Справа № 804/1238/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2018 рокусправа № 804/1238/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.
судді: Круговий О.О., Прокопчук Т.С.,
за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,
розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного військового комісаріату на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року (суддя Конєва С.О.), ухвалене в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в адміністративній справі № 804/1238/18 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Дніпропетровського обласного військового комісаріату, яка полягає у не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей"; зобов`язання Дніпропетровського обласного військового комісаріату подати висновок (за формою Додаток 13 Наказу №530) щодо виплати одноразової грошової допомоги та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів - до Міністерства оборони України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, відмовивши у задоволенні позову. Скаржник вказує на ігнорування судом приписів п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, в частині обов`язкового надання позивачем повного переліку документів, у тому числі, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язано із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Оскільки позивачем не були виконані приписи наведеного пункту, а також відсутність в архівній установі документів про факти поранень, контузій та захворювань позивача, йому було запропоновано звернутись особисто до Дніпропетровського обласного військового комісаріату за отриманням роз`яснень та допомоги у підготовці документів. Крім того, судом першої інстанції прийнято рішення про зобов`язання відповідача підготувати висновок згідно додатку № 13 до наказу № 530, проте за відсутності необхідних документів Дніпропетровський обласний військовий комісаріат не може скласти позитивний висновок про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги. Суд першої інстанції також порушив норми процесуального права, не залучивши до участі в розгляді справи Міністерство оборони України, на права та обов`язки якого впливає оскаржене судове рішення.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу у встановлений ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2018 року строк від позивача не надходили.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги.

У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 27.07.2018 року, не прибули, про причини неприбуття суд не повідомив.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі:

ОСОБА_1 у період з 21.12.1982р. по 17.02.1985р. проходив військову службу, під час якої приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1 та копією довідки-доповіді, наявних у матеріалах справи (а.с. 13-15, 42). Відповідно до витягу із протоколу №326 від 30.01.2017р. засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, поранення (контузія) та захворювання позивача, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 11). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №721873 від 21.06.2017р., ОСОБА_1 за результатами повторного огляду встановлено ІІІ групу інвалідності з причин поранення, контузія, захворювання пов`язаного з участю у бойових діях на території інших держав з 15.06.2017р. безстроково, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с. 12). У серпні та листопаді 2017р. позивачем були подані до відповідача заяви про призначення йому та виплату одноразової грошової допомоги, і при цьому, надано копії паспорту та ІНН, витягу із протоколу Центральної військово-лікарської комісії МО України, довідки МСЕК №031952 та №721873, військового квитка, згоди на обробку персональних даних, що підтверджується копією заяви, наявної у матеріалах справи (а.с. 16-17). Листом №7/13762/7 від 01.12.2017р. відповідач вказав, що підстав для складання та подання висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідачем немає, оскільки позивачем не надано копію довідки медико-соціальної експертної комісії первинного встановлення інвалідності та документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчинення особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що підтверджується змістом копії відповідного листа (а.с. 19-20).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем вчинена протиправна бездіяльність, яка полягає у не наданні до Міністерства оборони України висновку про призначення і виплату позивачеві одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №2011.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закону № 2011-ХІІ) дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності та часу звільнення зі служби.

Згідно з частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 11 Порядку № 975 визначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пункті 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, як уповноважений орган, був зобов`язаний прийняти надані позивачем документи, підготувати висновок та направити зазначені документи до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем подавались наступні документи: копія паспорту та ІПН; копія витягу із протоколу Центральної військово-лікарської комісії МО України; копія довідки МСЕК №031952; копія довідки МСЕК №721873; копія військового квитка; згода на обробку персональних даних; копія довіреності (а.с.17).При цьому, за висновком Центральної військово-лікарської комісії МО України (протокол № 326 від 30 січня 2017 року) поранення (контузія) та захворювання ОСОБА_1 «так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії) (а.с.11).

Щодо доводів скаржника про зобов`язання судом надати позитивний висновок про виплату позивача одноразової грошової допомоги, колегія суддів зазначає, що жоден нормативно-правовий акт, який регулює спірні правовідносини, не зобов`язує уповноважений орган приймати виключно позитивний висновок по виплаті грошової допомоги за поданими документами.

Як зазначалось вище, рішення про призначення або відмову у призначенні такої допомоги приймає розпорядник бюджетних коштів (у даному випадку Міністерство оборони України).

Крім того, до Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей» внесені зміні Наказом Міністерства оборони України № 58 від 12.02.2018 року відповідно до яких у додатку 13 слова має право на отримання зазначеної грошової допомоги в розмірі __- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності замінити словами має право / не має права (зазначити необхідне) на отримання зазначеної грошової допомоги в розмірі __-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня ____ року.

Відтак, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат наділений дискреційними повноваженнями при складанні зазначеного висновку. Зобов`язання судом надати висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги не обмежує відповідача у прийнятті як позитивного, так і негативного висновку, проте рішення про призначення грошової допомоги приймає виключно Міністерство оборони України.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного військового комісаріату - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року в адміністративній справі № 804/1238/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 вересня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2018 року.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук