Справа № 712/6819/18
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/6819/18 Суддя (судді) першої інстанції: Марцішевська О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Кобаля М.І., Кузьменка В.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси, Інспектора роти №3 Управління патрульної поліції м. Черкаси лейтенанта поліції Бондаренка Петра Олеговича, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

12.06.2018 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м. Черкаси, Інспектора роти №3 Управління патрульної поліції м. Черкаси лейтенанта поліції Бондаренка Петра Олеговича про визнання протиправною та скасування постанови серія ВР №069067 від 21.05.2018р. про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. відносно ОСОБА_2, провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку; вищезазначена постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2018 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2018 р., як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд заяви за відсутності сторін.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 21.05.2018 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та Інспектором роти №3 Управління патрульної поліції м. Черкаси лейтенанта поліції Бондаренком Петром Олеговичем винесено постанову серії ВР № 069067, якою накладено на позивача стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова вмотивована тим, що водій ОСОБА_2 20.05.2018р. о 23 год. 56 хв. в м. Черкаси, по вул.Університетська,33, керуючи транспортним засобом ACURA MOX, р.н. НОМЕР_1, не мав при собі посвідчення водія, реєстраційного документу на ТЗ, полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.п.2.1.А; 2.1.Б.2.1.ґ ПДР України, отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху»).

У відповідності до п. 2.1 «а», «б», «ґ» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) тощо.

Частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що після зупинки автомобіляACURA НОМЕР_2 з автомобіля вийшов позивач з боку водійського крісла, будь-які інши особи не виходили з автомобіля, при цьому останньому роз'яснювались його процесуальні права, надавалась можливість запросити адвоката та неодноразово пропонувалось надати посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, однак вказані документи позивачем не були пред'явлені, чим порушеніп.п.2.1.А; 2.1.Б.2.1.ґ ПДР України.

Аргументи апелянта, що автомобілем керував гр. ОСОБА_4, а він знаходився на пасажирському передньому місці, також спростовуються наданими відповідачем відеозаписами, зокрема, в яких відсутнє посилання позивача на те, що автомобілем керував ОСОБА_4 чи інші особи.

Позивачем не спростовано вказаних обставин.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудної камери інспектора та відеореєстратора службового автомобіля.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідачем факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, доведено належними та допустимими доказами, а позивач навпаки на підтвердження своєї позиції не надав таких доказів.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою та п'ятою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повний текст проголошено 03.09.2018 р.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2018 р.- залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 липня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Черкаси, Інспектора роти №3 Управління патрульної поліції м. Черкаси лейтенанта поліції Бондаренка Петра Олеговича, про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

В.В. Кузьменко