Справа № 216/5499/16-а(2-а/216/39/17)
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2018 року

Київ

справа №216/5499/16-а(2-а/216/39/17)

адміністративне провадження №К/9901/37313/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - управління ПФУ) на постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2017 року (суддя Онопченко Ю.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року (судді Чумак С.Ю., Гімон М.М., Юрко І.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправними дії відповідача відмову зарахувати індексацію заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення у склад заробітку (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії при розрахунку пенсії ОСОБА_1; зобов'язати відповідача перерахувати пенсії, починаючи з 10 січня 2008 року з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення у складі заробітку (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Суди встановили, що ОСОБА_1 з 10 січня 2008 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком в розмірі 81 відсотків від суми заробітної плати, відповідно до статті 371 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії; далі - Закон № 3723-ХІІ). Загальний стаж роботи становить 31 рік 3 місяці 27 днів, із них 11 років 8 місяців 10 днів стаж роботи як державного службовця.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії як державному службовцю з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

Управління ПФУ листом від 08 листопада 2016 року № 10923/03/24, відмовило у здійсненні такого перерахунку.

Позивач, вважаючи неправомірними дії відповідача щодо відмови в задоволенні її вимог, звернулась до суду з цим позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області постановою від 22 травня 2017 року позов задовольнив частково.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Суди виходили із того, що пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Управління ПФУ не погодилося із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і звернулося із касаційною скаргою про їх скасування у частині задоволення позовних вимог та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Указує на те, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та грошові винагороди, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865, не відносяться до інших надбавок, передбачених Законом України «Про державну службу», а тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця. Йдеться у касаційній скарзі і про порушення, на думку скаржника, норм процесуального права, оскільки на порушення вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), у редакції чинній до 15 грудня 2017 року, управлінню ПФУ не була надіслана копію ухвали суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд переглянув судові рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги, з'ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про таке.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 16 вересня 2014 року (справа № 21-314а14) виснував, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» дає підстави вважати, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Зважаючи на те, що цей висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, прийнятий за результатами розгляду справи, фактичні обставини в якій є подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - у справі, що розглядається, спір також стосується включення до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру його пенсії сум виплат, з яких бути фактично нараховані та сплачені страхові внески, то висновок судів першої й апеляційної інстанцій про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація, на які нараховані і сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні бути включені до складу заробітної плати державного службовця і враховуватись при обчисленні розміру його пенсії, є правильним.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03 липня 2018 року (справа № 464/3737/17).

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341- 343, пунктом 1 частини першої статті 349, статтями 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко