Справа № 813/3007/17
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3007/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представника позивача - Сахмана П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» про застосування арешту коштів на рахунках,-

в с т а н о в и в :

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» з позовом, у якому просить суд застосувати арешт коштів відповідача, що знаходяться на рахунках платника податків (; місцезнаходження: вул.Б.Хмельницького, 144, с.Зубра, Пустомитівський район, Львівська область, 81135).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.09.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 10.10.2017 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі 8213/2994/17.

Ухвалою від 09.08.2018 року поновлено провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 16.08.2017 року №1800 та направлень на перевірку від 18.08.2017 року №№199, 200 посадовими особами Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснено вихід за місцезнаходженням ТОВ «Корпорація КРТ» для проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Однак відповідач відмовив у допуску до перевірки з причин відсутності правових підстав для її проведення, про що було складено акт від 18.08.2017 року №217/28-10-48-17/37786903. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою, оскільки посадовими особами Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби виконано всі законодавчі вимоги, які регламентують порядок та умови допуску до проведення перевірки. У зв»язку із цим, посилаючись на приписи підп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, просить застосувати адміністративний арешт у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків ТОВ «Корпорація КРТ».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримував повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин не прибуття не повідомив, належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» зареєстроване як юридична особа 16.08.1995 року (місцезнаходження: вул.Б.Хмельницького, 144, с.Зубра, Пустомитівський район, Львівська область, 81135; ).

16.08.2017 року відповідач, керуючись пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України та доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу аудиту Львівського управління Офісу ВПП Іванишина Т.І. від 15.08.2017 №44894/28-10-48-14 відповідачем видано наказ № 1800 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Корпорація КРТ» ()» .

Згідно п.2 цього наказу, перевірку наказано провести з 18.08.2017 року тривалістю 15 робочих днів.

На підставі вищевказаного наказу від 18.08.2017 року №199 та № 200 посадовим особам Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби видані направлення на перевірку.

Того ж дня, 18.08.2017 року, на виконання наказу від 16.08.2017 року № 1800 та відповідно до направлень на перевірку, посадовими особами Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснено вихід за фактичною адресою ТОВ «Корпорація КРТ» (вул.Лазаренка,1, м.Львів) з метою проведення перевірки.

Посадовою особою ОСОБА_3, ТзОВ «Корпорація КРТ», ознайомившись з наказом та направленнями на перевірку, відмовив посадовим особам контролюючого органу в допуску до перевірки з причин відсутності правових підстав для її проведення.

За таких обставин, посадовими особами Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби складено акт від 18.08.2017 року № 217/28-10-48-17/37786903 про відмову у допуску до проведення перевірки ТОВ «Корпорація КРТ», копію якого вручено директору товариства.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на переконання позивача відмова відповідача від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки є законною підставою для застосування арешту коштів на його рахунках. Наведене і зумовила позивача звернутись до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права. Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені ст.94 Податкового кодексу України.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов'язків платника податків, наведене в п.94.1 цієї статті, яка за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Водночас чинне законодавство послідовно розмежовує порядок накладення адміністративного арешту на майно платника податків, відмінне від коштів, та арешту коштів платника податків.

Адміністративний арешт майна платника податків, відповідно до п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України, накладається за рішенням керівника органу державної податкової служби, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Натомість арешт коштів на рахунку платника податків, відповідно до п.94.6 ст.94 Податкового кодексу України, здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Наведене кореспондуються з приписами п.94.4 цієї ж статті, згідно з якою арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Таким чином, реалізація права податкового органу на застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків може здійснюватися виключно шляхом безпосереднього звернення до адміністративного суду з позовом про накладення арешту на кошти на рахунку платника податків. У цьому разі рішення керівника податкового органу або його заступника не приймається.

В той же час, підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

За правилами підп.94.2.3 п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п.78.4, 78.5 ст.78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до абз.1 п.81.2 вказаної статті, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на підп.94.2.3 п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України та вказує на відмову платника податків ТОВ «Корпорація КРТ» від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки з причин відсутності правових підстав для її проведення, що підтверджується актом від 18.08.2017 року № 217/28-10-48-17/37786903.

З приводу вказаних обставин суд враховує наступне.

Суд встановив, що відповідач оскаржував у судовому порядку наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 16.08.2017 №1800 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Корпорація КРТ».

Так, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 року у справі №813/2994/17 (№876/1179/18) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування цього наказу позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №1800 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Корпорація КРТ» () від 16 серпня 2017 року.

Підставою для скасування цього наказу слугувало те, що оскаржуваний наказ від 16.08.2017 №1800 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Корпорація КРТ» не містить зазначення будь-якої податкової інформації, що свідчила б про можливі порушення з боку позивача вимог валютного, податкового та іншого не врегульованого ПК України законодавства; натомість контролюючий орган обмежився лише загальними посиланнями на норми права та на доповідну записку заступника начальника управління Офісу ВПП ДФС від 15.08.2017р. №44894/28-10-48-14.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

А тому, враховуючи, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2018 року №813/2994/17 (№876/1179/18), яка набрала законної сили, встановлено безпідставність наказу про проведення перевірки відповідача від 16.08.2017 року №1800, відтак при розгляді цієї справи, з огляду на імперативні приписи процесуального Закону, дані обставини не можуть оспорюватися і не підлягають доказуванню.

Таким чином, встановлені судовим рішенням обставини щодо безпідставності наказу від 16.08.2017 року №1800 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» ()» свідчать на правомірність відмови відповідача від допуску посадових осіб контролюючого органу Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до такої перевірки.

Відповідно, відсутність законних підстав для проведення перевірки, по якій ТОВ «Корпорація КРТ» відмовлено в допуску, має наслідком відсутність підстав для застосування контролюючим органом арешту майна відповідача. Вказаним нівелюються доводи позивача щодо виконання всіх законодавчих вимог, які регламентують порядок та умови допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, адже визначальним при вирішені заявленого спору є не лише дотримання процедури призначення перевірки, а й дослідження законності її призначення та проведення.

Вказана правова позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 30.01.2018 року (справа №826/689/14) та від 13.02.2018 року (справа №803/295/16).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні.

Докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд вважає, що в задоволенні позову Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» про застосування арешту коштів на рахунках слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ( 04119, м.Київ, вул. Дегтярівська,11г, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» (, вул.Б.Хмельницького, 144, с.Зубра, Пустомитівський район, Львівська область, 81135) про застосування арешту коштів на рахунках - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 03 вересня 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.