Справа № 811/1726/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року справа № 811/1726/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження) в м.Кропивницький адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до Управління про визнання протиправним та скасування рішення, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Водночас, просив зобов'язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

У позовній заяві зазначає, що Управління незаконно відмовило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, оскільки законодавством не передбачена можливість отримання земельної ділянки у власність лише згідно з переліком, який формує суб'єкт владних повноважень, котрий уповноважений на розпорядження землями сільськогосподарського призначення.

Звертає увагу, що відповідач не надав жодної інформації про власника чи користувача земельної ділянки.

Управління заперечило стосовно позову, подавши відзив на нього (а.с.18-21).

Зазначило, що вправі вирішувати, які землі можна передавати у власність.

Також, пояснило, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не є рішенням, а тому не свідчить про порушення прав та інтересів особи, яка має намір отримати у власність земельну ділянку.

11 червня 2018 року суд прийняв ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.2-3).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 28 березня 2018 року позивач подав до Управління заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а.с.9).

Разом із заявою позивач надав графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки.

19 квітня 2018 року (в межах строку визначеного законом) Управління прийняло рішення, яким відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, повідомивши, що земельна ділянка перебуває у власності чи користуванні іншої особи (а.с.11).

Рішення не містить інформації про власника чи користувача земельної ділянки.

Водночас, Управління не надало до суду доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення (інформацію про власника чи землекористувача).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши ці норми права, суд зробив висновок, що відмова Управління у наданні дозволу не ґрунтується на приписах закону і має юридичне значення, оскільки прийнята в межах строку, який встановлено законом (місячний строк).

У позивача не виникло права замовити проект землеустрою внаслідок бездіяльності відповідача щодо несвоєчасності розгляду звернення.

А тому, оскаржене рішення порушує право позивача на отримання у власність земельної ділянки.

Земельна ділянка, яку прагне отримати у власність позивач, не обтяжена жодним сервітутом, а її розмір не перевищує максимально-допустимої величини, котра встановлена законом (пункт б частини 1 статті 121 Земельного кодексу України).

Відповідач не надав доказів, які б спростували такий факт.

А тому, оскаржене рішення Управління прийнято не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Це ж є ознакою його протиправності відповідно до припису пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України.

Таким чином, суд зобов'язує Управління повторно розглянути заяву позивача, роз'яснивши йому, чому земельна ділянка, на яку він претендує, не може бути передана у власність.

За таких обставин суд не вправі зобов'язувати Управління прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 704,80 грн. і їх належить стягнути з відповідача, оскільки суд задовільнив другу вимогу з певною особливістю.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області від 19 квітня 2018 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 28 березня 2018 року.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 28 березня 2018 року з урахуванням висновку, котрий зроблено судом.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей