Справа № 826/8574/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 вересня 2018 року № 826/8574/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнескомфорт» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнескомфорт» (надалі по тексту також - позивач, ТОВ «Бізнескомфорт») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просить:

- акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 50/26-15-14-04-05/32593006 від 23.01.2018 Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві визнати нечинним;

- податкове повідомлення - рішення № від 14.02.2018 Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.06.2018 у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання нечинним акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 50/26-15-14-04-05/32593006 від 23.01.2018 Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відмовлено.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що всі господарські операції по взаємовідносинах між ТОВ «Бізнескомфорт» та ТОВ «Центр-Буд-Пром» були реальними (фактично здійснені), що підтверджується наявністю належним чином оформлених первинних документів, операції пов'язані з господарською діяльністю позивача, учасники володіли спеціальною правосуб'єктністю, а тому, висновок Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про нереальність (фіктивність) операцій з даним контрагентом є таким, що не відповідає дійсності та не грунтується на нормах податкового законодавства.

Від Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надходив, хоча ухвалу про відкриття провадження отримав уповноважений представник Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Кучерявий О.В. у приміщенні суду 12.07.2018.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 6 ст. 162 КАС України)

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як убачається із матеріалів справи, ТОВ «Бізнескомфорт» є юридичною особою, платником податку на додану вартість та єдиного внеску, перебуває на обліку в ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Бізнескомфорт» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Центр-Буд-Пром» () за листопад 2016 року.

Перевірка проводилась з 10.01.2018 по 16.01.2018 в присутності генерального директора ОСОБА_2.

За результатами вищезазначеної перевірки встановлено порушення ТОВ «Бізнескомфорт» норм чинного податкового законодавства України, а саме: п. 44.1 ст. 44, п.185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 та п. 201.1 ст. 201 ПК України, що в результаті у листопаді 2016 року призвело до заниження суми податку на додану вартість на загальну суму у розмірі 145833,00 грн., про що було складено акт № 50/26-15-14-04-05/32593006 від 23.01.2018.

На підставі вищезазначеного акту, відповідачем прийняте податкове повідомлення - рішення № про сплату суми грошового зобов'язання за основним платежем суму у розмірі - 145833,00 грн., штрафними санкціями у розмірі - 36458,00 грн.

Надалі, ТОВ «Бізнескомфорт» направлено до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві заперечення вих. № 03-18 від 29.01.2018 щодо результатів висновків акту перевірки № 50/26-15-14-04-05/32593006 від 23.01.2018.

09.02.2018 Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві листом № 5802/10/26-15-14-04-05-12 висновки акту залишено без змін, а заперечення без задоволення.

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу, товариством подано до Державної фіскальної служби України скаргу вих. № 04-18 від 22.02.2018.

Вважаючи податкове повідомлення - рішення № від 14.02.2018 Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. (абз. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України)

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. (п. 198.3 ст. 198 ПК України)

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. (п. 198.6 ст. 198 ПК України)

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Варто зазначити, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Як убачається зі змісту акту перевірки № 50/26-15-14-04-05/32593006 від 23.01.2018 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ «Центр-Буд-Пром» () за листопад 2016 року.

Тобто, в межах даного спору необхідно дослідити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентом з урахуванням умов спірних правовідносин та наданих учасниками справи доказами та поясненнями.

Так, за листопад 2016 року ТОВ ТОВ «Бізнескомфорт» було задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 551626,00 грн.

ТОВ «Бізнескомфорт», в особі генерального директора ОСОБА_2, «замовник» з однієї сторони, та ТОВ «Центр-Буд-Пром», в особі директора ОСОБА_3 «підрядник», з іншої сторони, уклали Договір підряду на виконання ремонтних будівельно-монтажних робіт № 08-11/16 від 08.11.2016. (а. с. 17-22)

Замовник доручає, а підрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик виконати комплекс будівельно-монтажних робіт в будівлі за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, с. Лісники, вул. Чапаєва. 36, згідно з затвердженою проектною документацією, з додержанням вимог чинного законодавства України, стандартів та технічних умов у встановлений цим договором строк. (п. 1.1 Договору)

Загальна договірна ціна даного договору погоджена сторонами і визначена на основі проектної та кошторисної документації і складає 729166,67 грн., крім того ПДВ 20 % - 145 833,33 грн. Разом - 875000,00 грн. Договірна ціна (додаток № 1 до цього договору) є твердою і може змінюватися у разі, якщо замовник змінює в процесі ремонту проектні рішення, що спричиняє зміну обсягів робіт і вартість показників. (п. 3.1 договору)

У Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровані податкові наступні податкові накладні: ПН № № 2301 від 23.11.2016, 2405 від 24.11.2016, 2501 від 25.11.2016, 2905 від 29.11.2016. (а. с. 30 - 33)

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту за листопад 2016 року та відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за відповідний період. (а. с. 41 - 42)

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2016 року по контрагенту ТОВ «Центр-Буд-Пром» станом на 30.11.2016 дебіторська заборгованість становила 875000,00 грн.

Перевіркою установлено, що ТОВ «Центр-Буд-Пром» перебуває на обліку в ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві. Вид діяльності за КВЕД 70.22 - консультування з питань комерційної діяльності й керування. Директор, головний бухгалтер (на момент здійснення операцій) - ОСОБА_3.

Баланс за 2016 рік товариством не подано, звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахована єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до контролюючого органів також не надано.

До ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві подано лише декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року.

Також, згідно ІС «Податковий блок» ТОВ «Центр-Буд-Пром» 30.10.2017 анульовано свідоцтво платника ПДВ, з причин - відсутність поставок та ненадання декларацій. Крім того, по ТОВ «Центр-Буд-Пром» 16.01.2017 внесено картку суб'єкта фіктивного підприємництва з ознакою фіктивності - зареєстровано (перереєстровано) у органах держреєстрації з подальшою передачею (оформленям) у володіння чи управлінні підставним (неіснуючим), померлим.

Під час перевірки податковим органом було враховано пояснення громадянина ОСОБА_3 щодо непричетності до створення ТОВ «Центр-Буд-Пром».

У поясненні громадянина ОСОБА_3 зазначене наступне: «Я, ОСОБА_3, про підприємство ТОВ ТОВ «Центр-Буд-Пром» () чую вперше. Ніякого відношення до даного підприємства я не маю засновником та посадовою особою ТОВ «Центр-Буд-Пром» не являюся і ніколи не являвся. Фінансово-господарських документів з бухгалтерського та податкового обліку даного суб'єкта господарювання не складав і не підписував. Печатку підприємства ніколи не мав. Угоди від імені ТОВ «Центр-Буд-Пром» я ніколи не укладав. Засновником та посадовою особою інших підприємств я ніколи не був. З приводу мене в якості засновника ТОВ «Центр-Буд-Пром» можу сказати, що я близько 10 років тому у м. Києві втрачав документи в тому числі паспорт. Можливо ці документи і були використані для фіктивного призначення мене директором».

Згідно складеної узагальненої податкової інформації щодо ТОВ «Центр-Буд-Пром» за звітний період декларування ПДВ листопад 2016 року, встановлено наступне.

«Узагальнена податкова інформація складена у зв'язку з причин неможливості проведення документальної позапланової виїзної перевірки, у зв'язку із відсутністю за місцезнаходженням: м. Київ. Подільський район вул. Межигірська. буд. 22. Всупереч приписам пп. 16.1.11 п. 16. 1 cт. 16 ТОВ «Центр-Буд-Пром» про зміну свого місцезнаходження не повідомляв ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Також, ТОВ «Центр-Буд-Пром» не подано декларацію з ПДВ за листопад 2016 року та Додаток 5 розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів однак, згідно ЄРПН зареєстровано 25 податкових накладних на придбання товарів та послуг від контрагентів-постачальників ТОВ «Центр-Буд-Пром» та 95 податкових накладних на реалізацію товарів та послуг контрагеитам-покупцям.

При аналізі податкових накладних на придбання контролюючим органом встановлено реєстрацію податкових накладних на придбання товару з наступною номенклатурою: взуття вживане несортоване. «секонд-хенд», речі домашнього вжитку, що були у використанні, несортовані «секонд-хенд», одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, з текстильних матеріалів, що були у використанні, несортовані «секонд-хенд», постачання КП «Програмний комплекс «FREEDOM» з правом використання до закінчення терміну дії відкритого ключа ЕЦП обробка даних та видача сертифікату відкритого ключа ЕЦП для юридичної особи на 1 рік.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Центр-Буд-Пром» не придбавав послуги по виконанню будівельно-монтажних робіт в будівлі за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район с. Лісники, вул. Чапаєва, 36.

Згідно АІС «Податковий блок» у ТОВ «Центр-Буд-Пром» відсутні будь-які основні засоби та трудові ресурси, що унеможливлює виконання будівельно- монтажних робіт, які потребують кваліфікованих працівників, транспорт, обладнання і інше.

Також під час перевірки відповідно до наданого акта приймання виконання будівельних робіт за формою КБ-2 здійснено аналіз часу, який було витрачено на виконання вказаних робіт та встановлено неможливість виконання власними силами такого обсягу робіт.

ТОВ «Центр-Буд-Пром» виконано робіт для позивача за лютий 2017 року у розмірі 1112,91 людино-годин.

При перевірці установлено, що у акті приймання виконаних будівельних робіт відсутня інформація про іншого субпідрядника, який міг би виконувати такі роботи.

Частиною першою статті 50 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971, зі змінами та доповненнями, нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Підприємства і організації при укладенні колективного договору можуть встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж передбачено в частині першій цієї статті.

Аналізом інформації, наявної в базах даних ГУ ДСФ у м. Києві, щодо ТОВ «Центр-Буд-Пром» встановлено відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення наданих послуг, зокрема, виявлено відсутність основних засобів на балансі підприємства, а також відсутня інформація, що підтверджувала оренду основних засобів у контрагентів-постачальників. Перевіркою встановлено, що на ТОВ «Центр-Буд-Пром» значиться в одній особі лише директор ОСОБА_3, а також встановлено, що для виконання послуг, надання яких документально оформлено, не залучалися треті особи, отже, неможливе надання послуг на об'єкті, визначеного в договорі підряду, наявним трудовим ресурсом.

Крім того, для виконання робіт ТОВ «Центр-Буд-Пром» по акту приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року використовувало машини і механізми. (а. с. 28 - 29) Відповідно до інформації, що міститься в ІС «Податковий блок», ТОВ «Центр-Буд-Пром» «Фінансовий звіт» не подано, інформація про наявність основних засобів у платника - відсутня.

Ураховуючи зміст і технологічну специфіку наданих послуг та робіт (необхідність зберігання, перевезення, навантаження, розвантаження), яка передбачає наявність основних засобів, необхідних для виконання даних послуг, відсутність придбання сторонніх послуг з експлуатації основних засобів свідчить про неможливість факту придбання ТОВ «Центр-Буд-Пром» послуг для позивача.

Протягом періоду, за який ТОВ «Центр-Буд-Пром» документально оформлено надання послуг (виконання будівельно-монтажних робіт в будівлі за адресою: Київська область. Києво - Святошинський район, с. Лісники, вул. Чапаєва. 36 за лютий 2017 року), ТОВ «Центр-Буд-Пром» не звітувало про наявність на підприємстві трудових ресурсів, основних засобів, наявність товарних запасів, а також не встановлено залучення підприємством стороннього трудового ресурсу та основних засобів.

За результатами проведення перевірки в акті установлені дані і факти, що доводять нереальність господарської операцій і дозволяють зробити висновки щодо складених позивачем для цілей оподаткування документів. Контролюючий орган вважає, що укладений між ТОВ «Центр-Буд-Пром» та ТОВ «Бізнескомфорт» договір підряду не опосередковувався реальним виконанням операцій, які становлять його предмет.

У позовній заяві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнескомфорт» зазначає те, що всі посилання в акті перевірки базуються на підставі аналізу зібраної інформації, наявної в базах даних ГУ ДФМ у м. Києві, співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагента позивача, що не може ставитись в провину саме позивачу.

Слід зазначити, що дійсно чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке уживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань.

У відповідності до положень ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

У той же час, варто урахувати, що контролюючим органом при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками такої операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Як уже зазначалось вище, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів що передбачені законодавством.

При цьому, необхідно розуміти, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного суду від 06.03.18 у справі № 804/5444/16.

Подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (договори, податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та платіжні доручення про оплату послуг) на переконання суду не є достатніми доказами фактичного виконання операцій, спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими контролюючим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Згідно наявного у матеріалах справи акту приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 року (а. с. 28 - 29), контрагентом позивача виконувались будівельні роботи, здійснення яких можливе лише за умови наявності достатньої кількості трудових ресурсів та необхідної техніки (для цілей перевезення, навантаження, розвантаження).

Так, у вищезазначеному акті приймання виконаних будівельних робіт зазначено, що на об'єкті будівництва проводились роботи з розроблення грунту з навантаженням на автомобілі-самоскиди екскаваторами одношовними дизельними на гусеничному ходу з ковшом, наявна інформація про витрати по експлуатації машин, перевезення механізмів та обладнання для влаштування свай.

Зважаючи на характер робіт, що повинні виконуватись та які зазначені в акті, ураховуючи відсутність у контрагента необхідної робочої сили та відсутність основних засобів, необхідних для виконання даних послуг, ненадання доказів придбання сторонніх послуг з експлуатації основних засобів, суд вважає, що це свідчить про неможливість факту придбання ТОВ «Центр-Буд-Пром» послуг для позивача.

Варто також звернути увагу на те, що основним видом діяльності ТОВ «Центр-Буд-Пром» за КВЕД 70.22 є консультування з питань комерційної діяльності й керування, що у свою чергу також свідчить про відсутність можливості у контрагента позивача без отримання ліцензій (дозволів) на виконання будівельних робіт їх виконувати.

Ураховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновками контролюючого органу, викладеними в акті перевірки у стосовно господарської діяльності позивача з контрагентом ТОВ «Центр-Буд-Пром» без настання реальних наслідків, шляхом формального оформлення наявних первинних документів.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Керуючись статтями 72 - 77, 90, 241 - 247, 255, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнескомфорт» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко