Справа № 754/4372/18
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/4372/18 Суддя (судді) першої інстанції: Бабко В.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді Петрика І.Й.
суддів Собківа Я.М., Кузьмишиної О.М.,
при секретарі Кузьміній Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Бляшин Уляни Володимирівни
на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 серпня 2018 року
у справі № 754/4372/18
за позовом ОСОБА_1
до відповідача інспектора роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Бляшин Уляни Володимирівни
про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Бляшин Уляни Володимирівни в якому просила:
- скасування постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №293012, винесену інспектором Управління патрульної поліції роти № 2 батальйону №1 полку 2 Бляшин У.В. 21.03.2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою про адміністративне правопорушення від 21.03.2018 року, винесеною інспектором роти 3 батальону 1 полк 1 Управляння патрульної поліції в м. Києві рядовою Бляшин У.В., його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255 грн. Позивач не погоджується з зазначеним рішенням поліцейського, посилаючись на ту обставину, що постанова про адміністративне правопорушення винесена незаконно, упереджено з грубим порушенням вимог щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, внесення до постанови недостовірних відомостей та безпідставного накладення адміністративного стягнення.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку із наведеним просить скасувати рішення суду першої інстанції
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.03.2018 року винесено інспектором Управління патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 полку 2 Бляшин У.В. постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 293012.
Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 21.03.2018 року о 08:50 год. керуючи автомобілем Nissan-Almera, державний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3. та здійснив розворот, перетнув подвійну суцільну лінію розмітки 1.3., чим порушив порушив п.п. 34.1.3. Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Не погоджуючись із діями відповідача позивач звернувся із відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами п п. 1.1. розділу 34 Правил дорожнього руху України, горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Дорожня розмітка допомагає водію орієнтуватися в дорожніх умовах, особливо під час руху в темну пору доби, коли водієві дуже складно залишатися на полосі руху під час зустрічного роз`їзду.
Згідно з п. 34.1.3 Правил дорожнього руху, подвійна суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінію перетинати забороняється.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 8.5.1. Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наносться на проїздній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з п. 34.1 цих Правил.
Відповідно до п. 8.1. Правил дорожнього руху України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не надано до суду беззаперечних доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення позивачем, а наявність лише постанови про вчинення правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем правил дорожнього руху.
Також, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції,що в поясненнях представника відповідача за вчинення позивачем адміністративного правопорушення зазначена частина ч.3 ст. 122 КУпАП України, що відрізняється від частини зазначеної в постанові (ч.1 ст. 122 КУпАП України).
Разом з тим, стягуючи з Департаменту патрульної поліції судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн 80 коп., судом першої інстанції не було враховано наступне.
Згідно частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
Однак, Законом України «Про судовий збір» №3674-VI, який набрав чинності 01 листопада 2011 року, такі особи не віднесені до кола суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до випадків, за подання яких судовий збір не справляється.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 23.01.2015 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір»» (далі - Закон №3674-VI) припис частини четвертої статті 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону №3674-VI, якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним.
Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір», тому за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України «Про судовий збір».
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст.287, 288 КУпАП, ст.ст.2, 3, 4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору.
КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.
Норми Закону №3674-VI не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, а відтак і за подання апеляційної/касаційної скарги.
У зв`язку з цим за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом №3674-VI, також сплаті не підлягає.
Наведений правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі №306/17/16-а та у постанові Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі №728/1327/16-а.
Однак, судом першої інстанції не було враховано вказані норми чинного законодавства України.
За правилами частини п`ятої статті 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже, враховуючи вищенаведені обставини та приймаючи до уваги, що позивачем, якого звільнено від сплати судового збору за подання адміністративного позову у даній справі, під час розгляду даної адміністративної справи не було понесено будь-яких судових витрат, що свідчить про відсутність підстав для їх компенсування на користь держави за рахунок Департаменту патрульної поліції у справі, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення в частині стягнення з інспектора роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Бляшин Уляни Володимирівни судового збору за на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції і постанову відповідача.
Керуючись ст. ст. 242,243, 250, 308, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу інспектора роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Бляшин Уляни Володимирівни задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 серпня 2018 року скасувати в частині: стягнення з інспектора управління патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 полку 2 Бляшин Уляни Василівни на користь держави судового збору в розмірі 704,80 грн.
В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 серпня 2018 року-залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Суддя - доповідач Петрик І.Й.

Судді Собків Я.М.

Кузьмишина О.М.