Справа № 2-а-489/2010
Суддя: Іванчук В. М.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-489/2010
Провадження № 6-а/603/2/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Іванчука В. М.

при секретарі судового засідання Сандалюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська

заяву ОСОБА_1,

боржник Бучацьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання,

за участі:

представника заявника адвоката ОСОБА_2

представника Бучацького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Монастириського районного суду Тернопільської області з заявою, в якій просить визнати поважною причину пропуску строку, який надається для предявлення виконавчого документа до виконання, поновити пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа по справі №2-а-489/10 про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум.

Заяву обґрунтовано тим, що постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.11.2010 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області про визнання дій УПФУ неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату соціальної допомоги дітям війни (справа №2-а-489/10р.) задоволено. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року вищевказану постанову скасовано та постановлено нову, якою її адміністративний позов задоволено частково. Про дату і час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 не було повідомлено, а тому участі у судовому засіданні не приймала, копію ухвали апеляційного суду не отримувала. Про наявність такого судового рішення дізналась від свого сина в кінці квітня 2018 року, який побачив його у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Вищевказані рішення вона отримала тільки 03.05.2018 року.

07.05.2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до суду про видачу їй виконавчого листа який отримала 18.06.2018 року і згідно до якого вона мала предявити цей виконавчий лист до виконання до 04.04.2015 року.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в заяві, просить їх задовольнити.

Представник Бучацького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судовому засіданні проти заявлених вимог ОСОБА_1 заперечила з підстав зазначених в запереченні та просить відмовити у задоволенні заяви, з тих підстав, що заявник ОСОБА_1 не навела жодних поважних обставин для поновлення пропущеного строку, крім того, вона як сторона у справі в будь-який момент могла звернутися до Монастириського районного суду Тернопільської області та дізнатись про хід розгляду справи. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду зареєстрована 12.05.2012 року та оприлюднена 14.05.2012 року, тому заявник мала достатньо часу для того, щоб звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа та предявити його до виконання.

Розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з таких підстав.

Згідно постанови Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.11.2010 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області про визнання дій УПФУ неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату соціальної допомоги дітям війни задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.11.2010 року по справі №2-а-489/10/1911 скасовано та постановлено нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 27.04.2010 року з врахуванням виплачених сум.

12.06.2018 року Монастириським районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист на підставі заяви ОСОБА_1 Строк предявлення виконавчого листа до виконання до 04 квітня 2015 року.

Згідно вимог п. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент звернення із заявою про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа) cтягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 року винесена в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КАС України (в редакції від 15.01.2012 року) якщо справа була розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, то копія рішення суду апеляційної інстанції надсилається особам, які беруть участь у справі, протягом трьох днів з моменту підписання постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 167 КАС України (в редакції від 15.01.2012 року) особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня його ухвалення чи складення у повному обсязі або у разі їх звернення вручаються під розписку безпосередньо в суді. Якщо копія рішення надіслана представникові, то вважається, що вона надіслана й особі, яку він представляє. Судове рішення вважається врученим, у тому числі у разі повернення поштового відправлення, яке не вручено адресату з незалежних від суду причин, та у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, повідомленою цими особами суду, або за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, чи для фізичних осіб, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

Як вбачається зі змісту заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання ОСОБА_1 участі в судових засіданнях не приймала та судові рішення про наслідки розгляду її справи не отримувала.

Згідно оглянутих судом матеріалів справи №2-а-489/10 за позовом ОСОБА_1. до Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області про визнання дій УПФУ неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату соціальної допомоги дітям війни відсутні будь-які докази отримання заявником рішення у справі за її позовом, що є суттєвою перешкодою в реалізації права на звернення осіб на користь яких ухвалено рішення до відповідних органів для виконання такого рішення, а також причиною пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 1 ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини право на виконання рішення суду є складовою права на доступ до суду передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «ОСОБА_4 проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Отже, Суд вважає, що заявникові не можна було дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Суд також повторює, що саме на державу покладено обовязок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції.

Отже, обовязок виконати рішення суду, яке набрало законної сили, покладено на відповідача Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області, незалежно від того, чи зверталась позивач за примусовим виконанням судового рішення до органів державної виконавчої служби.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що причини пропуску заявником строку для предявлення виконавчого листа до виконання є поважними, а тому з метою належного виконання судового рішення, заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 370, 376 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, боржник Бучацьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі Тернопільської області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 27 квітня 2010 року з врахуванням виплачених сум.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя ОСОБА_5

Повний текст Ухвали виготовлено 31.08.2018 року.