Справа № 675/2610/17
Суддя: Трасковський С. Л.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/2610/17
Провадження № 2-а/675/74/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2018 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Трасковського С.Л., за участю: секретаря судового засідання - Ящука О.І. позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Марчука О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» про скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 08.12.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом державної установи «Замкова виправна колонія (№58)», в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 08.12.2017 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.12.2017 року постановою начальника ДУ «Замкова виправна колонія (№58)» до нього застосовано захід дисциплінарного стягнення у виді суворої догани. Підставою для притягнення до такої відповідальності, як зазначено в оскаржуваній постанові, є те, що ОСОБА_1 28.11.2017 року року об 14 годині 30 хвилин в категоричній формі відмовився від переведення згідно рапорту з камери №33 до камери №10. В той же час позивач та його представник вважають, що склад дисциплінарного проступку в його діях був відсутній, вказують на відсутність законних підстав для його притягнення до відповідальності, так як позивач не є злісним порушником порядку відбування покарання і порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. Крім того, позивач вказує, що не був повідомлений до якої камери його буде переведено. Також рапорт про необхідність його переведення з камери №33 в камеру №10 є безпідставним і не містить будь-якого обґрунтування доцільності такого переведення. При винесенні постанови засуджений був обмежений в праві скористатися послугами захисника та своєчасно отримати копію вказаної постанови, чим порушено його право на захист. Відтак, законні підстави застосовувати до засудженого дисциплінарне стягнення були відсутні, а тому спірна постанова підлягає скасуванню. Відповідна позиція позивача викладена також в письмовій відповіді на відзив, яка міститься в матеріалах справи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Марчук О.А. заперечив проти заявленого позову, вказав, що позивачем 28.11.2017 року було допущено порушення режиму відбування покарання, що проявилося у безпідставній відмові від переходу з камери №33 у камеру №10 згідно рапорту, за що на підставі та в порядку, встановленому законом, до нього було застосоване дисциплінарне стягнення. У поданому письмовому відзиві та в судовому засіданні вказав на відповідність оскаржуваної постанови вимогам КВК України, Правилам внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Вказав, що засуджений ОСОБА_1 був повідомлений куди мав переводитися.

З врахуванням зазначеного, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно положень пункту 13-1 частини 1 статті 537, пункту 1 частини 2, частини 9 статті 539 КПК України, засудженим надане право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність адміністрації установи виконання покарання до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, в порядку адміністративного судочинства.

За вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до приписів, встановлених в пункті 1 розділу ХХХІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, чоловіки, засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, відбувають покарання у виправних колоніях максимального рівня безпеки та відповідних ізольованих секторах максимального рівня безпеки. Засуджені до довічного позбавлення волі тримаються окремо від інших засуджених та осіб, узятих під варту, в окремих камерах залежно від жилої площі, психологічної сумісності проживання за визначенням адміністрації установи виконання покарань.

З метою забезпечення безпеки персоналу установ виконання покарань та засуджених, попередження вчинення з їхнього боку злочинів засуджені до довічного позбавлення волі, які схильні до втечі, нападу на адміністрацію установи виконання покарань та захоплення заручників, можуть переводитися до інших камер з обов'язковим врахуванням психологічної сумісності засуджених.

Тобто Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань передбачається чіткий перелік умов, які необхідно досліджувати при кожному переведенні засуджених.

Як встановлено судом, згідно вказаної вище постанови, 28.11.2017 року о 14 год. 30 хв. засуджений ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від переведення згідно рапорту з камери №33 до камери №10. Своєю поведінкою негативно впливав на інших засуджених.

На думку суду оскаржуване позивачем рішення відповідача прийнято з порушенням норм чинного законодавства з урахуванням фактичних обставин, що передували накладенню дисциплінарного стягнення.

Так, 28.11.2017 року начальник сектору ДПВ ОСОБА_4 звернувся до начальника виправної установи з рапортом про надання дозволу на переведення засудженого ОСОБА_1 з камери №33 в камеру №10, який був погоджений 28.11.2018 року начальником оперативного відділу ОСОБА_5

У той же день молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки ОСОБА_6 було складено рапорт про допущене ОСОБА_1 порушення вимог п. 3 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а саме: о 14 год. 30 хв. останній в категоричній формі відмовився від переведення згідно рапорту з камери №33 до камери №10, чим негативно впливав на інших засуджених. В судовому засіданні ОСОБА_6, в якості свідка, підтвердив інформацію зазначену в складеному ним рапорті від 28.11.2017 року. Також вказав, що засуджений ОСОБА_1 від переведення до іншої камери відмовився. Про камеру, до якої переводиться засуджений, ОСОБА_1 не повідомляв.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що підставою для складення ним відповідного рапорту, є наявність інформації про можливість вчинення злочину та назрівання конфліктної ситуації, докази підтвердження якої неможливо надати, оскільки вона є виключно для службового користування та її розголошення може призвести до іншого злочину. Підтвердив факт погодження складеного рапорту щодо переведення ОСОБА_1 начальником оперативного відділу ОСОБА_5, а також, що не повідомляв позивача, про те, в яку камеру його переводять.

Представником відповідача також не надано доказів того, що була наявна інформація про злочин, який міг бути вчинений і якому запобігли шляхом переводу ОСОБА_1

Також в матеріалах справи наявний наказ ДУ « Замкова виправна колонія (№58)» від 01.11.2017 року №75 о/с, в якому зазначено про надання майору внутрішньої служби ОСОБА_5, начальнику оперативного відділу ДУ «Замкова виправна колонія (№58)», невикористаної частини чергової відпустки з 06.11.2017 року по 30.11.2017 року. Виконання його обов'язків на цей період покладено на капітана внутрішньої служби ОСОБА_7.

Отже, повноваження щодо погодження рапорту начальника СДУ ОСОБА_4 про переведення ОСОБА_1, станом на 28.11.2017 року в ОСОБА_5 були відсутні.

Судом встановлено, що по факту викладеному, в оскаржуваній постанові, було проведено службове розслідування, що стверджено відповідним висновком від 05.12.2017 року за матеріалами службового розслідування по факту відмови від проживання в загальній масі засуджених камери №10 сектору для тримання засуджених чоловіків до довічного позбавлення волі, засудженого ОСОБА_1, в якому начальник оперативного відділу ОСОБА_5, зокрема, чітко зазначає, що ніхто із засуджених СДПВ в конфліктних ситуаціях із ним не перебуває та не перебував раніше, про що свідчать відповідні матеріали.

Крім того, згідно довідки до висновку службового розслідування від 05.12.2017 року, інформація в оперативний відділ ДУ «Замкова виправна колоні (№58)» про наявність конфліктних ситуацій та боргових відносин у засудженого ОСОБА_1 не надходила.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка, начальник оперативного відділу ОСОБА_5 підтвердив, що дійсно по 30.11.2017 року перебував у черговій відпустці, але у зв'язку з тим, що був звітний період, 28.11.2017 року перебував в установі виконання покарань та підписав рапорт ОСОБА_4 про надання дозволу щодо переведення засудженого ОСОБА_1 з камери №33 до камери №10. Також зазначив про обов'язок зі сторони працівників установи виконання покарань щодо повідомлення засуджених про підстави переведення. Щодо ОСОБА_1 вказав на підставу для вказаного переведення - назрівання в установі покарань конфліктної ситуації. При цьому, свідок охарактеризував ОСОБА_1 як людину, яка не мала та не має конфліктів з іншими засудженими.

Таким чином, суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 щодо підстави для переведення засудженого ОСОБА_1 (назрівання конфліктної ситуації, інформація про можливість вчинення злочину ), оскільки остання не знайшла свого підтвердження в поданих відповідачем матеріалах службового розслідування.

Те, що ОСОБА_1 відмовився від переходу до іншої камери, підтвердили також допитані під час судового розгляду засуджені ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які перебували в одній камері із позивачем станом на 28.11.2017 року, та вказали, що позивач при перебуванні з ними в камері вів себе адекватно, конфліктів між ними не було. Також підтвердили, що працівники установи виконання покарань на прохання засудженого ОСОБА_1 не повідомили йому причин переведення та номер камери, до якої його переводять.

Відповідно до ч.15 ст.134 КВК України, при накладенні стягнення на засудженого адміністрація колонії надає йому можливість у встановленому порядку повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно розписки засудженого ОСОБА_1 04.12.2017 року його в установленому порядку повідомлено про дату засідання дисциплінарної комісії 15 год. 00 хв. 05.12.2017 року, яке було в подальшому відкладено на підставі заяви останнього до 07.12.2017 року з метою залучення захисника. Також до заяви про відкладення, засудженим додані пояснення, в яких він, зокрема, зазначає, що не відмовлявся б від переводу до іншої камери, якби був повідомлений про причини та місце такого переведення. Вказаний факт розцінював, як психологічний та фізичний тиск зі сторони адміністрації установи через подані ним скарги на дії установи виконання покарань.

В судовому засіданні позивач та відповідач підтвердили про факт перенесення комісії на 07.12.2017 року, у зв'язку із залученням ОСОБА_1 захисника по справі.

При цьому, представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що 07.12.2017 року прибув на засідання комісії, розгляд якої з невідомих йому причин не відбулось. Вказав, що хтось із працівників установи в телефонному режимі повідомив його про перенесення засідання комісії на 08.12.2017 року, на що останній сказав, що не може бути присутнім у вказаний день, так як буде зайнятий, просив відкласти розгляд на іншу дату. Ввечері ОСОБА_2 в телефонній розмові просив ОСОБА_1 щодо подання заяви про перенесення засідання дисциплінарної комісії.

Як зазначив в судовому засіданні позивач, 08.12.2017 року він просив відкласти розгляд дисциплінарної комісії з метою забезпечення його права на захист, проте постановою відповідача від 08.12.2017 року вирішено ОСОБА_1 за порушення режиму відбування покарання оголосити «Сувору догану». Постанова була оголошена позивачу у той же день, що підтверджується підписом останнього.

При цьому, представник відповідача зазначив, що позивач не звертався з проханням щодо перенесення засідання на 08.12.2017 року.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 - начальник відділу СПС відділу СВПР, який готував матеріали по ОСОБА_1 на розгляд дисциплінарної комісії, проводив бесіду психологічного характеру з засудженим, та сам був присутній на засіданні 08.12.2017 року, підтвердив, що позивач звертався з проханням щодо відкладення засідання комісії, але не пам'ятає з яких підстав. Також зазначив, що копія постанови про накладення дисциплінарного стягнення надається для ознайомлення засудженому протягом трьох днів. Щодо засудженого ОСОБА_1 не пам'ятає конкретну дату вручення постанови, сказав, що позивач відмовився від підпису останньої про отримання, так як вона йому не потрібна.

Згідно з ч.1 ст.135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.

Частиною сьомою цієї норми закріплено, що засудженому протягом трьох робочих днів видається копія рішення про застосування до нього стягнення із зазначенням можливості та порядку його оскарження.

Проте, представником позивача зазначено про порушення строків вручення оскаржуваної постанови, копія якої без відповідних підписів працівників установи, була надана ОСОБА_1 лише 14.12.2017 року.

Відповідно до ч.3 ст.134 КВК України стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв'язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ч.1 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України: одержувати інформацію і роз'яснення про умови відбування і порядок виконання покарання у виді позбавлення волі; одержувати правову допомогу від адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Статтею 135 КВК України передбачено, що особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов'язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб'єктів надання такої допомоги.

Засуджений та/або його представник мають право: отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії; бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності; ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них; надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази; подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п'ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Встановлені у справі обставини, що підтверджуються наведеними доказами, свідчать про те, що відповідач, не зважаючи на клопотання позивача, фактично позбавив його права скористатись правовою допомогою адвоката, не надав вчасно копію оскаржуваної постанови, чим порушив право на захист.

Зазначені вище обставини в своїй сукупності вказують на неправомірність накладеного на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, а як наслідок - на необхідність захисту прав, свобод та інтересів позивача при вирішенні справи.

На думку суду, в даній справі відповідач не надав доказів правомірності прийнятої постанови про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1, а сама постанова прийнята з порушенням права на захист позивача та принципу обґрунтованості, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для її прийняття.

Керуючись ст. ст.241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (утримується в ДУ «Замкова виправна колонія (№58)», Хмельницька область, м.Ізяслав, вул.Гагаріна, 2) до державної установи «Замкова виправна колонія (№58)» (Хмельницька область, м.Ізяслав, вул.Гагаріна, 2, код ЄДРПОУ - 08564771) про скасування постанови про накладення дисциплінарного стягнення від 08.12.2017 року задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника державної установи «Замкова випрана колонія (№58)» Новосядлова Олександра Володимировича від 08.12.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у виді «Суворої догани».

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.09.2018 року.

Суддя: С.Л.Трасковський