Справа № 750/5362/18
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5362/18
Провадження № 2-а/750/461/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

31.05.2018 позивач звернувся до суду з позовом та просив суд скасувати постанову серії ВР № 107508 інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 08.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 680 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 08.05.2018 близько 9 години 30 хвилин в с. Кіпті Козелецького району Чернігівської області на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі позивач здійснював перевезення пасажирів на автомобілі «DAF РВ 49.11», р.н.з. СВ 4248 ВС та був зупинений працівником поліції через те, що на лобовому склі автомобіля в зоні склоочисників є тріщина, проте жодні докази тріщини саме такого розміру відсутні.

У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позову.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав.

Згідно частини 4 статті 229 КАС України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Судом встановлено, що 08.05.2018 о 09.30 на 98 км а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі позивач керував ТЗ «DAF РВ 49.11», р.н.з. СВ 4248 ВС, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів по маршруту Чернігів-Київ в якому на вітровому склі мали місце тріщини в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги п. 31.4.7. «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Керування водіями транспортних засобів, що мають несправності гальмової системи, рульового управління, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація їх забороняється, або переобладнаними з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, або такими, що своєчасно не пройшли державного технічного огляду ( ч.1 ст.121 КУпАП).

В позовній заяві позивач не заперечував наявності на лобовому склі в районі склоочисників невеликої тріщини, однак зазначив, що наявність тріщини не є технічною несправністю автомобіля.

Відповідно до пункту 31.1. Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 6.8.5 «Колісні транспорті засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» ДСТУ 3649:2010 на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Інспектор у постанові про адміністративне правопорушення зазначив, що позивач керував автомобілем, який мав тріщину в зоні роботи склоочисників, однак доказів того, що тріщина була більш 50 мм не надано.

Таким чином, під час розгляду справи в суді відповідач не надав доказів, які підтверджували б вчинення позивачем адміністративного правопорушення за яке на нього постановою від 08.05.2018 року накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст.251КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, матеріали справи не містять беззаперечних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З цього слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Одночасно в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів: п. 45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р.; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013 р.

ВС у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 визнав вірними висновки суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. ВС вказав, що у даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо. Постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, враховуючи ненадання відповідачем беззаперечних доказів вчинення правопорушення, викладені позивачем у позовній заяви обставини відповідають дійсності, що є безумовною підставою для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 77, 242, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 107508, винесену інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 від 08.05.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 680 грн. 00 коп. та закрити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Карапута