Справа № 822/1317/18
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1317/18

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

03 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2018 року (ухвалене в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому безпідставно не було здійснено перерахунок пенсії з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а саме з 08 жовтня 2013 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що в Управління відсутні підстави для проведення призначення та виплати пенсії з 08.10.2013 року.

Позивач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України та не подав відзив на апеляційну скаргу відповідача.

За приписами ч. 1,п.3 ст. 311 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що 08 жовтня 2013 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом №2212/05 від 25.03.2014 року управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі Хмельницької області відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки Комісією з питань підтвердження стажу роботи (далі - Комісія) рішенням від 20 лютого 2014 року № 3 відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи: згідно пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 11.07.1975 року по 31.12.1975 року та з 20.12.1981 року по 21.03.1984 рік, оскільки відсутні відомості про реорганізацію та ліквідацію без правонаступництва колгоспу ім. Пархоменка.

Не погоджуючись з рішенням комісії позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду із адміністративним позовом в якому просив визнати рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.02.2014 року № 3 про відмову у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 11.07.1975 року по 31.12.1975 року, з 20.12.1981 року по 21.03.1984 року та призначенні йому пенсії на пільгових умовах за п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірним.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 06.08.2014 року, яка набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.02.2014 року № 3 про відмову у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 11.07.1975 року по 31.12.1975 року, неправомірним. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі Хмельницької області зарахувати ОСОБА_2 при призначенні пенсії період роботи з 11.07.1975 року по 31.12.1975 року в колгоспі ім. Орджонікідзе с. Редвинці Хмельницького району Хмельницької області. В решті позову - відмовлено.

Відповідачем 14 серпня 2017 року, на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06.08.2014 року, ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на пільгових умовах з дати набрання чинності рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06.08.2014 року, тобто з 19.10.2014 року.

Проте, позивач не погодившись із такими діями відповідача, а саме із призначенням йому пенсії за віком на пільгових умовах з дати набрання чинності рішення суду, тобто з 19.10.2014 року, звернувся 28 вересня 2017 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про виплату пенсії за віком на пільгових умовах з дня звернення за призначенням пенсії до органу Пенсійного фонду, а саме з 08.10.2013 р.

09 жовтня 2017 року відповідачем надано позивачу на його звернення відповідь в якій зазначено, що підстави для призначення пенсії з 08 жовтня 2013 року у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області немає.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірними правовідносинам, які виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку доводам апелянта, колегія суддів зазначає слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області разом з апеляційною скаргою також подано клопотання про закриття провадження у справі.

Під час вивчення апеляційної скарги та вказаного вище клопотання, колегією суддів встановлено, що відповідач, як в апеляційній скарзі так і в клопотанні про закриття провадження по справі стверджує про те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки в даному випадку позивач вернувся з аналогічними вимогами, оцінка яким уже була надана в рішенні суду першої інстанції.

Вивчивши вищевказані обставини колегія суддів приходить до висновку, що твердження викладені в клопотанні є необґрунтованими з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звертався до Хмельницького міськрайонного суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.02.2014 року № 3 про відмову у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 11.07.1975 року по 31.12.1975 року, з 20.12.1981 року по 21.03.1984 року та призначенні йому пенсії на пільгових умовах за п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірним, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі Хмельницької області призначити йому пенсію відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, зарахувавши при призначенні пенсії періоди роботи з 11.07.1975 року по 31.12.1975 року в колгоспі ім. Орджонікідзе с. Редвинці Хмельницького району Хмельницької області та з 20.12.1981 року по 21.03.1984 року в колгоспі ім. Пархоменка Летичівського району Хмельницької області на посадах тракториста сільськогосподарського виробництва, стаж роботи на яких склав 22 роки 7 місяців 16 днів до пільгового стажу роботи, в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 06.08.2014 року, яка набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.02.2014 року № 3 про відмову у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 11.07.1975 року по 31.12.1975 року, неправомірним.

При вивченні вищезазначених судових рішень колегією суддів було встановлено, що як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції в мотивувальних частинах судових рішень у справі № 686/13881/14-а було надано оцінку лише позовним вимогам ОСОБА_2 щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 11.07.1975 року по 31.12.1975 року. При цьому ні судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції не досліджувалось питання та не надавалась оцінка вимогам позивача в частині його права на призначення пенсії на пільгових умовах, та не вирішувалось питання дати набуття права на пільгову пенсію.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що оскільки рішення судів позивачем в частині відмовлених позовних вимог не оскаржувалось, тому судом апеляційної інстанції при прийнятті ухвали від 08.10.2014 року також не надавалась оцінка іншим позовним вимогам.

Тому, з урахуванням вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по даній справі не є аналогічними у справі № 686/13881/14-а, у зв'язку з чим клопотання відповідача про закриття провадження не підлягає задоволенню.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідач крім іншого зазначає про те, що призначення пенсії позивачу було правомірно здійснено з моменту набрання рішення у справі № 686/13881/14-а законної сили - а саме з 19.10.2014 року.

Тобто судова колегія приходить до висновку, що Управлінням визнається той факт, щодо наявності у позивача достатнього стажу роботи для призначення йому пенсії на пільгових умовах, однак наполягає на тому, що право на призначення пенсії у ОСОБА_2 виникло саме з моменту набрання законної сили рішення у вищевказаній справі, а не з моменту звернення останнього до відповідача з заявою, на що вказує позивач.

Щодо вказаних доводів апелянта колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Статтею 46 вказаного Закону визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми нестриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Колегія суддів зазначає, що в даній справі відповідачем не законно та необґрунтовано, в порушення зазначених норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначено ОСОБА_2 пільгову пенсію з 19.10.2014 року (час набрання законної сили рішення суду від 06.08.2014 року по справі № 686/13881/14-а), так як у позивача виникло право на призначення пенсії з дня звернення до органів Пенсійного фонду, тобто з 08.10.2013 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_2 є протиправними, у зв'язку з чим прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її апеляційного розгляду, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325,329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.