Справа № 344/10394/18
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/717/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора першого взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора першого взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Мотивував тим, що 06.07.2018 року близько 14год. 00хв. він, керуючи своїм автомобілем, рухався по вул. Городоцька в м. Львів. На перехресті вул. Городоцька-Кульпарківська зупинився на червоний сигнал світлофора та чекав на зелений. Водночас з протилежної сторони перехрестя зупинився автомобіль поліції. На зелене світло позивач продовжив рух, а автомобіль поліції розвернувся та поїхав за автомобілем позивача, наздогнав його приблизно за 200 м та позивач почув вимогу зупинитись. До позивача підійшов інспектор Тучапець Б.І. та заявив, що позивач порушив правила дорожнього руху, та що він має право скористатись юридичною допомогою, а також те, що інспектор складає на позивача постанову. Інспектор попросив також предявити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, поліс страхування, що позивач і зробив. Позивач подав інспектору письмове клопотання про перенесення розгляду справи на інший час за місцем проживання, щоб скористатись своїм правом на юридичну допомогу адвоката при розгляді справи. Однак інспектор відхилив клопотання позивача, чим порушив таке право. Крім того, інспектор не надав жодних доказів нібито вчиненого позивачем правопорушення, ні показів свідків, ні відеозаписів. Постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що породжує сумніви в тому чи взагалі є відео докази нібито вчиненого правопорушення позивачем. Фізично по руху автомобіля інспектора таких доказів бути не може, оскільки постанова складена за порушення вимог знаку, але інспектор до правопорушення не їхав позаду позивача, а був з іншої сторони перехрестя, та не міг ні бачити ні зробити фото-відео запис наявності знаку до перехрестя та видимості його. Інспектор міг тільки припустити, що перед перехрестям є знак, але цього припущення недостатньо, щоб притягнути особу до відповідальності. На підставі наведеного просив суд скасувати дану постанову.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надіслав відзив (а.с.14-15,18-19,20,21), в якому позов заперечив, зазначив, що 06.07.2018 року о 14год.15хав. на вул. Кульпарківська, 60 поліцейські зупинили позивача, який керував автомобілем Тoyota Rav4 н.з. АТ1392ВС. Підставою зупинки стало порушення вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», п. 8.4 «ґ» ПДР, п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Інспектор перевірив документи у водія, встановив особу, на місці зупинки провів розгляд справи у відповідності до вимог ст.ст. 278,279,280 КУпАП та виніс оскаржувану постанову, копію якої позивач отримав на місці. Поліцейський також здійснив відео-фіксацію зупинки автомобіля та розгляду справи. Відеозапис повністю підтверджує викладені вище обставини. Щодо доводів про відсутність у постанові відомостей про технічний засіб, то наявність таких відомостей у постанові передбачена лише у випадку виявлення, фіксації правопорушення в автоматичному режимі. У даній справі порушення виявлено поліцейськими безпосередньо (особисто), а тому наявність у постанові інформації про технічний засіб необовязкова. Відтак, на підставі наведеного, просив в задоволенні позову відмовити. До відзиву додано відеозапис.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення інспектором першого взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії ВР № 186946 від 06.07.2018 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 06.07.2018 року в 14 год. 15 хв. в м. Львів по вул. На перехресті вул. Городоцька-Кульпарківська, водій керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», зі смуги, рух з якої дозволено лише праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 «ґ» ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.3).

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Позивач в позові зазначив, що інспектор не надав жодних доказів нібито вчиненого позивачем правопорушення, ні показів свідків, ні відеозаписів. Постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що породжує сумніви в тому чи взагалі є відео докази нібито вчиненого правопорушення позивачем. Фізично по руху автомобіля інспектора таких доказів бути не може, оскільки постанова складена за порушення вимог знаку, але інспектор до правопорушення не їхав позаду позивача, а був з іншої сторони перехрестя, та не міг ні бачити ні зробити фото-відео запис наявності знаку до перехрестя та видимості його. Позивач подав інспектору письмове клопотання про перенесення розгляду справи на інший час за місцем проживання, щоб скористатись своїм правом на юридичну допомогу адвоката при розгляді справи. Однак інспектор відхилив клопотання позивача, чим порушив таке право.

Із відеозапису події, здійсненого в автоматичному режимі, на який посилався відповідач, як на доказ винуватості позивача, не встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення.

Інспектором неповністю зясовано обставини справи як це передбачено ст. 280 КУпАП, не встановлено чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи є обставини, що помякшують відповідальність.

З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно порушив Правила дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КупАП.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії ВР № 186946 від 06.07.2018 року підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора першого взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора першого взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 186946 від 06.07.2018 року у вигляді штрафу.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Львівського Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова