Справа № 1940/1502/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1502/18

05 вересня 2018 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Продукт СВ" до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Продукт СВ" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Державної фіскальної служби України, в якому просить:

- скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 29.03.2018 № 620617/41312306 та № 620643/41312306;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 11.12.2017 № 12 та від 18.11.2017 № 15 подані на реєстрацію ТОВ "Продукт СВ".

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 29.08.2018.

Тернопільським окружним адміністративним судом у судовому засіданні у даній справі, яке проводилося 29.08.2018 оголошувалася перерва до 05.09.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України надіслав на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні: від 11.12.2017 № 12 та від 18.11.2017 № 15. Однак, відповідач зазначені податкові накладні прийняв, але реєстрацію зупинив, про що сформував квитанції № 1 від 13.12.2017 та від 28.12.2017 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У зазначених квитанціях відповідач зазначив, що податкові накладні: від 11.12.2017 № 12 та від 18.11.2017 № 15 відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, оскільки за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2303 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Після чого, на виконання зазначених квитанцій № 1 позивач надіслав відповідачу пояснення та всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій згідно податкових накладних: від 11.12.2017 № 12 та від 18.11.2017 № 15. Однак, не зважаючи на подані документи, рішеннями Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області від 29.03.2018 № 620617/41312306 та № 620643/41312306 відмовлено у реєстрації податкових накладних.

Позивач вважає, що оскаржені рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки останнім було надано відповідачу всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій згідно зазначених податкових накладних, а тому відповідач протиправно прийняв оскаржені рішення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, суду пояснив, що ГУ ДФС у Тернопільській області правомірно було прийнято оскаржені рішення про відмову в реєстрації зазначених податкових накладних, оскільки позивач не надав всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій згідно податкових накладних: від 11.12.2017 № 12 та від 18.11.2017 № 15, та посилаючись на пояснення викладені у відзиві на позовну заяву від 21.08.2018, просив у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується позивачем у справі, що ТОВ "Продукт СВ" є оптовим продавцем товарів, зокрема, зерна та кормів для тварин.

Суд встановив, що 31.07.2017 між ТОВ "Продукт СВ" та ДП "Зарубинський спиртовий завод" укладено договір поставки № 31/07/17. Предметом договору - поставка вологого концентрату зернової барди (арк. справи 18-20).

На виконання умов договору, 04.12.2017 ДП "Зарубинський спиртовий завод" передано у власність ТОВ "Продукт СВ" вологий концентрат зернової барди у кількості 324253 кг, що підтверджується видатковою накладною від 04.12.2017 № 441 (арк. справи 21).

На підставі рахунків, зокрема від 04.12.2017 № 34 (арк. справи 22), ТОВ "Продукт СВ" оплачено кошти за постачання поставлений товар згідно договору від 31.07.2017 № 31/07/17 в розмірі 300000 грн., що підтверджується платіжним дорученням та випискою з банківського рахунку ТОВ "Продукт СВ" за грудень 2017 р. (арк. справи 23-26).

04.12.2017 між TOB "Продукт СВ" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладено договір № 2/12-2017 про надання послуг сушіння. Отриманий від ДП "Зарубинський спиртовий завод" концентрат вологої барди, товариством "Продукт СВ" передавався на сушіння та як наслідок отримувався готовий продукт - "барда суха" (арк. справи 27-28).

Надалі, 03.11.2017 між TOB "Продукт СВ" та ТОВ "Никагрокомплекс" укладено договір поставки № 03/11. Предмет договору - передача Покупцю у власність збагачувач кормовий "барда зернова сушена" (арк. справи 29-32).

11.12.2017 ТОВ "Никагрокомплекс" проведено оплату за товар на суму 83600 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.12.2017 № 552 (арк. справи 33).

Поставка товару у кількості 22 т. також відбулась 11.12.2017, що підтверджується видатковою накладною від 11.12.2017 № 100 (арк. справи 34), перевезення здійснювалось транспортом покупця.

На виконання вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України (перша подія - відвантаження товару та оплата коштів відбувалась одночасно) ТОВ "Продукт СВ" складено податкову накладну від 11.12.2017 № 12 на загальну суму 83600 грн. (арк. справи 13).

06.11.2017 між ТОВ "Продукт СВ" та державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" укладено договір поставки № ВКБ-06/11. Предмет договору - поставка вологого концентрату зернової барди (арк. справи 35-38).

На виконання умов договору, ДП "Укрспирт" передано у власність TOB "Продукт СВ" вологий концентрат зернової барди згідно видаткових накладних від 16.11.2017 № 116 (у кількості 21т.), від 17.11.2017 № 117 (у кількості 21т.), від 20.11.2017 № 118 (у кількості 21т.), від 21.11.2017 № 119 (у кількості 21т.), від 22.11.2017 № 118 (у кількості 16т. (арк. справи 39-43)).

14.12.2017 на підставі рахунку від 14.11.2017 № 26/31 (арк. справи 45) ТОВ "Продукт СВ" оплачено кошти за постачання поставлений товар згідно договору від 06.11.2017 № ВКБ-06/11 в розмірі 43800 грн., що підтверджується платіжним дорученням та випискою з банківського рахунку ТОВ "Продукт СВ" за грудень 2017 р. (арк. справи 44, 46).

15.11.2017 між TOB "Продукт СВ" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладено договір № 03/11-2017 про надання послуг сушіння. Отриманий від ДП "Укрспирт" концентрат вологої барди, ТОВ "Продукт СВ" передавався на сушіння та як наслідок отримувався готовий продукт - "барда суха" (арк. справи 47-48).

Надалі, 01.10.2017 між TOB "Продукт СВ" та СТОВ "Лище" укладено договір поставки № 17/1. Предмет договору - передача покупцю у власність збагачувач кормовий "барда зернова сушена" (арк. справи 49-52).

29.11.2017 СТОВ "Лище" проведено оплату за товар згідно рахунку від 18.11.2017 № 43 на суму 64680 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.11.2017 № 1882 та випискою із банківського рахунку ТОВ "Продукт СВ" (арк. справи 53-55).

Поставка товару у кількості 15,4 т. також відбулась 18.11.2017, що підтверджується видатковою накладною від 18.11.2017 № 70 (арк. справи 56). Перевезення здійснювалось транспортом покупця, про що свідчить товарно транспортна накладна (арк. справи 57-58).

На виконання вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України (перша подія - відвантаження товару) ТОВ "Продукт СВ" складено податкову накладну від 18.11.2017 № 15 на загальну суму 64680 грн. (арк. справи 12).

Надалі, податкові накладні: від 11.12.2017 № 12 та від 18.11.2017 № 15 TOB "Продукт СВ" надіслало їх на реєстрацію в ЄРПН.

Однак, за результатами перевірки зазначених податкових накладних, ДФС України направила позивачу квитанції № 1 від 13.12.2017 (ПН № 15) та від 28.12.2017 (ПН № 12) про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, у яких зазначено, що реєстрація зазначених податкових накладних зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критеріїв № 567). Також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2303. Водночас, запропоновано надати пояснення та/або копії документів (арк. справи 14-15).

Після чого, на виконання зазначених квитанцій № 1 позивач надіслав ГУ ДФС України низку документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій згідно податкових накладних: від 11.12.2017 № 12, від 18.11.2017 № 15 та повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої/го зупинено з поясненнями (арк. справи 16-17, 59-62).

Водночас, у зазначених повідомленнях позивач розяснив відповідачу, що ТОВ "Продукт СВ" здійснює свою діяльність, згідно КВЕД 10.91 "Виробництво готових кормів для тварин, що утримують на фермах". На виконання умов договору від 31.07.2017 № 31/07/17 ДП "Зарубинським спиртовим заводом" поставлено ТОВ "СВ Продукт" "барду вологу" (Код УКТЗЕД НОМЕР_1) у кількості 324,253 тонн. Між TOB "СВ Продукт" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладено договір надання послуг сушіння барди від 04.12.2017 за № 2/12-2017. На виконання умов зазначеного договору підприємцем здійснено осушення вологої барди у кількості 324,253 тонн. Внаслідок усушки ТОВ "СВ Продукт" отримано 101,450 тонн сухої барди (код УКТЗЕД - НОМЕР_1). Між ТОВ "СВ Продукт" та ТОВ "Никагрокомплекс" укладено договір поставки № 03/11, на виконання якого товариством поставлено контрагенту 22 т. сухої барди. Транспортування відбулось транспортом покупця (самовивіз зі складу продавця). Оплата проведена за відвантажену суху барду, згідно платіжного доручення. На виконання умов договору від 31.07.2017 № 31/07/17 ДП "Зарубинським спиртовим заводом" поставлено ТОВ "СВ Продукт" "барду вологу" (Код УКТЗЕД НОМЕР_1) у кількості 132,380 тонн. На виконання умов договору від 06.11.2017 № ВКБ-06/11 ДП "Укрспирт" поставлено товариству ТОВ "СВ Продукт" "барду вологу" (Код УКТЗЕД НОМЕР_1) у кількості 100 тонн. Між ТОВ "СВ Продукт" та ФОП ОСОБА_3 укладено договір надання послуг сушіння барди № 2/12-2017 та № 03/11-2017. На виконання зазначених договорів підприємцем здійснено осушення вологої барди у кількості 232,380 тонн. Внаслідок усушки ТОВ "СВ Продукт" отримано 70,62 тонн сухої барди (код УКТЗЕД - НОМЕР_1). Між ТОВ "СВ Продукт" та СТОВ "Лище" укладено договір поставки від 01.10.2017 № 17/1, на виконання якого товариством поставлено контрагенту 15,40 тонн сухої барди. Транспортування відбулось транспортом покупця (самовивіз зі складу продавця). Оплата проведена за відвантажену суху барду, згідно платіжного доручення № 1882 від 29.11.2017.

Однак, не зважаючи на подані документи та повідомлення, рішеннями ГУ ДФС у Тернопільській області від 29.03.2018 № 620617/41312306 та № 620643/41312306 відмовлено у реєстрації зазначених податкових накладних (арк. справи 9-11).

Зокрема, у своїх зазначених рішеннях контролюючий орган як підставу відмови у реєстрації податкових накладних №№ 12, 15 визначив - "Ненадання платником податку копій документів, а саме розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків".

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача і винесених на підставі них спірних рішень на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики. (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Як слідує з квитанцій щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 13.12.2017 (ПН № 15) та від 28.12.2017 (ПН № 12), вони містять інформацію про те, що "ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2303. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК".

Так, пунктом 6 Критеріїв № 567 містить у собі визначення двох різних критеріїв: моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Отже, контролюючий орган зобов'язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв № 567.

Також суд зазначає, що визначення фіскальним органом у квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі № 567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567: 1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Тобто, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Зі змісту зазначених квитанцій № 1 слідує, що контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Проте, відповідач, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, не вказано конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567.

Водночас, відповідно до пропозиції надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН позивач надіслав пояснення та низку документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій згідно податкових накладних: від 11.12.2017 № 12 та від 18.11.2017 № 15, про що описано вище та знаходяться в матеріалах справи.

За змістом частини першої статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов'язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

З огляду на зазначене, аналізуючи складені між позивачем та контрагентами первинні документи, що долучені до матеріалів справи, суд зазначає, що ці документи відповідають положенням законодавства та містять всі обов'язкові реквізити первинного документу, які передбачені статтею 9 Закону № 996-ХІV, а тому зазначені документи мають юридичну силу та підтверджують реальний рух активів, зміну зобов'язань та капіталу позивача.

Водночас, відповідач не навів, а суд не здобув доказів, що первинні документи, складені у межах спірних господарських операцій, не відповідають вимогам статті 9 Закону № 996-ХІV.

Таким чином, враховуючи те, що податкові накладні: від 11.12.2017 № 12 та від 18.11.2017 № 15 складені в межах операцій, які є об'єктом оподаткування; зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних; виконавець та замовники є платниками ПДВ; податкові накладні надіслані для реєстрації у встановлений пунктом 201.10 статті 201 ПК України строк, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації і відмови у реєстрації податкових накладних та суд не встановив обставин, які б перешкоджали видачі податкових накладних та прийняття рішень про їх реєстрації, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкових накладних шляхом прийняття оскаржених рішень, які прийняті без урахування всіх обставин, що мали суттєве значення для цілей прийняття оскаржених рішень, а також без урахування зазначених норм законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач не довів правомірності рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 29.03.2018 № 620617/41312306 та № 620643/41312306, що свідчать про їх протиправність та, як наслідок, підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН зазначені податкові накладні, суд зазначає, що відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки рішення про відмову у реєстрації податкових накладних підлягають скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень частини другої статті 9 та частини другої статті 245 КАС України, підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201, пункту 201.10 статті 201 ПК України, пунктів 19, 20 Порядку № 1246, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині шляхом зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні: від 11.12.2017 № 12 та від 18.11.2017 № 15 подані на реєстрацію ТОВ "Продукт СВ".

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Продукт СВ" (місцезнаходження: вул. С. Крушельницької, 18/802, м. Тернопіль, 46003, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46021, ), та Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, ) про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29 березня 2018 року за №620617/41312306 та №620643/41312306.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 11 грудня 2017 року №12 та від 18 листопада 2017 року №15 подані на реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Продукт СВ".

Стягнути в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Продукт СВ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області судові витрати на суму 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Продукт СВ" за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати на суму 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.09.2018.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.