Справа № 375/1392/16-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2018 року

Київ

справа №375/1392/16-а

адміністративне провадження №К/9901/18401/18

№ К/9901/18403/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 375/1392/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України Рокитнянському районі Київської області

про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційними скаргами Управління Пенсійного фонду України Рокитнянському районі Київської області та ОСОБА_2

на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року (в складі судді Литвина О.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року (в складі колегії суддів Бужак Н. П., Костюк Л.О., Троян Н.М.),

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 (далі за текстом - позивач) звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України Рокитнянському районі Київської області (далі за текстом - відповідач або Управління), в якому просила:

- визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в державних органах та сум індексації заробітної плати протиправними;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату недоплачених сум пенсії з 21 травня 2016 року та в подальшому в розмірі 88 % від заробітної плати з урахуванням відкоригованими сумами матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в державних органах та сум індексації заробітної плати (за 2008-2010 роки) на підставі довідки Рокитнянського районного центру зайнятості про складові зарплати з урахуванням зазначених в ній сум матеріальної допомога на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в державних органах та сум індексації заробітної плати.

В обґрунтування позову зазначила, що доводи відповідача про відсутність підстав для проведення перерахунку раніше призначеної їй пенсії згідно положень Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1991 року № 3723-ХІІ (далі за текстом - Закон № 3723-ХІІ) з посиланням на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі за текстом - Постанова КМУ № 865), вважає безпідставними, оскільки застосування останніх у їх новій редакції у даному випаду є недопустимим, так як призводить до звуження змісту та обсягу її конституційних прав.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області щодо неврахування при призначенні пенсії державного службовця до розрахунку розміру пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які було нараховано та сплачено страхові внески. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 88 відсотків від заробітної плати за період, який був врахований при призначенні пенсії (з червня 2008 року по травень 2010 року), згідно з довідкою Рокитнянського районного центру зайнятості від 09 листопада 2016 року № 2279-04 про складові заробітної плати з урахуванням зазначених в ній сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в загальній сумі 9049,02 грн., починаючи з 21 травня 2016 року. В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року апеляційні скарги позивача та Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області задоволено частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нову постанову в якій: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю відповідно до довідки Рокитнянського районного центру зайнятості від 09 листопада 2016 року про складові заробітної плати в розмірі 88 % сум заробітної плати, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, з 01 листопада 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, позивач та відповідач звернулися з касаційними скаргами до Вищого адміністративного суду України. В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач в касаційній скарзі просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційна скарга відповідача подана 13 лютого 2017 року, а позивача - 15 лютого 2017 року.

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 14 лютого 2017 року та 13 березня 2017 року відкрито касаційні провадження у справі № 375/1392/16-а, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, далі за текстом - КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2018 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів: суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді Гриців М.І. та Коваленко Н.В.

Верховний Суд ухвалами від 08 червня 2018 року прийняв до провадження адміністративну справу № 375/1392/16-а та призначив її до розгляду ухвалою від 03 вересня 2018 року в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів на 04 вересня 2018 року.

При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Пенсія позивача була розрахована у розмірі 88 відсотків суми заробітної плати, визначеної відповідно до довідок Рокитнянського районного центру зайнятості №№ 873, 874, 875 від 30 червня 2010 року про заробітну плату, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, враховуючи такі складові: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи, надбавки за високі досягнення у праці та премії.

10 листопада 2016 року позивачка звернулася до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що у заробіток для обчислення пенсії не були включені суми нарахованих та виплачених їй сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та надбавки за зразкове виконання трудових обов'язків, на які було нараховано та сплачено страхові внески.

Листом від 15 листопада 2016 року за № 6371/03 управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі відмовило позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність для цього передбачених законних підстав, які виключаються з огляду на положення Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі за текстом - Закон № 889-VIII), який набув чинності з 01 травня 2016 року та постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі за текстом - Постанова КМУ № 622), якою у свою чергу скасовано постанову КМУ № 865, положеннями якої визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 3723-ХІІ, який станом на 30 квітня 2016 року втратив чинність.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, звернулася до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що судом апеляційної інстанції неправомірно частково задоволено позовні вимоги. Відповідач наголошує, що чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсій. Крім того, матеріальна допомога та інші одноразові виплати, які позивач вимагає донарахувати - не входять до складових заробітної плати, а тому законодавчих підстав включати їх до складових заробітної плати немає.

Касаційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що судами першої та апеляційної інстанції неправомірно частково задоволено позовні вимоги. Позивач наголошує, що відповідно до законодавства, для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Крім того, судами не було зобов'язано відповідача продовжувати здійснювати виплату перерахованої пенсії надалі.

Від відповідача та позивача на касаційні скарги заперечень або відзиву не надходило, що відповідно до частини четвертої статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Норми матеріального права в цій справі суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною першою статті 46 Основного Закону України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 37 Закону № 889-VIII на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» №432-IV від 16 січня 2003 року Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року доповнено статтею 37-1, згідно з якою у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим держслужбовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з статтею 33 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частина 7 цієї статті передбачає, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця на той час визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 № 865.

Зокрема, згідно з пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 32-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Закону України «Про державну службу» визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначена пенсію, - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих для перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію на момент виникнення права на перерахунок. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31 травня 2000 року було встановлено, що перерахунок пенсії проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Постановою Кабінету Міністрів «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року (тобто після виникнення у позивача права на перерахунок пенсії) до Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року внесено зміни, а саме: виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

10 грудня 2015 року прийнято Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ, який набрав чинності 01 травня 2016 року. У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723 (пункт 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VІІІ), зокрема, стаття 37-1 цього закону, якою було врегульовано порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців.

Згідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та застосовується з 01 грудня 2015 року, посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема додатками постанови КМУ № 268 підвищуються на 25%.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292 «Про деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», з 01 травня 2016 року встановлено нові умови оплати праці працюючих державних службовців, затверджено схему посадових окладів підвищеного розміру та розмір надбавок до посадових окладів.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої та апеляційної інстанції

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційних скарг, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року відповідає, а вимоги касаційних скарг є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож суди попередніх інстанцій мали з'ясувати, зокрема, чи було оскаржувані дії та рішення Управління Пенсійного фонду України Рокитнянському районі Київської області здійснені, зокрема, у межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, а також, чи були такі дії (бездіяльність) здійснені пропорційно та своєчасно.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, виданої 09 листопада 2016 року Рокитнянським районним центром зайнятості, ОСОБА_2 дійсно працювала в Рокитнянськиму районному центрі зайнятості на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку. Довідка видана про те, що надбавки, індексація та премії, які враховуються при обчислені складають 39 621,70 грн. (тридцять дев'ять тисяч шістсот двадцять одна гривна 70 копійок) з розшифкою за 24 останні місяці підряд перед місяцем оформлення пенсії. На всі суми нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страху максимальна величина місячної заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, становить 13 260 грн.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Разом з тим, стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, який, аналізуючи положення статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону № 1058-IV та статті 66 Закону № 1788-XII, дійшов висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна позиція, також, висловлена Верховним Судом у постановах від 14 серпня 2018 року у справі № 468/1212/16-а, від 14 серпня 2018 року у справі № 127/15400/17.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова пенсійного органу у проведенні перерахунку пенсії позивачці у зв'язку з тим, що у заробіток для обчислення пенсії не були включені суми нарахованих та виплачених їй сум, на які було нараховано та сплачено страхові внески є неправомірною.

Як встановив суд апеляційної інстанції з постанови суду першої інстанції, цей суд задовольнив позовні вимоги та визнав протиправними дії УПФ у Рокитнянському районі Київської області щодо неврахування ОСОБА_2 при призначенні пенсії державного службовця до розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації зарплати, тоді як таких позовних вимог позивач не заявляв під час подачі позовної заяви та під час уточнень позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 11 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зазначену норму Закону суд першої інстанції до правовідносин, що виникли, не застосовував.

Отже, суд апеляційної інстанції правильно встановив, що постанова суду першої інстанції в цій частині є незаконною, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Разом з тим, Суд приходить до висновку, що відповідно до частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 10 листопада 2016 року, тому такий перерахунок повинен бути проведений з 01 листопада 2016 року на підставі довідки Рокитнянського районного центру зайнятості № 2279-04 від 09 листопада 2016 року.

Враховуючи вищезазначене Суд погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про необхідність скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково, а саме: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю, відповідно до довідки Рокитнянського районного центру зайнятості від 09 листопада 2016 року про складові заробітної плати в розмірі 88 % сум заробітної плати, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, з 01 листопада 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у пунктах 16, 17 рішення від 24 листопада 2016 року у справі "ТОВ "Полімерконтейнер" проти України" (Заява N 23620/05) наголосив, що першою і найбільш важливою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання з боку органів державної влади у мирне володіння майном має бути законним (див. рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" [ВП], N 31107/96, п. 58, ЄСПЛ 1999-II). Умова законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах "Хентріх проти Франції", від 22 вересня 1994 року, п. 42, серія A N 296-A, та "Кушоглу проти Болгарії", N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04 від 10 лютого 2010 року): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) від 09 грудня 1994 року, серія A,303-A, п. 29).

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Проаналізувавши наведені норми законодавства в сукупності з обставинами даної справи й наявними у ній доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що державні службовці мають право на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з не включенням при обчисленні розміру пенсії сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати.

Таким чином, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії для включення сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, позивача, діяв всупереч нормам чинного законодавства. Така відмова відповідача призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, і є звуженням змісту набутих ним прав та порушенням сутності його конституційного права на соціальний захист.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій у справі.

Тому рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскарженому судовому рішенні повно і всебічно з'ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційних скарг їх не спростовують.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Управління Пенсійного фонду України Рокитнянському районі Київської області та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року, якою скасована постанова Рокитнянського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко