Справа № 824/670/18-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 вересня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/670/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув адміністративний позов Головного управління ДФС у Чернівецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Украгромеханізація" про визнання недійсними установчих (засновницьких) та реєстраційних документів недійсними та припинення юридичної особи.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Чернівецькій області звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати установчі (засновницькі) та реєстраційні документи товариства з обмеженою відповідальністю "Украгромеханізація - 2018" (5800, м. Чернівці, вул. Хотинська, будинок 2-Г, ) недійсними з моменту державної реєстрації з 01.06.2016 р. та припинити юридичну особу - товариства з обмеженою відповідальністю "Украгромеханізація" (5800, м. Чернівці, вул. Хотинська, будинок 2-Г, ) з моменту державної реєстрації з 01.06.2016 р.

Ухвалою суду від 19.07.2018 р. залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Судом встановлено, що подана позивачами позовна заява містить наступні недоліки:

- в порушення п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачем не додано до позовної заяви оскаржувані установчі (засновницькі) та реєстраційні документи товариства з обмеженою відповідальністю "Украгромеханізація";

- всупереч п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачем в позовній заяві не зазначено про те, чи ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- в порушення ч. 3 ст. 161 КАС України, позивач за звернення до адміністративного суду з позовною заявою недоплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Копію ухвали позивач отримав 24.07.2018 р., що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

У строк встановлений судом, позивач подав до суду заяву, відповідно до змісту якої частково виконав вимоги ухвали суду від 19.07.2018 р. А саме, повідомив суд про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, просив продовжити ГУ ДФС у Чернівецькій області термін для надання доказів, витребуваних ухвалою суду від 19.07.2018 р. по справі №824/670/18-а та для надання оригіналу платіжного доручення №940 від 26.07.2018 р.

Ухвалою суду від 30.07.2018 р. заяву позивача задоволено. Продовжено Головному управління ДФС у Чернівецькій області строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали від 19.07.2018 р. у справі № 824/670/18-а на два дні з дати отримання копії ухвали.

Копію вказаної ухвали позивач отримав 07.08.2018 р., що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач, у строк продовжений судом для виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, подав до суду платіжне доручення №940 від 26.07.2018 р. та на виконання вимог п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачем подано клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати з відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців юридичного управління Чернівецької міської ради належним чином завірені копії статуту та інших установчих (реєстраційних) документів товариства з обмеженою відповідальністю "Украгромеханізація - 2018"

Перевіривши виконання позивачем вимог ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.07.2018 р. щодо усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, суд вважає, що наявні підстави для повернення позивачеві позовної заяви.

З наданих позивачем заяви від 27.07.2018 р. та клопотання про витребування доказів не вбачається повне усунення недоліків зазначених в ухвалі Чернівецького окружного адміністративного суду від 19.07.2018 р., а також вони не містять доказів на підтвердження реальної неспроможність виконання вказаної ухвали.

Зокрема, із змісту клопотання про витребування доказів судом встановлено, що з метою виконання вимог ухвали суду від 19.07.2018 р. про залишення позовної заяви без руху позивач звернувся до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Чернівецької міської ради із запитом про надання матеріалів, однак отримав відмову. Так, відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Чернівецької міської ради листом №01-/05/1-10-1229 від 27.07.2018 р. повідомив позивача про те, що ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб - підприємців та громадських формувань" органи державної влади безоплатно отримують відомості з Єдиного державного реєстру з метою здійснення ними повноважень, виключно в електронній формі через портал електронних сервісів у Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру.

Згідно Порядку надання відомостей з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців України від 10.06.2016 р. №1657/5, користувач отримує відомості з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців в електронній формі через портал електронних сервісів шляхом отримання витягу з ЄДР в електронній формі, а також до документів, що містяться у реєстраційній справі, в електронній формі.

Надання документів, що містяться в реєстраційній справі, в електронній формі здійснюється автоматично програмними засобами ведення ЄДР залежно від зазначених користувачем критеріїв пошуку.

Однак, як вказував позивач, за критеріями пошуку доступ ГУ ДФС у Чернівецькій області є тільки до витягу про юридичну особу, тобто відомостей з ЄДР про держану реєстрацію створення юридичної особи, витяг з якої був наданий до позову.

Окрім того, позивач вказував, що при здійсненні ним доступу в онлайн режимі до установчих документів юридичних осіб, від позивача вимагалося введення унікального коду, що належить юридичній особі та використовується державним реєстратором, який позивачу невідомий.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано роздруківки скриншотів з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України про проведення безкоштовного пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Так, позивач просив суд визнати установчі (засновницькі) та реєстраційні документи товариства з обмеженою відповідальністю "Украгромеханізація - 2018" недійсними з моменту державної реєстрації з 01.06.2016 р. та припинити юридичну особу - товариства з обмеженою відповідальністю "Украгромеханізація" з моменту державної реєстрації з 01.06.2016 р., при цьому позивач не конкретизував, які саме документи він просить визнати недійсними та не додав їх до позовної заяви.

Як видно із наданих позивачем роздруківок видно, що поля для проведення запиту позивачем не заповнені, а тому суд вважає, що вказані позивачем обставини та докази не підтверджують неможливість самостійно надати суду оскаржувані установчі (засновницькі) та реєстраційні документи товариства з обмеженою відповідальністю "Украгромеханізація - 2018" та у свою чергу усунути недоліки позовної заяви згідно ухвали про залишення позовної заяви без руху від 19.07.2018 р.

Згідно ч. 3 ст. 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на вищезазначені обставини справи, суд відмовляє в задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки позивач, як суб'єкт владних повноважень, не обґрунтував поважні причини неможливості самостійно надати письмові докази.

Отже, на момент винесення судом ухвали про повернення позовної заяви, позивач не усунув недоліки позовної заяви на які вказувалось в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 19.07.2018 р.

Крім того, суд враховує також те, що звертаючись до суду з вказаним позовом позивач, як суб'єкт владних повноважень, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 161 КАС України, зобов'язаний був дослідити вказані документи та у позовній заяві конкретизувати, як у викладених обставинах, якими він обґрунтовує позовні вимоги так і в прохальній частині позовної заяви, які саме документи він просить визнати недійсними.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його правами та обов'язками.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Чуйкіна проти України" ((Заява № 28924/04) 13.01.2011 р. ОСТАТОЧНЕ) вказано, що "стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 р. у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", п. п. 28- 36, Series A N 18)".

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України", яке 30.08.2013 р. набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (див. рішення від 28.05.1985 р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").

В рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13.12.2011 р. (17-рп/2011) зазначено, що "вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, а останній не усунув недоліки позовної заяви у строк визначений судом та не продемонстрував готовність брати участь на цьому етапі розгляду її справи, тому логічним є застосування до нього передбачених законодавством наслідків - повернення позовної заяви.

Крім того, суд зазначає, що з метою повернення суми сплаченого судового збору позивач може звернутися до суду з відповідною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 127, 131, 169, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про витребування доказів.

2. Позовну заяву Головного управління ДФС у Чернівецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Украгромеханізація" про визнання недійсними установчих (засновницьких) та реєстраційних документів недійсними та припинення юридичної особи повернути позивачу.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу.

4. Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано через Чернівецький окружний адміністративний суд до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя В.К. Левицький