Справа № 805/3266/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 р. Справа№805/3266/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., при секретарі судового засідання Хороші С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" (поштова адреса: 85612, Донецька область, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34, )

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г, )

про скасування податкового повідомлення-рішення від 15 лютого 2018 року № на суму 19 075 138,80 грн.

За участі представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Гламаздін О.О. за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі - відповідач, податковий орган), в якій просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 лютого 2018 року № .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року позову заяву прийнято до провадження, відкрито провадження в адміністративній справі № 805/83266/18-а та призначено підготовче провадження.

Ухвалою суду від 13 червня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Під час підготовчого засідання, призначеного на 26 липня 2018 року вирішено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що 19.01.2018 року відповідачем було проведено камеральну перевірку ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» () з питання своєчасності сплати до бюджету узгоджених сум податкових зобов'язань за 3 квартал 2017 року, визначених в податковій декларації з податку на прибуток за три квартали 2017 року.

Перевіркою встановлені порушення Платником податків п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), відповідно до якого встановлено факт несвоєчасної сплати до бюджету сум узгоджених грошових зобов'язань з податку на прибуток за 3 квартал 2017 року, визначеної в податковій декларації з податку на прибуток за три квартали 2017 року (№ від 06.11.2017р.) у розмірі 95 375 694 грн. (строк сплати 19.11.2017р.) із затримкою на 38 календарних днів.

Позивачем подано заперечення на Акт перевірки, які залишені Відповідачем без задоволення.

За результатами камеральної перевірки складено акт перевірки від 19.01.2018 року №29/28-10-46-13-31831942.

15 лютого 2018 року податковим органом, на підставі Акту перевірки, прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого встановлено порушення строків сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств визначеного п. 57.1 ст. 57 ПКУ та на підставі ст. 126 ПКУ за затримку на 38 календарних днів сплати грошового зобов'язання в сумі 95 375 694 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % (відсотків) у сумі 19 075 138,8 грн. за платежем податок на прибуток приватних підприємств 11021000.

Скарга Платника податків про скасування зазначеного податкового повідомлення-рішення від 02.03.2018 року до Державної фіскальної служби України залишена без задоволення (Рішення про результат розгляду скарги від 26.04.2018р. №14698/6/99-99-11-03-01-25).

Позивач вважає, що зазначене податкове повідомлення-рішення винесене податковим органом в порушення положень діючого законодавства України та підлягає скасуванню, тому звернувся до суду з даним позовом.

Мотивуючи свою позицію щодо неможливості притягнення підприємства до відповідальності позивач, посилаючись на норми статей 1, 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1669, розпоряджень Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р і від 02.12.2015р. №1275-р, зазначив, що позивач-платник податку здійснює господарську діяльність на території проведення АТО.

У зв'язку з активним розгортанням бойових дій в зоні проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, для Платника податків склалася вкрай несприятлива ситуація, а саме: відсутність жодної фізичної чи технічної змоги витребувати у контрагентів грошові кошти, які останні йому заборгували: наявність дебіторської заборгованості; неможливість здійснення розрахунків через перебої у роботі банківської системи.

Платнику податків видано Сертифікат (висновок) про настання обставин непереборної сили №2883/05-4 від 05.09.2014 року Торгово-промисловою палатою України, яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 14 квітня 2014 року для ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів. Отже, наданий Сертифікат, на думку позивача, звільняє платника податків від відповідальності за несвоєчасну сплату податків, з огляду на те, що виключає саму можливість притягнення платника податків до відповідальності та накладення штрафів за вказане порушення.

Позивач також зауважив, що платники податку, які перебувають на обліку у податкових органах, і які здійснюють господарську діяльність на території, де проводилася АТО або було оголошено військовий чи надзвичайний стан, на цей період звільняються від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань, зокрема щодо своєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на прибуток. Закон №1669 надає можливість на період АТО не виконувати обов'язки платника податків у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі. Тобто законодавець звільнив Платника податку від застосування штрафних санкцій і пені з боку податкових органів.

Отже, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

У ході судового розгляду справи представник позивача не заперечував несвоєчасну сплату податкового зобов'язання, проте зауважив, що підприємством здійснено всі можливі міри для погашення грошового зобов'язання без порушення законодавства, зокрема, на виконання статті 36 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», відповідно до Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету обласному бюджету Донецької області на погашення заборгованості за електричну енергію підприємств водопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2017 року №971 укладено договір №971/6 про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 06.12.2017 року №971. Згідно цього договору за рахунок субвенції з державного бюджету місцевого бюджету проведено взаєморозрахунок та погашена заборгованість з податку на прибуток, що підтверджується платіжним дорученням №43 від 27.12.2017 року.

Окрім того, представник позивача під час судового розгляду зауважив, що станом на дату подання позовної заяви податкові зобов'язання, задекларовані у податковій декларації збору за спеціальне використання води за 3 квартали 2014 року сплачено платником податку до державного бюджету в повному обсязі. Тобто ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» добросовісно виконані зобов'язання зі сплати податкових зобов'язань навіть в умовах розгортання та проведення АТО.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Так, у наданому на адресу суду письмовому відзиві на позовну заяву позивача, відповідач зазначив про відповідність спірного податкового повідомлення-рішення вимогам чинного законодавства та зауважив, що позивачем несвоєчасно сплачена узгоджена сума податкового зобов'язання з ПДВ, внаслідок чого до позивача були застосовані штрафні санкції.

На підставі зазначеного, під час судового розгляду справи, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є юридичною особою та зареєстрований за адресою: Україна, 85612, Донецька область, Марійський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34. Основним видом діяльності Позивача є виробництво електроенергії.

Відповідач, є суб'єктом владних повноважень, на якого чинним законодавством покладено владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Приписами підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Суд зазначає, що при розгляді даного спору не є спірним питання порушення строків сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання з ПДВ, спірним є питання саме прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, яким до позивача застосовані штрафні санкції.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VІІ.

Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням від 2 грудня 2015 року № 1275-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, м. Курахове Донецької області віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Статтею 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Станом на день розгляду справи антитерористична операція не закінчена.

Відповідно до частини 2-3 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом 1 статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 14-1 Закону України № 1669-VІІ Торгово-промисловій палаті України надано право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини.

Відповідно до статті 11 Закону України № 1669-VІІ, внесені відповідні зміни до Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", зокрема даний закон доповнено статтею 14-1, згідно з якою форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Позивачем до матеріалів справи надано сертифікат Торгово-промислової палати України від 5 вересня 2014 року № 2883/05-4 про настання обставин непереборної сили, яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 14 квітня 2014 року для позивача при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п'ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред'явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем за подання до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 286 127 (двісті вісімдесят шість тисяч сто двадцять сім) гривень 09 копійок.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 287, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 15 лютого 2018 року № на суму 19 075 138,80 грн. - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 15 лютого 2018 року № на суму штрафних санкцій 19 075 138 (дев'ятнадцять мільйонів сімдесят п'ять тисяч сто тридцять вісім) гривень 80 копійок за порушення строків сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" (поштова адреса: 85612, Донецька область, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34, ) судовий збір у розмірі 286 127 (двісті вісімдесят шість тисяч сто двадцять сім) гривень 09 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 22 серпня 2018 року. Повний текст рішення складено та підписано 31 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.