Справа № 820/4348/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 серпня 2018 р. № 820/4348/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. при секретарі судового засідання Єрьомкіній К.І.

за участі:

представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

представник відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮМЕН ЛТД" (вул. Гвардійців Широнінців, буд. 50 Б,м. Харків,61136, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЮМЕН ЛТД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просить суд:

-скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 16.02.2018 року № 000171415, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЮМЕН ЛТД" було визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість з ввезення на теріторію України товарів у сумі 27789 грн., з яких 22231,56 грн. за основним платежем та 5557,89 грн. за штрафними фінансовими санкціями та податкове повідомлення-рішення від 16.02.2018 року № 000161415, якими було визначене грошове зобов'язання зі сплати мита на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у 138940 грн., з яких 111157,80 грн. за основним платежем та 27789,45 грн. за штрафними фінансовими санкціями.

-стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮМЕН ЛТД" витрати на правову допомогу у розмірі 6000(шість тисяч) гривень та судовий збір.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 18.12.2017 року по 31.01.2018 р. відповідачем було проведено документальну невиїзну перевірку товариства з питань державної митної справи при правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів з комерційної назвою "світлодіодні стрічки..." за митними деклараціями. За результатами перевірки винесено податкові повідомлення-рішення. Відповідачем не зазначено, яка інформація, отримана від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів викликала сумнів у контролюючого органу стосовно дотримання позивачем законодавства України з питань державної митної справи. У разі визнання перевірки незаконною, висновки акту перевірки не повинні оцінюватися судом, а отже податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню. Крім того, визначення суми грошового зобов'язання відбулося за відсутності результатів митного контролю, а також рішення контролюючого органу про зміну класифікації товару, отриманих після закінчення процедури митного оформлення та випуску на територію України, товару "світлодіодна стрічка..".

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи адміністративного позову та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому представник відповідача посилається на те, що органам доходів і зборів надано право проводити митний контроль шляхом проведення документальних виїзних перевірок щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення. Інформацію з мережі "Інтернет" органи доходів і зборів можуть використовувати при встановленні характеристик задекларованого товару. Світлодіодні стрічки класифікуються у товарній позиції 9405 згідно УКТ ЗЕД. Також не виявлення під час митного оформлення порушень законодавства не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені в подальшому.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

З 18.12.2017 року по 31.01.2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області було проведено документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Люмен ЛТД» з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи три правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів з комерційною назвою «світлодіодні стрічки...» за митними деклараціями від 03.12.2017 року № UА 807170/2017/345820; від 30.10.2017 року № UА 807170/2017/3391100, від 31.01.2017 року № UА 807100000/2017/3064, від 26.10. 2016 року № UА 807100000/2016/42312 за кодом 8541 40 10 00 відповідно до УКТ ЗЕД.

Як вбачається з наказу заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 15.12.2017 року № 7876 про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Люмен ЛТД» перевірка була призначена контролюючим органом на підставі ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України у зв'язку з виявленими ознаками, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи при правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів з комерційною назвою "Стрічки світлодіодні...", митне оформлення яких було здійснено Товариством з обмеженою відповідальністю "Люмен ЛДТ".

За результатами перевірки складений акт від 05.02.2018 року № 434/20-40-14-15-07/38385751, яким було встановлено порушення позивачем ОСОБА_6 України «Про Митний тариф України» при класифікації товарів, частини 1 пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України в частині порушення правил класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні (митне оформлення здійснено у товарній під категорії 8541 40 10 00 (пільгова ставка ввізного мита 0, 0%)), а необхідно було зазначити код товару 9405 40 39 00 (пільгова ставка ввізного мита 10,0 %, у звязку з чим було занижено податкове зобовязання.

На підставі висновків акту перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Люмен ЛТД» винесено податкове повідомлення-рішення від 16.02.2018 року № 000171415, яким було визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість з ввезення на територію України товарів у сумі 27 789 грн., з яких 22 231, 56 грн. за основним платежем та 5 557, 89 грн. за штрафними фінансовими санкціями та податкове повідомлення-рішення від 16.02.2018 року № 000161415, яким було визначено грошове зобовязання зі сплати мита на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності у 138 940 грн., з яких 111157,80 грн. за основним платежем та 27 789,45 грн. за штрафними фінансовими санкціями.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, серед яких, отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з п. 78.4. ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно ст. 61 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов'язків контролюючих органів визначається законодавством України. (п.41.3 ст.41 ПК України).

Інші державні органи не мають права проводити перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, у тому числі на запит правоохоронних органів. (п.41.4 ст.41 ПК України).

ОСОБА_6 України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 року № 1728-VIII (далі Закон № 1728-VIII) визначено, що до 31.12.2018 року встановлений мораторій на проведення перевірок органами державного нагляду (контролю).

Статтею 2 зазначеного закону до 31 грудня 2018 року встановлений мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду.

Відповідно до ст. 3 ОСОБА_6 № 1728-VIII позапланові заходи державного контролю можуть здійснюватися виключно на підставах, встановлених ст. 3 ОСОБА_6 № 1728-VIII, крім тих органів державного нагляду (контролю), на відносини з якими відповідно до статті 6 не поширюється дія зазначеного закону, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 6 ОСОБА_6 № 1728-VIII дія цього ОСОБА_6 не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ на проведення позапланової документальної виїзної перевірки було винесено контролюючим органом 15.12.2017 року. Перевірка проводилась з 18.12.2017 року по 31.01.2018 р. Податкові повідомлення-рішення за результатами перевірки прийняті 16.02.2018 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 року «Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія ОСОБА_6 України Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» затверджено перелік органів, на які не поширюється дія ОСОБА_6 № 1728-VIII. Зокрема п. 20 зазначеного переліку серед таких органів визначено Державну фіскальну службу та її територіальні органи.

Відповідно до ст. 2 зазначеної Постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та діє до 31 грудня 2018 р. включно.

Суд зауважує на той факт, що вказану Постанову Кабінету Міністрів України було офіційно оприлюднене 23.02.2018 року (Урядовий курєр від 23.02.2018 року № 38), отже затверджений вказаною Постановою перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія ОСОБА_6 України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» набрав чинності 23.02.2018 року.

Таким чином, станом на день видання наказу та проведення перевірки ГУ ДФС України у Харківській області Постанова КМУ від 18.12.2017 року не набрала законної сили. Іншого нормативно-правового акту, виданого Кабінетом Міністрів України, яким затверджено перелік органів на які не поширюється дія ОСОБА_6 № 1728-VIII станом на дату видання наказу і проведення перевірки не існувало.

Таким чином, суд зазначає, що Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на час прийняття контролюючим органом рішення про проведення позапланової перевірки був чинним, та поширювався в тому числі на Державну фіскальну службу та її територіальні органи.

В звязку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що станом на дату видання Наказу № 7876 від 15.12.2017 року, проведення перевірки та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень діяв мораторій на проведення перевірок органами державного нагляду (контролю), який поширювався в тому числі на перевірки, що здійснюються органами Державної фіскальної служби.

Суд зазначає, що відповідачем до матеріалів справи не надано доказів про існування підстав, визначених ч.1 ст. 3 ОСОБА_6 України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 КАС України, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення за результами перевірки прийняті відповідачем з порушенням норм діючого на час їх прийняття законодавства, а отже підлягають скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат позивача на правову допомогу представником позивача до матеріалів справи надано договір про надання правової допомоги у адміністративній справі №14/2018 від 31 травня 2018 року, згідно ч. 3 якого сторони домовились, що гонорар адвоката складає 6000 грн., який повинен був сплачений в готівковій формі адвокату у строк, що не перевищує 6 днів з моменту підписання цього договору. Про отримання коштів адвокат надає клієнту квитанцію із зазначенням реквізитів договору та суми отриманих коштів.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів сплати грошових коштів за надання правової допомоги адвокатом, крім того, договір про надання правової допомоги у адміністративній справі №14/2018 від 31 травня 2018 року не підписаний стороною, а саме: адвокатом ОСОБА_1, яка є представником позивача у справі. Акту виконаних робіт та наданих послуг, який підтверджував би обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості позивачем також не надано.

Отже, виходячи із вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат на правничу допомогу позивачем не надано, отже витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн. не підлягають відшкодуванню.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 204 КАС України головуючий зясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, повязані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

09.08.2018 року закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті у зазначеній справі.

В судовому засіданні 28.08.2018 року представником позивача заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експертного товарознавчого дослідження №19162 від 23.08.20018 р. Як вбачається із зазначеного документу і супровідного листа до нього, експертний висновок товарознавчого дослідження №19162 від 23.08.20018 р. надіслано Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_7 Товариству з обмеженою відповідальністю "Люмен ЛТД" відповідно до листа позивача №40 від. 15.08.2018 року. Обгрунтованих причин поважності не надання зазначеного висновку під час підготовчого провадження позивачем не зазначено.

Судом залишено без розгляду вищезазначене клопотання позивача з підстав не визнання поважності причин не подання доказів в підготовчому провадженні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮМЕН ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень-задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 16.02.2018 року № 000171415.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 16.02.2018 року № 000161415.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮМЕН ЛТД" (61136, м. Харків, вул. Гвардейців Широнінців, 50Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору у розмірі 2501,06 грн. (дві тисячі п'ятсот одна гривня 06 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст складено 07.09.2018 року.

Суддя Кухар М.Д.