Справа № 524/3291/18
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3291/18
Провадження №2-а/524/312/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Гладкій К.О.

за участю відповідача: інспектора роти №4 УПП в м.Кременчуці ДПП Боцули Є.В.

представника третьої особи - Департаменту патрульної поліції: Щепілова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інпектора роти № Управління патрульної поліції в м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції Боцули Євгена Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначає, що 26 квітня 2018 року працівником поліції було винесено постанову серії ВР №110942, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

Відповідач - інспектор роти №4 Управління патрульної поліції в м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції Боцула Євгеній Володимирович проти позову заперечує. Пояснює, що діяв згідно «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справі України від 07 листопада 2015 року №1395.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції - Щепілов О.В. стверджує, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України з накладенням штрафу 255 грн. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач та представник третьої особи надали суду відзив та пояснення.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не прибув. У позовній заяві зазначив, що правил дорожнього руху він не порушував, на час складання постанови не здійснював руху по вул. Івана Приходька, 2 у м.Кременчуці, рухався по вул. Театральній, 26 у м.Кременчуці. Стверджував про відсутність доказів щодо порушення ним вимог ПДР та порушення інспектором патрульної поліції процедури розгляду справи.

Вислухавши пояснення відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно з постановою від 26.04.2018 року серії ВР №110942, 26.04.2018 року близько 23 год. 40 хв., в м.Кременчуці на вул. Івана Приходька, буд. 2, водій ОСОБА_3, керуючи ТЗ DAF FAR XF 105 д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.15 «Рух ТЗ, маса яких перевищує 13т, заборонено», чим порушив п.п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 10, 11 КУпАП).

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути допитано як свідка.

Ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачем інспектором Боцулою Є.В. не надано належних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови, та доказів щодо дотримання інспектором вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП. Щодо письмових пояснень, наданих інспектором Акіменко О.М., в якості свідка, суд оцінює критично.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, натомість відповідачем інспектором Боцулою Є.В. суду не надано доказів неправомірності дій позивача.

Керуючись ст.ст.5-10,14,77,139,242-246,250, 295, 297, 286 КАС України, ст.ст.7, 245,246, 251,254,258,279 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції Боцули Євгена Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР №110942 від 26.04.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Предоляк