Справа № 0640/4004/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 вересня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4004/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -
03.08.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, у якому він просить зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області) здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань згідно з довідкою Управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області №5/15-647 від 06.11.2017, починаючи з 01.03.2018.
В обґрунтування позову зазначає, що йому було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивачу стало відомо, що йому при обчисленні пенсії відповідачем не було враховано на час призначення пенсії усіх складових грошового забезпечення, у тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. 20.02.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до довідки Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області від 06.11.2017 №5/15-647. Однак, відповідач листом від 03.04.2018 №600/В-11 повідомив про відмову у здійсненні перерахунку.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Крім того, представником відповідача зазначено, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не належать до надбавок, доплат або підвищень, тобто не є щомісячними додатковими видам грошового забезпечення, які можуть бути враховані у грошове забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Позивачу стало відомо, що йому при обчисленні пенсії відповідачем не було враховано на час призначення пенсії усіх складових грошового забезпечення, у тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
20.02.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням при обчисленні пенсії усіх складових грошового забезпечення, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Крім того, відповідачу було надано довідку Управління державної пенітенціарної служби України в Житомирській області №5/15-647 від 06.11.2017 про додаткові види грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби, що передували виникненню права на призначення пенсії, а саме: з 01.12.2014 до 01.11.2016 (а.с. 10).
ГУ ПФУ в Житомирській області у листі від 03.04.2018 №600/В-11 відмовило позивачу у врахуванні до складу грошового забезпечення з якого обчислюється його пенсія додаткових видів грошового забезпечення зазначених у довідці Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області від 06.11.2017 №5/15-647, посилаючись на відсутність підстав для проведення перерахунку відповідно до статтей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 11).
Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 ст.46 Основного Закону проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон України №2262-XII).
У преамбулі Закону України №2262-XII закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 43 Закону України №2262-XII пенсії особам офіцерського складу обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - Постанова №393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Частиною 1 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон України №2011-ХІІ) передбачено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Частиною 1 статті 9 Закону України №2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону України №2011-ХІІ цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що після 01 січня 2011 року пенсія особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб обчислюється, виходячи з сум грошового забезпечення, до якого на підставі статті 9 Закону України №2011-ХІІ включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався єдиний соціальний внесок. При цьому розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Відтак, встановлено що у період проходження ОСОБА_1А служби, у тому числі останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, структура, умови та виплата його грошового забезпечення, здійснювалась у порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 (зі змінами та доповненнями, далі постанова №1294).
Підпунктом 3 пункту 5 вказаної постанови надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Зокрема, умови, розмір та порядок виплат військовослужбовцям матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань також визначені Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №222 від 07.10.2009 (чинної при нарахуванні вказаних одноразових грошових допомог позивачу).
Отже, у контексті наведеного суд відмічає, що за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням ОСОБА_1 були нараховані та виплачені, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, про що свідчать довідка Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області від 06.11.2017 №5/15-647 (а.с. 14).
Аналіз правових норм, дає підстави вважати, що зазначені виплати є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які, відповідно до частини 2 статті 9 Закону України №2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
У постанові Верховного суду України від 10.03.2015 у справі №21-70а15 вказано, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Таким чином, нараховані та виплачені позивачу матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань з яких сплачено єдиний соціальний внесок, відповідно до ч.3 ст.43 Закону України №2262-ХІІ підлягають обов'язковому включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що посилання відповідача у листі від 03.04.2018 (а.с. 11) на відсутність підстав для врахування до складу грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії позивача матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, які зазначені у довідці Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області від 06.11.2017 №5/15-647 (а.с. 14) є безпідставними.
Відтак, суд вважає, що ГУ ПФУ в Житомирській області непроведенням позивачу перерахунку пенсії з урахуванням всіх вищезазначених складових порушено гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення, яке має бути відновленим, оскільки до теперішнього часу ГУ ПФУ в Житомирській області не здійснено жодної дії для забезпечення права позивача на перерахунок пенсії, що свідчить про протиправну бездіяльності відповідача.
Крім того, під час вирішення спору по суті суд враховує те, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту позивача, як пенсіонера органів державної кримінально-виконавчої служби України, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Враховуючи викладене та з метою повного захисту прав, свобод і інтересів позивача, керуючись ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та враховуючи фактичні обставини справи, позов задовольнити шляхом визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1, викладеної у листі від 03.04.2018 № 600/В-11 та зобов'язання відповідача вчинити вказані дії з 01.03.2018 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, виплачених за останні 24 місяці перед звільненням, з яких справлявся єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
ГУ ПФУ в Житомирській області не доведено правомірності своєї відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018 на підставі довідки Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області від 06.11.2017 №5/15-647, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У п.2 прохальної частини відзиву представником відповідача заявлено клопотання щодо звільнення ГУ ПФУ в Житомирській області від сплати судових витрат.
Суд наголошує, що Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон України №2147-VIII), зокрема, внесено зміни до Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" та виключено пункти 18-20 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Враховуючи викладене, законодавчо встановлені підстави для звільнення відповідача від сплати судових витрат, зокрема, у випадку їх розподілу в порядку ст.139 КАС України, відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. У зв'язку з задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 704,80 грн.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у проведенні перерахунку та виплати перерахованої пенсії ОСОБА_1, оформлену листом від 03.04.2018 №600/В-11.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань згідно з довідкою Управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області №5/15-647 від 06.11.2017, починаючи з 01.03.2018.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено: 6 вересня 2018 року.

Суддя О.В. Єфіменко