Справа № 826/824/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 серпня 2018 року справа №826/824/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ДІМ СТРАХУВАННЯ” (далі по тексту – позивач, ПрАТ “СК “ДІМ СТРАХУВАННЯ”)

до

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі по тексту – відповідач, Нацкомфінпослуг)

про

визнання протиправною та скасування постанови про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг від 09 грудня 2016 року №414/13-15/13/16

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ “СК “ДІМ СТРАХУВАННЯ” звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Нацкомфінпослуг, оскільки вважає протиправною оскаржувану постанову, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що запитувані документи та інформація надані своєчасно та в повному обсязі; будь-якої вимоги, яка б стосувалась обставин, викладених у постанові, від відповідача не надходило.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2017 року відкрито провадження у справі №826/824/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову зазначив, що оскаржувана постанова є правомірною.

В судовому засіданні 23 листопада 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача до суду не прибув, у зв’язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що у зв’язку з ненаданням ПрАТ “СК “ДІМ СТРАХУВАННЯ” інформації та документів на повторну вимогу від 09 вересня 2016 року №9315/13-8 та попередні вимоги Нацкомфінпослуг складено акт про неподання інформації ПрАТ “СК “ДІМ СТРАХУВАННЯ” від 09 грудня 2016 року №781/13-14/13/6 (далі по тексту – Акт).

На підставі Акта до ПрАТ “СК “ДІМ СТРАХУВАННЯ” застосовано захід реагування у вигляді постанови про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг від 09 грудня 2016 року №414/13-15/13/16 (далі по тексту – Постанова), якою за вчинення порушення статті 41 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” в частині неподання та несвоєчасного подання інформації до Нацкомфінпослуг застосовано штрафну санкцію у розмірі 8 500,00 грн.

В постанові встановлено наступне: “…в наданих документах відсутні запитувані документи та інформація, зокрема відсутні копії банківських виписок щодо сплати страхового платежу за договором добровільного страхування кредитів від 31 липня 2015 року №0013.0000004 та не розкрито питання, як саме була досліджена можливість застосування умов пунктів 5.1.6, 5.1.15, 5.1.16, 5.1.17 договору страхування при вивченні питання застосування виключення зі страхових випадків при врегулюванні наданих страхових справ.

З метою отримання вищезазначеної інформації та документів, Нацкомфінпослуг надіслано Товариству вимогу від 11 листопада 2016 року №9222/13-8 щодо надання запитуваних документів у термін протягом двох робочих днів з дня отримання даної вимоги. Проте, в зазначений у вимозі термін, Товариством не надано Нацкомфінпослуг запитувані документи (відповідно до інформації, розміщеної на сайті www.ukrposhta.ua, в розділі “відстеження пересилання поштових відправлень”, Товариство отримало вимогу 19 листопада 2016 року, та відповідно останньою датою надання запитуваних документів є 22 листопада 2016 року)”.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить із наступних міркувань.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи постанову Нацкомфінпослуг про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг від 09 грудня 2016 року №414/13-15/13/16, на предмет її відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звертає увагу на наступне.

Так, загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлені Законом України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”.

У відповідності до частини першої статті 3 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” відносини, що виникають у зв’язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг споживачам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 21 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” передбачається, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється, крім інших, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 28 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” Нацкомфінпослуг, у межах своєї компетенції, у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Пунктом 3 частини першої статті 40 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” встановлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такий захід впливу як накладення штрафу в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Згідно пункту 2 частини першої статті 41 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок здійснення Нацкомфінпослуг нагляду за наданням фінансових послуг і дотриманням чинного законодавства у відповідній сфері шляхом проведення її уповноваженими особами перевірок (інспекцій) учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг), їх афілійованих та споріднених осіб, які проводяться самостійно чи разом з іншими уповноваженими органами державної влади, на момент спірних відносин був встановлений у Правилах проведення перевірок (інспекцій) Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затверджених розпорядженням Нацкомфінпослуг від 27 листопада 2012 року №2422, (далі по тексту – Правила №2422).

Пунктами 2.1, 7.1-7.3, 7.6 Правил №2422 передбачено, що Нацкомфінпослуг може проводити планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок.

Нацкомфінпослуг за письмовою вимогою може отримувати від суб’єктів господарювання документи або належним чином засвідчені копії документів (витяги з документів), інформацію, що стосуються їх діяльності у сфері надання фінансових послуг та (або) показників їх фінансового стану.

При проведенні перевірки суб’єкта господарювання йому надсилається письмова вимога Нацкомфінпослуг за підписом Голови Нацкомфінпослуг або члена Нацкомфінпослуг, який виконує обов’язки та повноваження Голови Нацкомфінпослуг, надати документи або належним чином засвідчені копії документів (витяги з документів), інформацію, що стосуються його діяльності у сфері надання фінансових послуг та (або) показників його фінансового стану, яка оформляється згідно з додатком 1 до цих Правил.

До письмової вимоги Нацкомфінпослуг долучається копія направлення на проведення перевірки, яке оформляється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Суб’єкт господарювання зобов’язаний у визначений в письмовій вимозі Нацкомфінпослуг строк надати інспекційній групі всі перелічені у вимозі документи або належним чином засвідчені копії документів (витяги з документів) та інформацію, скріплені печаткою (за наявності) суб’єкта господарювання.

У разі відмови суб’єкта господарювання надати інспекційній групі необхідну інформацію та всі перелічені у вимозі Нацкомфінпослуг документи або належним чином засвідчені копії документів (витяги з документів) або несвоєчасного їх надання інспекційній групі керівник суб’єкта господарювання або уповноважена особа суб’єкта господарювання має право письмово викласти мотиви відмови від надання такої інформації та документів або належним чином засвідчених копій документів (витягів з документів) або несвоєчасного їх надання інспекційній групі.

Підписаний керівником та членами інспекційної групи примірник акта перевірки протягом одного робочого дня з дня підписання надсилається керівнику суб’єкта господарювання або особі, що виконує його обов’язки, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Після отримання примірника акта перевірки керівником суб’єкта господарювання або особою, що виконує його обов’язки, протягом 10 календарних днів можуть бути подані інспекційній групі письмові заперечення (зауваження) до акта, які долучаються до акта перевірки, який залишається в Нацкомфінпослуг.

Згідно з пунктами 1.11, 4.9, 4.10, 4.12, 4.13, 4.14 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20 листопада 2012 року №2319, (далі по тексту – Положення №2319), посадова особа Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складає акт про правопорушення.

Примірник акта про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше п’яти днів з дати його складання з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.

Керівник або уповноважений представник особи має право подати на розгляд справи про правопорушення письмові пояснення (заперечення) разом із документами, на яких вони ґрунтуються. Письмові пояснення в обов’язковому порядку долучаються до матеріалів справи про правопорушення.

Уповноважена особа Нацкомфінпослуг при підготовці справи про правопорушення, за яке передбачено застосування заходу впливу, визначеного підпунктом 3 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, до розгляду повинна: з’ясувати, чи належить до її компетенції розгляд справи про правопорушення; з’ясувати, чи належить до її компетенції застосування відповідного заходу впливу; перевірити, чи дотримані вимоги законодавства при складанні акта про правопорушення; з’ясувати, чи є в наявності додатки, зазначені в акті про правопорушення; з’ясувати, чи застосовувалися раніше до особи заходи впливу за таким самим фактом; перевірити наявність обставин, що пом’якшують або обтяжують відповідальність особи; визначити необхідність залучення до розгляду справи про правопорушення фахівців, експертів із питань ринку фінансових послуг, фахівців саморегулівних організацій та інших осіб; перевірити своєчасність повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення.

Уповноважена особа Нацкомфінпослуг вирішує питання, передбачені у пункті 4.12 цього розділу, визначає дату, час та місце розгляду справи про правопорушення, про що повідомляється особа рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше ніж за п’ять робочих днів до дати розгляду справи про правопорушення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис.

Керівник або уповноважений представник особи при розгляді справи про правопорушення має право: знайомитися з усіма матеріалами, які є у справі про правопорушення; бути присутнім при розгляді справи про правопорушення; надавати пояснення (у тому числі письмові), заявляти клопотання по суті виявленого порушення.

Аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку, що законодавством регламентовано чітку і послідовну процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, за вказане правопорушення, обов’язковими етапами якої є надсилання їй відповідного акта про правопорушення та повідомлення про дату, час та місце розгляду її справи, а також надання права особі на подачу та розгляд її заперечень на акт перевірки.

Недотримання зазначених процесуальних вимог нівелює право особи, яка притягається до відповідальності, на захист її прав та інтересів в адміністративному досудовому порядку та зумовлює незаконність рішення контролюючого органу, прийнятого за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, примірник акта про неподання інформації ПрАТ “СК “ДІМ СТРАХУВАННЯ” від 09 грудня 2016 року №781/13-14/13/6, на підставі висновків якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, позивачу не надсилався, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, визначеному Положенням №2319, позивача не повідомлено, а отже, фактично позивач був позбавлений можливості реалізувати своє право на захист.

Крім того, суд звертає увагу на те, що акт про неподання інформації та постанову про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг складено однією датою.

При цьому суд враховує правову позицію, викладену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі “Рисовський проти України”, в якому суд зазначив, що принцип “належного урядування”, зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов’язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов’язків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не дотримано законодавчо визначеної процедури притягнення до адміністративної відповідальності, що обумовлює протиправність її наслідків, а саме постанови від 09 грудня 2016 року №414/13-15/13/16 про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг.

Водночас, суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи позивача в частині виконання ПрАТ “СК “ДІМ СТРАХУВАННЯ” вимог Нацкомфінпослуг про надання інформації та документів як такі, що спростовуються матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи міститься копія листа ПрАТ “СК “ДІМ СТРАХУВАННЯ” від 09 листопада 2016 року №250, з відміткою про отримання Нацкомфінпослуг 09 листопада 2016 року, у якому зазначається, що при врегулюванні страхових випадків не вбачалося підстав для застосування пунктів 5.1.6, 5.1.15, 5.1.16, 5.1.17 договору страхування від 31 липня 2015 року №0013.0000004 та відмови у виплаті страхового відшкодування страхувальнику, а також міститься перелік додатків, а саме: копія банківської виписки по рахунку №; копія чека про відправлення повідомлення про оплату штрафу; копія платіжного доручення №4827 від 28 жовтня 2016 року.

Разом з тим, документи, зазначені в додатках до вказаного листа, в матеріалах справи відсутні, у зв’язку з чим неможливо встановити їх зміст, а саме ідентифікувати, що ці платіжні документи стосуються саме сплати страхового платежу за договором добровільного страхування кредитів від 31 липня 2015 року №0013.0000004.

При цьому, судом встановлено, що Нацкомфінпослуг складено вимогу щодо надання інформації та документів від 11 листопада 2016 року №9222/13-8, якою вимагає протягом двох робочих днів з дня отримання даної вимоги надати належним чином засвідчені копії банківських виписок щодо сплати страхового платежу за договором добровільного страхування кредитів від 31 липня 2015 року №0013.0000004 та обґрунтовані офіційні письмові пояснення щодо наступних питань: чому при врегулюванні страхових справ за договором страхування не було застосовано виключення зі страхових випадків, що передбачено договором страхування (як саме була досліджена можливість застосування умов пунктів 5.1.6, 5.1.15, 5.1.16, 5.1.17 договору страхування при врегулюванні наданих страхових справ); чому сума страхового платежу зазначена в роздруківці з клієнт банку (наданої листом від 09 листопада 2016 року №250) відрізняється від суми страхового платежу зазначеного в табличних даних “Інформація про здійснення протягом 2015 року страхових відшкодувань за окремими видами страхування” (наданої листом від 17 травня 2016 року №121).

Матеріали справи підтверджують, що вказану вимогу направлено на адресу позивача рекомендованим листом, 15 листопада 2016 року №5872, що підтверджується копією реєстру УДППЗ “Укрпошта”, однак не вручені адресату, у зв’язку із порушеннями у роботі УДППЗ “Укрпошта”.

Отже, враховуючи, що у наданих позивачем поясненнях та документах відсутні копії банківських виписок щодо сплати страхового платежу за договором добровільного страхування кредитів від 31 липня 2015 року №0013.0000004 та не розкрито питання, як саме була досліджена можливість застосування умов пунктів 5.1.6, 5.1.15, 5.1.16, 5.1.17 договору страхування при вивченні питання застосування виключення зі страхових випадків при врегулюванні наданих страхових справ, суд приходить до висновку, що позивачем не надано запитувані Нацкомфінпослуг документи та інформація в повному обсязі, однак, недотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності та порушення права позивача на захист, зокрема, щодо надання відповідних пояснень та заперечень, обумовлює необґрунтованість та передчасність висновків Нацкомфінпослуг про наявність у діях/бездіяльності позивача складу правопорушення, передбаченого статтею 41 Закону України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг”, а відтак, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови відповідача, та необхідність її скасування.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Комісією не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПрАТ “СК “ДІМ СТРАХУВАННЯ” підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ДІМ СТРАХУВАННЯ” задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг від 09 грудня 2016 року №414/13-15/13/16.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “ДІМ СТРАХУВАННЯ” понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. (Одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п’ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “ДІМ СТРАХУВАННЯ” (49101, м. Дніпро, вул. Короленко, буд. 21; ідентифікаційний код 21870998);

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 3; ідентифікаційний код 38062828).

Суддя В.А. Кузьменко