Справа № 809/1108/18
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2018 р. справа № 809/1108/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №1538 від 26.04.2018, зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.06.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Калуської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка орієнтовною площею 0,0971 га) в АДРЕСА_1 №1538 від 26.04.2018 та зобов'язання в місячний термін після набрання законної сили рішенням суду на наступному пленарному засіданні втретє розглянути клопотання позивача від 10.03.2017 та надати дозвіл на виготовлення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.03.2017 позивач звернувся до Калуської міської ради із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок) в АДРЕСА_1. Рішенням Калуської міської ради від 27.04.2017 №867 йому було відмовлено у наданні дозволу на розроблення містобудівної документації на вказану земельну ділянку через відсутність підстав для внесення змін у містобудівну документацію, передбачених пунктом 5 «Порядку розроблення містобудівної документації». За результатом звернення позивача до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування вказаного рішення від 27.04.2017 №867, постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2017 у справі №345/1788/17 визнано протиправним та скасовано рішення від 27.04.2017 №867 та зобов'язано Калуську міську раду, в місячний термін після набрання законної сили постанови суду, на наступному пленарному засіданні повторно розглянути клопотання позивача від 10.03.2017 та прийняти відповідне рішення згідно з вимогами чинного законодавства. Відмічає, що рішенням 40 сесії 7 демократичного скликання Калуської міської ради №1538 від 26.04.2018 відповідач повторно відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 через відсутність підстав для внесення змін у містобудівну документацію, передбачених пунктом 5 «Порядку розроблення містобудівної документації». Вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню з мотивів, що фактичні обставини були з'ясовані і їм було надано правову оцінку Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області у постанові від 19.10.2017 в справі №345/1788/17. Зазначає, що відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розроблення детального плану території є обов'язковим для того, щоб передати у власність чи користування земельну ділянку. Водночас відмічає, що розроблення детального плану території має визначити червоні лінії та охоронні зони споруд інженерного обладнання відповідно до частини 4 статті 19 вищезазначеного Закону. Також, зазначає, що проект оскаржуваного рішення №1538 від 26.04.2018 був оприлюднений 23.04.2018, що не відповідає вимогам частини 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та пункту 4 статті 25 Регламенту Калуської міської ради. Крім цього, посилається на невідповідність рішення №1538 від 26.04.2018 підпункту 8.4. пункту 8 та пункту 10 статті 25 Регламенту Калуської міської ради з мотивів відсутності підпису юриста відділу організаційно-правової роботи відповідача.

Ухвалою суду від 04.07.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву (а.с.41-44). Відзив від 18.07.2018 надійшов на адресу суду 23.07.2018 шляхом поштового відправлення, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 19.10.2017 у справі №345/1788/17 скасовано рішення Калуської міської ради від 27.04.2017 №867 з мотивів порушення процедури прийняття рішення. Крім цього зазначено, що проект оскаржуваного рішення було опубліковано на сайті Калуської міської ради 26.04.2017 та повторно 23.04.2018. Також, зазначено, що відповідно до пункту 2 статті 83 Земельного Кодексу України земельна ділянка в АДРЕСА_1 відноситься до земель комунальної власності територіальної громади міста Калуша, при цьому відповідач відмічає, що чинним законодавством не встановлено обов'язку органу місцевого самоврядування надавати дозвіл на розроблення містобудівної документації на земельні ділянки, що не перебувають у їхній власності. Крім цього, відзив аргументований тим, що складення акту про користування земельною ділянкою не передбачено законодавством України, водночас зазначено, що відповідно до статті 119 Земельного Кодексу України для оформлення права власності чи надання в користування земельної ділянки, якою особа користується більше 20 років, такій особі необхідно звертатися до органу, що розпоряджається земельною ділянкою з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не за дозволом на виготовлення проекту детального планування території. При цьому, відмічено, що вказане узгоджується з абзацом 1 статті 50 Закону України «Про землеустрій».

24.07.2018 позивач подав відповідь на відзив від 24.07.2018, яка мотивована аргументами, зазначеними у позовній заяві (а.с.54-56). Поміж цим, у вказаній відповіді позивач заперечує твердження відповідача про те, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2017 у справі №345/1788/17 скасовано рішення Калуської міської ради від 27.04.2017 №867 лише з мотивів порушення процедури прийняття рішення, оскільки вважає, що правову оцінку обставині з внесення змін у містобудівну документацію було надано рішенням у справі №345/1788/17. Водночас зазначає, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку частини 6 статті 118 Земельного Кодексу України є тільки першим етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок, а її завершальним етапом є передача вказаної земельної ділянки у власність.

Розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 10.03.2017 звернувся до Калуської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок) в АДРЕСА_1, в якій зазначив, що земельною ділянкою орієнтовною площею 0,0971га позивач користується більше 20-ти років (а.с.12).

Частиною 1 статті 119 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.

Рішенням 25 сесії 7 демократичного скликання Калуської міської ради від 27.04.2017 №867 позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення містобудівної документації на вказану земельну ділянку (проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1) через відсутність підстав для внесення змін у містобудівну документацію, передбачених пунктом 5 «Порядку розроблення містобудівної документації» (а.с.15).

24.05.2017 ОСОБА_1 звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Калуської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 27.04.2017 №867, за результатом розгляду якого постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2017 у справі №345/1788/17 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення 25 сесії 7 демократичного скликання Калуської міської ради від 27.04.2017 № 867 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 та зобов`язано Калуську міську раду, в місячний термін після набрання законної сили постанови суду, на наступному пленарному засіданні повторно розглянути клопотання позивача від 10.03.2017 щодо надання дозволу на виготовлення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок) в районі АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення згідно з вимогами чинного законодавства (а.с.16-19).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2018, яка набрала законної сили з моменту прийняття, апеляційну скаргу Калуської міської ради Івано-Франківської області залишено без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2017 у справі №345/1788/17 - без змін (а.с.57-61).

26.04.2018 Калуська міська рада оскаржуваним рішенням 40 сесії 7 демократичного скликання за №1538 відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка орієнтовною площею 0,0971 га) в АДРЕСА_1 через відсутність підстав, передбачених пунктом 5 «Порядку розроблення містобудівної документації» (а.с.21).

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Містобудівна документація є основою, зокрема, для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації; вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування та упорядкування територій; вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 83 Земельного Кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування визначається як право комунальної власності (стаття 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

У відповідності до пункту 4 статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо визначення сфер господарської діяльності та переліку об'єктів, які можуть надаватися у концесію, подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна. До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою (підпункт 9 пункту «а» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Статтею 14 Закону України «Про основи містобудування» встановлено, що до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать, зокрема, забезпечення в установленому законодавством порядку розробки і подання на затвердження відповідних рад місцевих містобудівних програм, генеральних планів, детальних планів, планів червоних ліній.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 16 цього закону планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою (частина 8 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Враховуючи зміст вищевказаних норм права, територіальна громада міста Калуша наділена повноваженням з прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд в місті Калуш через орган місцевого самоврядування, тобто відповідно до чинного законодавства - через відповідача.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про основи містобудування», реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Частинами 1, 2 статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях. Містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад. Оновлення містобудівної документації передбачає: 1) актуалізацію картографо-геодезичної основи; 2) перенесення з паперових носіїв у векторну цифрову форму; 3) приведення містобудівної документації у відповідність із вимогами законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Вимоги до складу та змісту детального плану території встановлені ДБН Б.1.1-14:2012, затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, наказом від 12.03.2012 №107, відповідно до пункту 4.4 яких, затверджений детальний план є основою для визначення вихідних даних для відведення, вилучення земельних ділянок, встановлення та зміни їх цільового призначення, розміщення об'єктів будівництва, реконструкції забудови.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. При цьому, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території є детальним планом території.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

У відповідності до частини 1 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

За змістом пункту 3.4 ДБН Б.1.1-14:2012 функціональне використання (призначення) території - це використання території за переважними функціями (багатофункціональна, громадська, житлова, промислова тощо), що існує або встановлюється містобудівною документацією, та наявність інших супутніх функцій, які не суперечать функціям, що переважають.

Як вбачається з Генерального плану м. Калуша від 06.06.1979 №184, функціональне призначення спірної території по АДРЕСА_1 визначене, як територія промислових підприємств та комунально-складських об'єктів, згідно експлікації якого на даній території планували побудувати: промкомбінат (22), харчокомбінат (23), обласне управління газової промисловості (30), доррембуддільницю (33), лісозаготівельний склад (40), меблевий склад (41), контору буріння (43), заготльон, заготзерно (44), реалбаза хлібопродуктів (48), яйцебаза (49), автотранспортне підприємство (АТП) автобазу (83), автозаправочну станцію (85), а також для обслуговування даних об'єктів планувалось будівництво під'їздної залізничної вітки (а.с.24, 26).

Висновком відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради №01-10/756 від 17.12.2014 позивачу відмовлено у наданні земельної ділянки площею 971 кв.м. по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства з підстав невідповідності цільового та функціонального призначення земельної ділянки Генеральному плану міста Калуша. Зазначено, що згідно з Генеральним планом міста Калуша, затвердженим рішенням Івано-Франківського облвиконкому від 06.06.1979 №184, актуалізованого рішенням Калуської міської ради від 06.06.2013 №1960, територія на якій розміщена згадана земельна ділянка частково визначена як землі громадської та житлової забудови і частково, як територія споруд інженерного обладнання (а.с.27).

Користування даною земельною ділянкою більше 20-ти років позивач обґрунтовує актом «Про підтвердження факту багаторічного користування земельною ділянкою» від 06.05.2017 (а.с.22) та керуючись частиною 1 статті 119 Земельного кодексу України має намір реалізувати право на земельну ділянку за давністю користування.

Враховуючи вказане та те, що Генеральним планом м. Калуша від 06.06.1979 №184 функціональне призначення вказаної території по АДРЕСА_1 визначене, як територія промислових підприємств та комунально-складських об'єктів, а висновком відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради №01-10/756 від 17.12.2014 територія на якій розміщена згадана земельна ділянка частково визначена як землі громадської та житлової забудови і частково, як територія споруд інженерного обладнання, зазначене свідчить про наявність змін у видах функціонального призначення даної території.

Отже, відмова позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту детального планування території через відсутність підстав, передбачених пунктом 5 «Порядку розроблення містобудівної документації» є необґрунованою.

Водночас, слід вказати, що Львівський апеляційний адміністративний суд в постанові від 22.01.2018 у справі №345/1788/17 зазначив, що "судом першої інстанції вірно встановлено, що однією із підстав для прийняття рішення про внесення змін у містобудівну документацію згідно пункту 5.1. «Порядку розроблення містобудівної документації», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 №290, є - зміни у видах функціонального використання окремих територій" (а.с.59).

Крім того, склад, зміст, порядок розроблення та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (частина 3 статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). На виконання частини четвертої статті 12, частини п'ятої статті 14, частини третьої статті 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 №290 (надалі Порядок №290) затверджено Порядок розроблення містобудівної документації, який визначає механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях (містобудівна документація).

Розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні врегульоване розділом IV Порядку №290, відповідно до пункту 4.1, якого рішення про розроблення детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. При цьому, замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації (пункт 4.3 Порядку №290).

Детальний план території розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, рекреаційної та іншої забудови. Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляються детальні плани, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного пункту (пункт 4.8 Порядку №290).

Відповідно до вказаного пункту 5.1 Порядку №290 рішення щодо внесення змін у містобудівну документацію приймається на підставі: результатів моніторингу її реалізації, який проводиться відповідно до Порядку проведення містобудівного моніторингу, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.09.2011 №170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.11.2005 за N 1268/20006; виникнення умов для зміни масштабів та характеру розвитку населеного пункту; змін у видах функціонального використання окремих територій; необхідності вирішення екологічних та інженерних питань; виникнення потреби у розміщенні об'єктів державного, регіонального значення, а також таких, що забезпечують громадські інтереси; необхідності реалізації інвестиційних програм і проектів.

26.04.2018 Калуська міська рада оскаржуваним рішенням №1538 відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту детального планування території через відсутність підстав, передбачених пунктом 5 «Порядку розроблення містобудівної документації» (а.с.21).

Однак, дозвіл на розроблення детального плану не є рішенням щодо внесення змін у містобудівну документацію, адже у відповідності до частини 1 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

При цьому, відповідно до пункту 4.10 Порядку №290 крім функцій, передбачених у пункті 1.5 розділу I цього Порядку, розробник містобудівної документації на місцевому рівні бере участь у розгляді пропозицій громадськості до проекту детального плану території в процесі проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів; доопрацьовує в разі необхідності проект містобудівної документації за результатами розгляду на архітектурно-містобудівній раді та громадських слухань щодо врахування громадських інтересів.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач безпідставно прийняв оскаржуване рішення керуючись пунктом 5 «Порядку розроблення містобудівної документації».

Крім цього, слід зазначити, що особливості регулювання земельних відносин при здійсненні містобудівної діяльності врегульовані статтею 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до абзацу першого частини 3 якої, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Попри вказане, посилання повивача на те, що відповідно до вказаної частини 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розроблення детального плану території є обов'язковим для того, щоб передати у власність чи користування земельну ділянку є безпідставними, оскільки відповідно до спеціального абзацу другого вказаної частини статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у випадках, визначених цією частиною, за відсутності плану зонування або детального плану території не допускається, якщо земельна ділянка розташована в межах зелених зон населених пунктів, внутрішньоквартальних територій (територій міжрайонного озеленення, елементів благоустрою, спортивних майданчиків, майданчиків відпочинку та соціального обслуговування населення); віднесена до категорії земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного призначення, рекреаційного призначення (крім земель для дачного будівництва), лісогосподарського призначення.

Щодо процедури прийняття оскаржуваного рішення слід вказати наступне.

Судом з'ясовано, що саме проект рішення Калуської міської ради від 27.04.2017 №867 було опубліковано на сайті Калуської міської ради 26.04.2017. Проте, оприлюднення проекту скасованого рішення Калуської міської ради від 27.04.2017 №867 не є доказом оприлюднення нового рішення за результатом повторного розгляду клопотання позивача від 10.03.2017.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (пункт 34).

Частиною 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», встановлено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Однак, відповідно до витягу офіційного сайту Калуської міської ради проект рішення Калуської міської ради від 26.04.2018 №1538 був опублікований на її офіційному сайті 23.04.2018 (а.с.28), що свідчить про недотримання відповідачем вимог, які встановлені частиною 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Щодо доводів позивача про невідповідність рішення №1538 від 26.04.2018 підпункту 8.4. пункту 8 та пункту 10 статті 25 Регламенту Калуської міської ради з мотивів відсутності підпису юриста відділу організаційно-правової роботи відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 8.1 частини 8 статті 25 Регламенту Калуської міської ради сьомого демократичного скликання (із змінами, внесеними згідно з рішенням міської ради від 22.12.2016 №625 проект рішення повинен мати погоджувальні підписи (візи). Проект рішення проходить візування в: 8.1. секретаря Ради; 8.2. заступника міського голови, відповідно до розподілу обов'язків; 8.3. керівника виконавчого органу чи інших посадових осіб, до компетенції яких належить дане питання. 8.4. юриста відділу організаційно-правової роботи Ради, а в разі відсутності - в юридичному відділі виконкому; 8.5. виконавця (розробника) проекту.

Візування проекту рішення є обов'язковим. При наявності у того, хто візує, зауважень і пропозицій, вони викладаються на окремому аркуші (або тексті проекту рішення) у формі зауважень до проекту рішення або окремої думки. Суб'єкти внесення проектів рішення зобов'язані подавати проект рішення із погоджувальними підписами (візами), отримання погоджувальних підписів (віз) є обов'язком виконавця проекту. У випадках, коли виконавцями (розробника) проекту рішення є депутати, депутатські фракції (групи) або постійні комісії - отримання погоджувальних підписів (віз) здійснюється відділом організаційно-правової роботи Ради (частина 10 статті 25 Регламенту).

Враховуючи наведене, рішення №1538 від 26.04.2018 прийнято з недотриманням вимог з підготовки питань, що вносяться на розгляд Ради, встановлених підпунктом 8.4 пункту 8, пунктом 10 статті 25 Регламенту Калуської міської ради та вимог частини 3 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, суд дійшов до висновку, що рішення Калуської міської ради про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка орієнтовною площею 0,0971 га) в АДРЕСА_1 №1538 від 26.04.2018 слід визнати протиправним і скасувати та зобов'язати відповідача розглянути клопотання позивача від 10.03.2017 в порядку, встановленому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом в даному рішенні суду.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про його виконання та встановлення строку подання звіту про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного суду України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з Калуської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №1538 від 26.04.2018, зобов'язання до вчинення дій - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Калуської міської ради про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту детального планування території для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка орієнтовною площею 0,0971 га) в АДРЕСА_1 №1538 від 26.04.2018.

Зобов'язати Калуську міську раду (код 04054300, вул. Івана Франка, 1, м. Калуш, Івано-Франківська обл., 77300) розглянути клопотання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2) від 10.03.2017 в порядку, встановленому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні суду у справі №809/1108/18.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Калуської міської ради (код 04054300, вул. Івана Франка, 1, м. Калуш, Івано-Франківська обл., 77300) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2) сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.