Справа № 241/791/18
Суддя: Демочко Д. О.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

241/791/18
2-а/241/33/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29.08.2018 року

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Небиліченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 УПП в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №058825 від 12.05.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 12.05.2018 поліцейським роти №1 УПП в Донецькій області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 058825, згідно з якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

У вищевказаній постанові було зазначено, що він 12.05.2018 року об 11 годині 17 хвили, рухаючись за кермом автомобіля у м. Маріуполь по вул. Купріна, б. 32, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору, а саме на жовтий сигнал, чим порушив п.п. 8.7.3.г ПРД України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає дії поліцейського протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та такою, що винесена з грубими порушеннями норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, оскільки інкримінованого йому адміністративного правопорушення він не скоював, при цьому, зазначив, що в дійсності 12.05.2018 року він рухався на транспортному засобі М-21251, д.н.з. Я9240ДО, який належить ОСОБА_3, проїжджаючи вул. Купріна у напрямку АС-2, що в Центральному районі м. Маріуполя на пр-ті Миру, б. 129 він був зупинений патрульним автомобілем "Toyota Prius" білого кольору. До його автомобілю підійшов співробітник патрульної поліції ОСОБА_2 та вимагав пред'явити йому документи, а саме - водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов'язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ і повідомив, що він начебто здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору, а саме - жовтий, чим порушив п.п. 8.7.3.г ПДР України. Стверджує, що він здійснив проїзд світлофору на вул. Купріна, б. 32 в м. Маріуполі на зелений миготливий сигнал світлофору згідно п.п. 8.7.3.в ПДР України, який дозволяє рух транспортного засобу, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Крім того вважає, що постанова серії ВР № 058825 від 12.05.2018 року винесена з порушеннями, зокрема розділ 3 постанови має містити посаду, спеціальне звання та ПІБ особи, яка розглядає справу, натомість як у постанові не зазначені ПІБ патрульного та його спеціальне звання, а також зазначений пункт ПРД України 8.7.3.г, у якому взагалі не йдеться про порушення, яке йому інкримінується.

З огляду на вищевикладене, просив суд визнати дії патрульного протиправними та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1О надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги адміністративного позову підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі, оскільки постанова є законною і обгрунтованою, підстав для її скасування немає, також просив розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 058825 від 12.05.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 12.05.2018 року об 11 годині 17 хвилин, рухаючись за кермом автомобіля по вул. Купріна, б. 32, у м. Маріуполі, здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору, а саме - на жовтий сигнал, чим порушив п.п. 8.7.3.г ПДР України та чинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено штраф у розмірі 425,00 гривень.

З пояснень ОСОБА_1, викладених у позові, останній категорично не погодився з описаними у зазначеній вище постанові обставинами та зазначив, що 12.05.2018 року об 11 годині 17 хвилин він здійснював проїзд світлофору, розташованого по вул. Купріна, б. 32 в м. Маріуполі, саме на миготливий зелений сигнал світлофору, який дозволяє рух транспорту і порушень ПДР України ним вчинено не було.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративне правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В частині 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року, № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція), зазначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 8 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 Розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейській виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції.

Пунктом 8.7.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення: зокрема, пункт "г", зазначений у постанові серії ВР № 058825, передбачає, що чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції.

Тобто обставини, викладені у розділі 6 постанови серії ВР № 058825 "суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених при розгляді справи", не відповідають вимогам пункту 8.7.3.г ПДР України, за порушення яких ОСОБА_1 інкриміноване правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, зокрема, найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову.

Як вбачається з постанови, доданої до матеріалів адміністративної справи, під час її винесення патрульним поліцейським не було зазначено свого прізвища, імені, по батькові та спеціального звання (а.с. 5), чим порушив вимоги ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1, 3 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно з ч.2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушенн доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (Кодекс України про адміністративні правопорушення), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб'єктом владних повноважень - патрульним поліцейським вчинено низку порушень, а саме, в порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винуватість позивача у вчинені порушення, відсутні будь-які письмові докази на підтвердження порушення позивачем ПДР, який не визнавав себе винним у скоєнні правопорушення відсутні; крім цього, письмові пояснення позивача, свідків при складанні постанови в справі про адміністративну відповідальність на окремому аркуші не відбиралися.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, беручи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 73-77, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 7, 33, 122, 222, 245, 247, 251, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1) до поліцейського роти №1 УПП в Донецькій області ОСОБА_2 (місцезнаходження: м. Маріуполь Донецької області вул. Макара Мазая буд. 16, )про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №058825 від 12.05.2018 року задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії поліцейського патрульної поліції роти №1 батальйону УПП в Маріуполі Донецької області ОСОБА_2 при винесенні постанови серії BP №058825 від 12 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову поліцейського патрульної поліції роти №1 батальйону УПП в м. Маріуполі Донецької області ОСОБА_2 серії BP №058825 від 12 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Повний текст рішення виготовлено 05.09.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Д.О.Демочко