Справа № 826/4824/18
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31 серпня 2018 року № 826/4824/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.05.2015 №.

Ухвалою суду від 29.03.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті, роз'яснено право клопотати про розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновку контролюючого органу про отримання позивачем іноземного доходу в зв'язку з відчуженням позивачем корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Етрекс-Інвест" на користь компанії "Манокс Венчурез Лімітед" (Республіка Кіпр). Як зазначено в позовній заяві, відчуження частки в ТОВ "Етрекс-Інвест" є операцією з інвестиційним активом.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позов заперечується. У відзиві підтримано висновок, зроблений в акті перевірки, відповідно до якого відчуження позивачем частки ТОВ "Етрекс-Інвест" нерезиденту є іноземним доходом, відповідно повинні застосовуватись положення пункту 170.11 статті 170 Податкового кодексу України щодо обов'язку включення такого доходу до загальнорічного оподатковуваного доходу платника податку, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію. Проте, позивачем доходу не задекларовано, не нараховано та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб, тому позивачу за отриманий в 2013 році дохід, отриманий з джерел за межами України у сумі 1420000,00 грн. нараховано податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 241.170,60 грн.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено.

Відповідно до наказу від 23.03.2015 р. №543 на підставі підпункту 78.1.2 пункту 78.1, статті 78, пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова невиїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового законодавства з питання повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб від доходів, отриманих як інвестиційний прибуток фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результати якої складено акт від 01.04.2015 №512/17-01/НОМЕР_1.

В акті зафіксовано порушення статті 36, підпункту 170.11.1 пункту 170.11 статті 170, підпункту "б" пункту 171.2 статті 171, підпункту 163.1.3 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України, оскільки платником не задекларовано в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік, отриманий іноземний дохід в сумі 1.420.000,00 грн., не нараховано та не сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб з цієї суми.

На підставі акту перевірки, заключення начальника відділу про правильність оформлення акту перевірки, висновків, розрахунків та про наявність підстав для складення податкового повідомлення-рішення, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.05.2015 №, яким позивачу нараховано грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 241.179,60 грн. та штрафні санкції - 60.292,65 грн.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Висновок контролюючого органу щодо отримання позивачем іноземного доходу ґрунтується на положеннях пункту 170.11 статті 170 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час здійснення господарської операції, далі ПК України), за яким у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставками, визначеними пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.55 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Як убачається з матеріалів справи та зафіксовано в акті перевірки відповідно до договору купівлі продажу від 15.04.2013 №1 ОСОБА_1 продав частку в ТОВ "Етрекс-Інвест" компанії "Манокс Венчурез Лімітед" (Республіка Кіпр) за ціною 1.420.000,00 грн. (що за офіційним курсом Національного банку України станом на 15.04.2013 становило 177655,45 дол. США).

Обставина щодо здійснення розрахунків компанією "Манокс Венчурез Лімітед" відповідно до умов договору в гривні з інвестиційного рахунку на рахунок позивача в тому ж банку відповідачем не заперечувалась.

Позивачем додано до матеріалів справи податкову декларацію про майновий стан і доходи, з якої вбачається, що позивачем сума отримана за відчуження частки в ТОВ "Етрекс-Інвест" у розмірі 1.420.000,00 грн. не задекларовано, вказана сума внесена до розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами за 2013 рік.

До відзиву відповідачем додано лист ТОВ "Етрекс-Інвест" від 24.09.2014 №37, в якому ДПІ у Шевченківському районі повідомлялась, що ОСОБА_1 придбав частку статутного капіталу в розмірі 49000,00 в ДП "Укртехресурси" (ідентифікаційний код 30489347) та частку в розмірі 1000,00 грн. у фізичної особи ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), на протязі вересня 2008 року по лютий 2013 року ОСОБА_1 вніс до статутного капіталу ТОВ "Етрекс-Інвест" 1.370.000,00 грн., загальна сума внеску склала 1.420.000,00 грн. На підтвердження чого до листа додано копію картки рахунку 46.

Крім того, наведена обставина підтверджується поданими позивачем копіями прибуткових касових ордерів про внесення коштів до статутного капіталу ТОВ "Етрекс-Інвест".

На думку суду, відповідачем не враховано, що в даному випадку позивачем відчужувалися корпоративні права ТОВ "Етрекс-Інвест" на суму 1.420.000,00 грн., які внесені позивачем до статутного капіталу цього товариства на таку ж суму. Особливості таких операцій обумовлені підпунктом 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 ПК України, за яким інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України року, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом.

Згідно з підпунктом 14.1.90 пункту 14.1 статті 14 корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У даному випадку, позивач отримав дохід від відчуження корпоративних прав ТОВ "Етрекс-Інвест" у сумі 1.420.000,00 грн., які ним були внесені в такій же сумі, тому ця господарська операція регулюються положеннями ПК України щодо отримання доходу від відчуження корпоративних прав.

Таке тлумачення положень ПК України відповідає характеру господарської операції, в іншому випадку господарські операції з відчуження резидентом корпоративних прав нерезиденту перебуватимуть у нерівному становищі у порівнянні з такими господарськими операціями в разі відчуження корпоративних прав резиденту, що не відповідає принципу рівності всіх платників перед законом, задекларованого ПК України.

За результатами реалізації корпоративних прав у сумі 1.420.000,00 грн. відсутня позитивна різниця, оскільки продаж здійснювався за ціною придбання частини корпоративних прав та дорівнював сумі внесків, що разом становили 1.420.000,00 грн. підстави для нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб були відсутні. Відтак суд погоджується з доводами позивача про помилковість висновків контролюючого органу щодо обов'язку позивача нарахувати на суму відчужених корпоративних прав у сумі 1.420.000,00 грн.

З огляду на такий висновок суду, позовні вимоги є обґрунтованими відповідно податкове повідомлення-рішення від 19.05.2015 № підлягає визнанню протиправним а скасуванню.

Щодо строків звернення до суду, то суд зазначає, що позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення від 19.05.2015, водночас позов подано до суду 23.03.2018, тобто в межах 1095 днів, встановлених статтею 102 ПК України.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3014,64 грн. (квитанція від 21.03.2018 №21960556-1).

Оскільки позов задоволено повністю, на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3014,64 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для відповідача.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 19 травня 2015 року №.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3014,72 грн. (три тисячі чотирнадцять грн. 72 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, поштова адреса: АДРЕСА_1).

Відповідач - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (ідентифікаційний код 39561761, місцезнаходження: 03056, місто Київ, пров. Політехнічний, 5а).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділ VII "Перехідні положення" Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 31 серпня 2018 року.

Суддя В.А. Донець