Справа № 820/4477/18
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 р. Справа № 820/4477/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1, з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року згідно чинного законодавства;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року згідно чинного законодавства;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління в Харківській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що постановою Харківського районного суду Харківської області від 24.11.2017 року (справа № 635/6389/17) ГУПФУ у Харківській області було зобов'язано провести з 01.01.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного Фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Отже, ОСОБА_1 належить до учасників правовідносин, врегульованих чинним законодавством у сфері компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

25.01.2018 року позивач подав заяву до ГУ ПФУ в Харківській області про проведення перерахування і виплати йому відповідної суми компенсації втрати частини доходів разом із сумою індексації за період з 01.01.2016 року. Проте, листом ГУ ПФУ в Харківській області від 23.02.2018 року було відмовлено у здійсненні компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв'язку з порушенням ПФУ в Харківській області строків її виплати, оскільки пенсійне забезпечення позивача здійснюється своєчасно та в повному обсязі, заборгованості з виплати йому пенсії немає.

Не погоджуючись із вказаною бездіяльністю позивач звернувся до суду. Позивач просив суд задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року відкрито спрощене провадження по даній справі в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія вказаної ухвали була надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

27.06.2018 року (Вх. №01-26/31907/18) від представника відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на виконання постанови Харківського районного суду Харківської області від 24.11.2017 року по справі № 635/6389/17 Головне управління здійснило перерахунок та виплату позивачу пенсії. За результатом проведеного перерахунку нараховано доплату пенсії в сумі 167973,00 грн. за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. Зазначену доплату, за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб в сумі 4554,30 грн. та військового збору в сумі 455,40 грн., фактично виплачено позивачу в лютому 2018 року згідно платіжного доручення № 2099 від 15.02.2018 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати», компенсація громадянами втрати чистини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом, а саме з 01 січня 2001 року. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Отже, виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Оскільки постанова Харківського районного суду Харківської області від 24.11.2017 року по справі № 635/6389/17, яка набрала законної сили 15.01.2018 року, була прийнята ГУПФУ у Харківській області до виконання у встановлений законом строк та затримки строку виплати пенсії не відбулося (проміжок часу між датою нарахування та датою фактичної виплати коштів позивачу складає менше одного календарного місяця), тому відсутні підстави для виплати позивачу компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати».

Просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Постановою Харківського районного суду міста Харкова від 24.11.2017 року по справі №635/6389/17, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки №100/31073-НОМЕР_2 від 21.08.2017 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, наданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Харківській області, відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015, ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Постанови Кабінету Міністрів України №947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 №268», з урахуванням раніше виплачених сум.

Окрім того, також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській подати протягом 30 днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст. 267 КАС України.

Постанова суду набрала законної сили 15.01.2018 року.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання постанови Харківського районного суду міста Харкова від 24.11.2017 року по справі № 635/6389/17 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській здійснило перерахунок та виплату основного розміру пенсії позивачу з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Відповідно до розрахунку Пенсійного фонду України на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням № Д /2 від 06.02.2018 року сума доплати ОСОБА_1 склала 167 973,00 грн. З зазначених коштів було утримано податок на доходи фізичних осіб в сумі 4 554,30 грн. та військового збору в сумі 455,40 грн.

Зазначену доплату в розмірі 167 973,00 грн. (за виключенням податку на доходи фізичних осіб та військового збору) фактично перераховано позивачу в лютому 2018 року згідно платіжного доручення № 2099 від 15.02.2018 року, що підтверджується повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до доручення на одноразову виплату серії та № Д /2.

Позивачем не заперечувався факт проведення перерахунку та виплати йому коштів з боку ПФУ у зазначеному розмірі.

Як свідчать матеріали справи, 25.01.2018 року позивач подав заяву до Головного управління ПФУ в Харківській області про проведення перерахування і виплати йому відповідної суми компенсації втрати частини доходів разом із сумою індексації за період з 01.01.2016 року.

Проте, листом ГУ ПФУ в Харківській області від 23.02.2018 року йому було відмовлено у здійсненні компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв'язку з порушенням ПФУ в Харківській області строків її виплати, оскільки пенсійне забезпечення здійснюється своєчасно та в повному обсязі, заборгованості з виплати позивачу пенсії немає, а отже на думку пенсійного органу відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не нарахувало та не виплатило позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року.

Позивач, вважаючи дії та бездіяльність відповідача щодо невиплати йому компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року протиправними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі за текстом - Закон № 1058-ІV), яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ч.2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 pоку № 2262-XII (далі за текстом - Закон № 2262-XII), нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000 року (далі за текстом - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до положень ст. ст. 1 та 2 Закону № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно положень п.2 та 3 Порядку № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, серед яких, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

У п.4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 вказаного вище Закону).

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов'язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на відсутність підстав для виплати позивачу компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати» з причин того, що постанова Харківського районного суду Харківської області від 24.11.2017 року по справі №635/6389/17 ГУ ПФУ у Харківській області була виконана у встановлений законодавством строк та здійснено позивачу перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року без затримки строку її виплати (проміжок часу між датою нарахування та датою фактичної виплати коштів позивачу складає менше одного календарного місяця), оскільки основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 55 Закону № 2262-XII, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов'язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1 - 3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 19 грудня 2011 року (справа № 6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа № 21-2003а16), та Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17) та від 18 липня 2018 року (справа № 490/6755/15-а).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 6 КАС України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як свідчить позиція Європейського Суду у справі Yvonne van Duym v. Home Office (Case 41/74 van Duym v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних доказів відсутності правових підстав для не нарахування і не виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії, нарахованої та виплаченої на виконання Харківського районного суду міста Харкова від 24.11.2017 року по справі № 635/6389/17.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року у зв'язку з порушенням термінів виплати йому пенсії, чим допустило протиправну бездіяльність.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовним вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року та зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року, Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000 року та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління в Харківській області подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов'язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов'язковості судових рішень та відсутності об'єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю та зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.8 ст. 139 КАС України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 62418, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: 61022, м. Харків, м-н Свободи, 5. Держпром, 3 під., 2 пов.) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року, Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.