної гривні 21 коп.) грн. витрат із судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 22 серпня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 03 вересня 2018 року.

СуддяС.Є. Гаврилко