Справа № 826/13284/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року м. Київ № 826/13284/17

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Стринадко О.Г., представника позивача Гащака Б.В., представника відповідача Бабинця М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Славутський комбінат «Будфарфор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

18.10.2017 Публічне акціонерне товариство «Славутський комбінат «Будфарфор» (ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ДФС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за № форми «Р» від 03.10.2017 та № форми «Р» від 03.10.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2017 у справі відкрито провадження і призначено її до розгляду.

06.11.2017 відповідачем подано заперечення на позовну заяву, у яких висловлено прохання в задоволенні позовних вимог відмовити.

В свою чергу, 27.11.2017 позивачем, а 30.11.2017 відповідачем подано додаткові пояснення по суті позову.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та наданих у справу доказів.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

Враховуючи висловлену сторонами позицію щодо розгляду справи у їх відсутність, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

В ході розгляду справи судом встановлено необхідність витребування додаткових доказів. Відповідно, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2018 у справі призначено судове засідання.

15.08.2018 представником позивача надано додаткові пояснення, а представником відповідача 22.08.2018 надано для долучення до справи висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС №11 від 09.12.2013.

Отже, судом встановлено, що правова позиція позивача у справі зводить до того, що висновки акту перевірки щодо невірної класифікації товарів та заниження ставки мита (замість ставки ввізного мита для країн Євросоюзу 7,5% в 2016 році та 5% в 2017 році - товарна підкатегорія 6910 10 00 00, застосовано ставку ввізного мита 5% (сума нарахована умовно) - товарна підкатегорія 6910 90 00 00), на підставі якої винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, - безпідставні. Внаслідок безпідставності зазначеного висновку, оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Зокрема позивач вказує, що відповідачем для експертизи відібрано не тільки підвісний унітаз MODO Rimfree, але й інший товар (умивальник прямокутний TWINS) того ж виробника. За результатами висновку Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 27.03.2017 №145 відібраний зразок підвісний унітаз MODO Rimfree виготовлений із фарфору, а інший товар - умивальник прямокутний TWINS - із фаянсу. Позивач стверджує, що з наведеного вище, а також документів наданих виробником обидва вироби виготовлені з фаянсу. Окрім того, позивач вважає необґрунтованим висновок відповідача щодо ідентичності товарів, які мають однакові артикули, виготовлені одним виробником, поставляються в рамках одного зовнішньоекономічного договору (контракту). Саме виходячи з ідентичності, відповідачем зроблено висновок про невірну класифікацію всього товару - підвісний унітаз MODO Rimfree, що поставлено підприємством за зазначеними у акті перевірки митними деклараціями. Зокрема, позивач посилаючись на зміст поняття «ідентичні товари», що наведено у Податковому та Митному кодексах, стверджує, що не досліджуючи фізико-хімічні властивості товару, що поставлявся раніше - не можливо зробити висновок, що він є ідентичним.

Окрім того, позивач вказує, що з метою митного оформлення товару - підвісний унітаз MODO Rimfree, отриманого на виконання Контракту укладеного 16.12.2015 між ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» та Geberit Produkcja sp.zo.o (Польща) №16122015/UA, позивачем заповнено та подано до митного поста «Славута» Хмельницької митниці ДФС митні декларації типу IM40ДЕ для здійснення митного оформлення в режимі «імпорту» Товару: «Санітарно-технічні вироби, з фаянсу: «MODO підвісний унітаз Rimfree, арт. L33120000», задекларований код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) у графі 33 ЕМД - 6910 90 00 00».

Для підтвердження походження товару з країн Євросоюзу при митному оформленні Товару надавалися сертифікати з перевезення товару EUR.1.

Позивач пояснює, що класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснювалась відповідно до УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України і затверджена Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VІІ, Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з урахуванням Пояснень до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, приміток до розділів і груп та характеристик товарів. Зазначає, що правильність визначення коду підтверджується також товаросупровідними документами від виробника, а саме висновком від уповноваженого митного органу Республіки Польща, - Інформація про обов'язкову тарифну інформацію PL-WIT-2014-00165 від 18.02.2014.

Додаткові документи під час митного оформлення товару у товариства не витребовувались. Проставляючи штамп у відповідній графі митної декларації, митний орган підтвердив правильність та достовірність всіх обов'язкових реквізитів та даних, а отже погодився з визначенням товару за кодом 6910 90 00 00.

В обґрунтування позивач посилається на Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 (п. 4, 5 розділу ІІІ), статі 257, 264 Митного кодексу України (МК України), а також судову практику.

У додаткових поясненнях звертається увага на відмову відповідача у задоволенні прохання позивача провести повторну експертизу контрольних зразків, взятих згідно Акту про взяття проб (зразків) товарів/протокол про одержання проб і зразків для проведення експертизи у справі про порушення митних правил від 10.03.2017 б/н, а також документи, у зв'язку з якими таке прохання заявлялось.

Натомість, відповідач заперечуючи проти позову вказує на висновок Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 27.03.2017 №145 арт. L33120000, згідно якого MODO підвісний унітаз Rimfree виготовлений із фарфору, відповідно має класифікуватися за кодом згідно УКТЗЕД 6910 10 00 00. Обґрунтовують свою позицію приписами статей 67, 68, 69 МК України, у яких наведено, як складається УКТЗЕД, систематизацію у ній товарів, структуру знакового коду, суб'єкт та порядок, що забезпечують формування та реалізує державну податкову і митну політику, що передбачає ведення УКТЗЕД.

Наведено у запереченнях також положення статті 336 МК України, якими обґрунтовано право відповідача на проведення відповідних перевірок, як форму здійснення митного контролю. Зазначено, що за допомогою документальної перевірки органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Поряд із цим, у додаткових поясненнях відповідач наводить обставини з яких виходив розглядаючи лист ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» щодо повторної експертизи контрольних зразків. Зазначено, що за результатами аналізу поданих документів ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» встановлено, що висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС №11 від 09.12.2013 складений відносно інших товарів (інших моделей та артикулів) ніж заявлені у митний декларації від 09.03.2017 №UA400020/2017/000974. Окрім того, заява на отримання обов'язкової тарифної інформації та обов'язкова тарифна інформація від 18.02.2014 надані виробнику товарів Sanitec Kolo SP. ZO.O, а не виробнику Geberit International AG Польща, який зазначений у митній декларації. Таким чином, відповідач не вбачає підстав вважати висновок Департаменту податкових та митних експертиз від 27.03.2017 необґрунтованим та таким, що викликає сумніви у його правильності.

Таким чином, суд дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

Офісом великих платників податків ДФС, на підставі наказу про проведення документальної невиїзної перевірки №1631 від 28.07.2017 проведено невиїзну документальну перевірку ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор», код за з питань правильності класифікації згідно УКТЗЕД товарів щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями №400040000/2016/004311 від 23.09.2016; №400040000/2016/004959 від 27.10.2016; №400040000/2016/004993 від 28.10.2016; №400040000/2016/005297 від 15.11.2016; №400040000/2016/005299 від 15.11.2016; №400040000/2016/005436 від 21.11.2016; №400040000/2016/005440 від 21.11.2016; №400040000/2016/005599 від 28.11.2016; №400040000/2016/005749 від 05.12.2016; №400040000/2016/005951 від 12.12.2016; №400040000/2016/006115 від 19.12.2016; №400040000/2016/006207 від 23.12.2016; №400040000/2016/000385 від 03.02.2017; №400040000/2016/000558 від 14.02.2017; №400040000/2016/000591 від 16.02.2017; №400040000/2016/000655 від 20.02.2017; №400040000/2016/000779 від 28.02.2017; №400040000/2016/000899 від 06.03.2017; №400040000/2016/000902 від 06.03.2017.

За результатами перевірки складено акт №24/17/28-10-14-09/ від 06.09.2017.

На підставі акту перевірки винесено податкові повідомлення-рішення за № форми «Р» від 03.10.2017 про збільшення суми грошового зобов'язання за митом на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання на суму 61852,19 грн та № форми «Р» від 03.10.2017 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з товарів ввезених на територію України суб'єктами господарювання на суму 12370,52 грн.

Як вбачається з висновків акту перевірки, встановлено порушення:

- вимог Закону України «Про митний тариф України» та підпункту «г» пункту 5 частини восьмої статті 257 МК України щодо невірної класифікації товарів та заниження ставки мита (замість ставки ввізного мита для країн Євросоюзу 7,5% в 2016 році та 5% в 2017 році - товарна підкатегорія 6910 10 00 00, застосовано ставку ввізного мита - 5% (сума нарахована умовно) - товарна підкатегорія 6910 90 00 00), у зв'язку з чим занижено податкове зобов'язання з ввізного мита на загальну суму 49481,74 грн;

- пункту 187.8 статті 187 та пункту 190.1 статті 190 ПК України щодо заниження бази оподаткування податку на додану вартість на суму мита у зв'язку з чим занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 9896,38 грн.

Висновки акту обґрунтовано висновком Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 27.03.2017 №145, на підставі якого встановлено, що товар «Санітарно-технічні вироби, з фаянсу: MODO підвісний унітаз Rimfree, арт. L33120000» виготовлений з фарфору, оскільки величина водопоглинання виробу становить 0,6 мас %. Таким чином, товар, заявлений ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» до митного оформлення як «Санітарно-технічні вироби, з фаянсу: арт. L33120000 - MODO підвісний унітаз Rimfree…» за кодом згідно УКТЗЕД - 6910 90 00 00 повинен класифікуватися за кодом згідно УКТЗЕД 6910 10 00 00, як виготовлений з фарфору.

Також в акті зазначено, що товари, оформлені за відповідними митними деклараціями, ввозилися на митну територію України за одним зовнішньоекономічним договором (контрактом) купівлі-продажу товарів від 16.12.2015 №16122015/UА, укладеним між компанією Geberit Produkcja sp.z o.o., ul.Torunska 154, 62-600 Kolo Польща та ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор», 30002 м. Славута, вул. Козацька, 122 Хмельницька область, виробляються однією компанією - Geberit International AG, Швейцарська Конфедерація.

Виходячи з того, що товари, мають однакові артикули, виготовлені одним виробником, поставляються в рамках одного зовнішньоекономічного договору (контракту) відповідач дійшов висновку про ідентичність товарів, внаслідок чого, податкові зобов'язання збільшено за результатом зміни коду всього товару арт. L33120000 - MODO підвісний унітаз Rimfree, митне оформлення якого проведено за наведеними вище митними деклараціями.

Не погоджуючись із такою позицією суб'єкта владних повноважень позивач звернувся до суду.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що спірні правовідносини виникли навколо коду класифікації товару - MODO підвісний унітаз Rimfree, який товариством, як виготовлений з фаянсу, класифіковано за кодом 6910 90 00 00, в той час, як податковий орган вважає, що відповідний товар слід класифікувати за кодом згідно УКТЗЕД 6910 10 00 00, як виготовлений з фарфору.

Така позиція органу знайшла своє підтвердження у рішенні Хмельницької митниці ДФС про визначення коду товару від 03.04.2017 №КТ-11А-2017.

Питання ведення УКТЗЕД, її структура та класифікація товарів врегульовані главою 11 МК України. Зокрема, статтею 68 врегульовано питання ведення УКТЗЕД, якою і передбачено, що це здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною другою цієї статті унормовано, що ведення УКТЗЕД передбачає, серед іншого прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТЗЕД у складних випадках та здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТЗЕД.

Відповідно до статті 68 МК України Кабінетом Міністрів України постановою від 21.05.2012 №428 затверджено Порядок ведення УКТЗЕД, в якому і передбачено процедуру її ведення.

УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Функції з ведення УКТЗЕД здійснюються Держмитслужбою.

Пунктом 12 Порядку ведення УКТЗЕД визначено, що пояснення до УКТЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Так, з метою забезпечення виконання Закону України «Про Митний тариф України» та Порядку ведення УКТЗЕД, Наказом ДФС України від 09.06.2015 №401 затверджено Пояснення до УКТЗЕД.

Згідно пояснень до товарної позиції 6910 до цієї товарної позиції включаються предмети, призначені для стаціонарного встановлення на місці, у будинках і т.п., зазвичай під'єднані до водопроводу або каналізаційної системи. Отже, їх потрібно зробити водонепроникними глазуруванням або тривалим випалювання (наприклад, вироби з кам'яної кераміки, фаянсу, санітарно-технічні вироби з вогнетривкої глини, штучного або осклянілого фарфору). Крім перерахованих виробів, до цієї товарної позиції також включаються такі предмети як зливні бачки туалетів.

Товарна позиція 6910: раковини, умивальники, консолі раковин, ванни, біде, унітази, зливні бачки, пісуари та аналогічні санітарно-технічні вироби, з кераміки включає дві товарні підкатегорії: 6910 10 00 00 - з фарфору; 6910 90 00 00 - інші.

Як вбачається з матеріалів справи, в усіх митних деклараціях оформлених ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор», щодо яких проведено перевірку, в графі 31 після найменування товару зазначено його артикул «L33120000». Дана обставина перевірена судом, відповідає дійсності та не заперечується сторонами.

В матеріалах справи міститься висновок Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 27.03.2017 №145.

У висновку зазначено, що зразок, поіменований згідно з маркувальною етикеткою «Санітарно-технічні вироби, з фаянсу: MODO підвісний унітаз Rimfree, арт. L33120000» являє собою підвісний унітаз довжиною близько 53,5 см, висотою близько 30 см та шириною близько 33,5 см, зовнішня (лицьова) робоча поверхня якого покрита глазур'ю білого кольору. Структура матеріалу зламу зразка світло-сірого кольору, однорідна (неозброєним оком не можна виявити включення, пори тощо), щільна, стійка до дії металевого вістря (металеве вістря залишає риску від стертого металу, а не подряпину). Величина водопоглинання кераміки зразка менше 1% (становить 0,6 мас %). Згідно ДСТУ (Б В.2.5-59:2011 Вироби санітарні керамічні. Загальні технічні умови) водопоглинання санітарних керамічних виробів повинно бути не більше: фарфорових - 1%, напівфарфорових - 5%, фаянсових - 12%.

Враховуючи вищевикладене контролюючим органом прийнято рішення, що товари «Санітарно-технічні вироби, з фаянсу: арт. L33120000 - MODO підвісний унітаз Rimfree…» заявлені ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» до митного оформлення за відповідними митними деклараціями повинні класифікуватися за кодом товару згідно із УКТЗЕД - 6910 10 00 00 (повна та пільгова ставка ввізного мита - 10%, для країн Євросоюзу в 2016 році - 7,5% та в 2017 році - 5%) та мати опис товару в графі 31 митної декларації наступного змісту: «Санітарно-технічні вироби, з фарфору: арт. L33120000».

Надаючи оцінку обставині зміни коду товару органом контролю, суд виходить з приписів статті 69 МК України, в силу частини четвертої якої, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

В свою чергу частиною п'ятою наведеної статті визначено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення (ч. 6 ст. 69 МК України).

Водночас частиною сьомою цієї ж статті унормовано, що рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Таким чином, контролюючий орган у передбачений законом спосіб самостійно класифікував товари за кодом товару згідно із УКТЗЕД - 6910 10 00 00 ( повна та пільгова ставка ввізного мита - 10%, для країн Євросоюзу в 2016 році - 7,5% та в 2017 році - 5%).

Заперечуючи висновок контролюючого органу щодо зміни коду класифікації товару позивач посилається на те, що відповідачем для експертизи відібрано не тільки підвісний унітаз MODO Rimfree, але й інший товар (умивальник прямокутний TWINS) того ж виробника. За результатами висновку Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 27.03.2017 №145 відібраний зразок - підвісний унітаз MODO Rimfree виготовлений із фарфору, а інший товар - умивальник прямокутний TWINS - із фаянсу. Позивач стверджує, що з наведеного вище, обидва вироби виготовлені з фаянсу.

Окрім того, позивач посилається на лист від продавця (Геберіт Інтернешнл АГ) за №16122015/UA від 16.12.2015. Зазначає, що для підтвердження походження товару з країн Євросоюзу при митному оформленні товару надавалися сертифікати з перевезення товару EUR.1. Вказує, що правильність визначення коду підтверджується також товаросупровідними документами від виробника, а саме висновком від уповноваженого митного органу Республіки Польща, - Інформація про обов'язкову тарифну інформацію PL-WIT-2014-00165 від 18.02.2014.

Оцінюючи наведені документи, суд звертає увагу на те, що з сертифікату на перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AK0113992 вантажовідправником зазначено Міжнародне акціонерне товариство Geberit, Швейцарія (в той час, як у митній декларації відправником зазначено Geberit Produkcja sp.z o.o., Польща), країною походження товару зазначено Європейський Союз (в той час, як у всіх інвойсах і пакувальних листах, копії яких з перекладами містяться у т. ІІІ даної справи, країною походження товару зазначено Німеччину), жодних кодів класифікації відповідних товарів у наведеному документі не наведено, як і не розмежовано матеріал з якого виготовлено «вироби санітарно керамічні», які зазначено у графі 8 сертифікату, що містить опис товару.

Суд звертає увагу, що наведений документ видано Польщею. Аналогічно щодо висновку від уповноваженого митного органу Республіки Польща, - Інформації про обов'язкову тарифну інформацію PL-WIT-2014-00165 від 18.02.2014. З даного документу, зокрема, вбачається, що його одержувачем є «Sanitec Kolo Sp. z o.o.», а не Geberit International AG. Більш того, у графі 9 хоча й наведено код класифікації 6910 90 00, однак графа 7 містить загальний опис товару, а саме кераміка санітарна: умивальники, унітази тощо, без зазначення моделі і країни походження товару, якою, як зазначалось вище, згідно інвойсів є Німеччина, а не Польща.

При цьому, суд звертає увагу, що у інвойсах та пакувальних листах чітко визначено і модель конкретного товару, і артикул - L33120000, і країну походження - Німеччина. В цей же час, у інвойсах (для прикладу № та №) країною походження TWINS умивальник прямокутний 60 см. арт. L51160000, зразок якого відбирався для експертизи разом із зразком унітазу MODO Rimfree арт. L33120000, є Польща. І за результатами експертизи підтверджено його правильну класифікацію за кодом 6910 90 00, як виготовленого з фаянсу.

В контексті наведеного, документи, на які посилається позивач, можуть підтверджувати присвоєння компетентними органами Республіки Польща коду класифікації товарів, виробником якого є дана країна, однак не можуть підтверджувати обґрунтованість кодування за цим самим кодом товарів, країною походження яких є Німеччина.

Стосовно відмови у проведенні додаткової експертизи суд зазначає, що відмова в даному випадку є обґрунтованою, оскільки прохання провести повторне дослідження обґрунтовано наведеними вище документами, а також висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС №11 від 09.12.2013. Однак даний висновок складений відносно товарів виробника яких у митній декларації не вказано («Санітарно-технічні вироби з фаянсу, підвісні унітази, IDOL, білий арт. К13100К00» та «Санітарно-технічні вироби з фаянсу, підвісні унітази, Vector, білий, арт. K13100S00), тобто інших товарів, ніж заявлені у митний декларації від 09.03.2017 №UA400020/2017/000974 та інших.

Тут суд звертає окрему увагу на ту обставину, що у матеріалах справи міститься лист-підтвердження від 23.02.2016 складений Геберіт АГ Йона, Швейцарія, адресований для пред'явлення за місцем вимоги. У листі зазначено, що компанія Геберіт АГ - це швейцарське публічне товариство з обмеженою відповідальністю, що було зареєстровано під номером CH-101.065.474. Даними листом компанія підтверджує, що нижче перераховані компанії належать до однієї групи компаній, якими одноосібно володіє компанія Геберіт АГ. Торгові компанії: Geberit International AG та Geberit International SA. Виробничими компаніями, серед іншого є ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» та Geberit Produkcja sp.z o.o. (раніше була Sanitec Kolo Sp. z o.o.).

З даного листа вбачається, що Sanitec Kolo Sp. z o.o., якою отримано висновок від уповноваженого митного органу Республіки Польща, - Інформацію про обов'язкову тарифну інформацію PL-WIT-2014-00165 від 18.02.2014 фактично є Geberit Produkcja sp.z o.o., яка є відправником товару за митними деклараціями.

Однак, дана обставина не впливає на встановлені судом обставини щодо країни походження товару та відсутності документів що підтверджують код класифікації товару, оскільки Geberit Produkcja sp.z o.o. є компанією Республіки Польща і позивачем не доведено, що вона є виробником унітазів MODO Rimfree арт. L33120000, країною походження яких є Німеччина, на відміну від TWINS умивальник прямокутний 60 см. арт. L51160000.

Окрім того, з інвойсів і пакувальних листів вбачається, що відправником даного товару є Geberit International AG, Швейцарія, яка також зазначена стороною контракту №16122015/UA від 16.12.2015, в рамках якого поставлено товар (що також вбачається з інвойсів), в той час, як у митній декларації відправником є Geberit Produkcja sp.z o.o.

Суд також критично оцінює доводи позивача стосовно того, що під час митного оформлення товару у товариства не витребовувались додаткові документи і що проставляючи штамп у відповідній графі митної декларації, митний орган підтвердив правильність та достовірність всіх обов'язкових реквізитів та даних, а отже погодився з визначенням товару за кодом 6910 90 00 00.

Так, статтею 336 МК України встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема, у формі проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Статтею 345 МК України визначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Наведені норми є прямими нормами МК України.

Таким чином, факт розмитнення товару за певним кодом і проставлення митним органом штампу не є для податкового органу обмеженням щодо проведення відповідної перевірки. Більш того, витребування додаткових документів не є обов'язком митного органу, а є його правом.

Водночас, статтею 266 МК України визначено саме обов'язок декларанта здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, та сплатити митні платежі.

Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, визначено графи митної декларації, які заповнюються декларантом самостійно. Зокрема, графа 33 митної декларації, в якій зазначається код товару згідно з УКТЗЕД та графа 47 митної декларації, в якій наводяться відомості про нарахування митних платежів, заповнюються декларантом.

Отже, з моменту прийняття митної декларації до митного оформлення декларант несе юридичну відповідальність за достовірність зазначених у ній відомостей та розмір належних до сплати податків.

Стосовно ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.12.2015 №К/800/20896/15 суд зазначає, що остання не є обов'язковою для врахування судом при винесенні рішення ні з огляду на її значення, як джерела права, ні з огляду на встановлені нею обставини.

Більш того, позивачем не оскаржено наказ на підставі якого проведено перевірку, а також не заявлено вимог щодо визнання протиправними дій відповідача щодо проведення перевірки. Відповідно оцінюванню судом в рамках даної справи підлягають лише висновки перевірки, як такі на підставі яких винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Враховуючи, що вимоги ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в той час, коли Офісом великих платників податків ДФС належним чином наведені позивачем посилання спростовано, суд доходить висновку про відсутність підстав для захисту прав позивача в судовому порядку.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з відповідача відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-79, 139, 241, 242, 246 КАС України

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Славутський комбінат «Будфарфор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак