Справа № 804/2829/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2018 року Справа № 804/2829/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_3
до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області
третя особа Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ
про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В обґрунтування позовної заяви позивачем вказано, що згідно наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.10.2017 року №4246 за порушення службової дисципліни, вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію України», ОСОБА_4 працівника поліції, абзаців 1, 2 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 накладено на оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кам'янського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції та згідно витягу з наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 23.10.2017 року №332 о/с ОСОБА_3, з 24.10.2017 року звільнено зі служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію України», у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Позивач вважає вищезазначені накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки у відповідача були відсутні фактичні дані для застосування дисциплінарного стягнення, порушено порядок проведення службового розслідування, порушено норми трудового законодавства.
19.04.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було задоволено клопотання про самовідвід судді.
20.04.2018 року на підставі розпорядження керівника апарату №1251д позовні матеріали передані на розгляд судді Дєєву М.В.
25.04.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160,161 КАС України та встановлено строк на усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду від 25.04.2018 року, позивач виправив вказані недоліки у зазначений судом строк.
15.05.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
31.05.2018 року від представника третьої особи надійшли пояснення по справі відповідно до яких зазначено, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача зі служби відповідає чинному законодавству, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
06.06.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що відповідач при винесенні спірних наказів діяв правомірно та у відповідності до норм діючого законодавства.
09.07.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання на 13.08.2018 року, та вирішено викликати у судове засідання для допиту свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6
13.08.2018 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 29.08.2018 року, у звязку з неявкою у судове засідання свідків та зобовязано відповідача вручити свідкам судові повістки.
23.08.2018 року від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника.
29.08.2018 року викликані свідки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання повторно не зявились, у звязку з чим було поставлено на обговорення питання щодо подальшого розгляду справи за відсутності свідків та без отримання їх пояснень.
Представники сторін у судовому засіданні проти подальшого розгляду справи за відсутності свідків та без отримання їх пояснень не заперечували.
Відповідно до статті 206 КАС України якщо в судове засідання не зявилися свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, суд заслуховує думку учасників справи про можливість продовження судового розгляду справи за відсутності свідка, експерта, спеціаліста, перекладача, які не зявилися, та постановляє ухвалу про продовження судового розгляду або про відкладення розгляду справи. Одночасно суд вирішує питання про відповідальність особи, яка не зявилася.
У судовому засіданні було визнано відсутньою необхідність у отриманні пояснень свідків, у звязку з тим, що від даних свідків не відбирались пояснення під час службового розслідування, в результаті якого прийнято оскаржуваний наказ, у звязку з чим судом не встановлено підстав для застосування заходів процесуального примусу до свідків, у якості відповідальності.
Також, 29.08.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було поновлено строк на звернення з даним адміністративним позовом.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, при цьому посилаючись на доводи наведенні у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2017 року згідно ОСОБА_7 з Наказу Головного управління Національно поліції в Дніпропетровській області № 83 о/с від 01.03.2017 року лейтенанта поліції ОСОБА_3 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Дніпровського відділення поліції Камянського відділення поліції, присвоївши спеціальний жетон (0114618).
03.04.2017 року згідно ОСОБА_7 з Наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 118 о/с від 03.04.2017 року лейтенанта поліції ОСОБА_3 переміщено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кам'янського відділення поліції, звільнивши з посади дільничного офіцера поліції сектору превенції Дніпровського відділення поліції Камянського відділення поліції, з 04 квітня 2017 року.
31.08.2017 року згідно Наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 276 о/с від 31.08.2017 року відповідно до п. 2 ст. 48, а.п. 4, 9 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_3 направлено до подальшого проходження служби до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, звільнивши з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Камянського відділення поліції з 01 вересня 2017 року.
09.10.2017 року згідно ОСОБА_7 з Наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 313 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_3 призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Камянського відділення поліції, з 28 вересня 2017 року. Підстава: рапорт ОСОБА_8 від 10 жовтня 2017 року та наказ Національної поліції України від 04 жовтня 2017 року № 817 о/с.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 12.10.2017 року № 4168 призначено службове розслідування відносно оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Камянського відділення поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3.
За результатами службового розслідування складений висновок щодо дій оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Камянського відділення поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 18.10.2017 року затверджений Начальником ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та погодженого з заступником начальника ГУНП в Дніпропетровській області полковником поліції ОСОБА_4, начальником УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області полковником поліції ОСОБА_9, заступником начальника УКЗ - начальником ОСОБА_10 в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_11, старшим інспектором УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області підполковником поліції ОСОБА_12
На підставі результатів проведеного службового розслідування, п. 2 висновку від 18.10.2017 року за порушення службової дисципліни, що виразилося у вимаганні та отриманні від громадянки ОСОБА_6 неправомірної вигоди в сумі 1000 грн., порушуючи вимоги ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, ОСОБА_4 працівника поліції, абзаців 1, 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилися у недотриманні принципів діяльності поліції та вчинення дій не сумісних з вимогами, що предявляються до професійно-етичних якостей поліцейського, накладено на оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Камянського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_3 Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Пунктом 1 Наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.10.2017 року № 4246 за порушення службової дисципліни, вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, ОСОБА_4 працівника поліції, абзаців 1, 2 п. 1 розділу Н Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилися у недотриманні принципів діяльності поліції та вчинення дій не сумісних з вимогами, що предявляються до професійно-етичних якостей поліцейського, накладено на оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Камянського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
ОСОБА_13 з Наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 23.10.2017 року № 322 о/с ОСОБА_3, оперуповноваженого ВКП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції, з 24 жовтня 2017 року звільнено зі служби відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліції» у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
ОСОБА_13 з Наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 28.09.2017 року № 220 ос лейтенанта поліції ОСОБА_3, слухача магістратури факультету підготовки фахівців для підрозділів превентивної діяльності відраховано з навчання та направлено у розпорядження Національної поліції України.
Не погоджуючись із наказами Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №4246 від 18.10.2017 року та №322 о/с від 23.10.2017 року, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Статтею 2 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон) передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до ст. 60 Закону проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Як зазначено в п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.12.2015 № 901-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року №3460-IV.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_4 працівника органів внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
ОСОБА_13 частин 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Частина 1 статті 7 Дисциплінарного статуту передбачає, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_4 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
ОСОБА_13 зі статтею 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.
Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, начальник призначає службове розслідування з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу.
Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, має запропонувати надати порушнику письмові пояснення з приводу допущеного дисциплінарного проступку. Небажання особи рядового і начальницького складу, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
ОСОБА_13 зі ст. 16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.
Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).
Інструкція визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб ОВС України при його проведенні.
Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмування (поранення), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
Підпункт 2.2.5 пункту 2.2 розділу 2 Інструкції визначає, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.
ОСОБА_13 з п. 2.6. Інструкції підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.
Строки проведення службового розслідування визначені в розділі 5 Інструкції.
Відповідно до п. 5.1. Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.
У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.
ОСОБА_13 з п. 5.2. Інструкції початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.
Відповідно до п. 5.3. Інструкції завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин (п. 8.1. Інструкції).
Підпунктами 6.3.2 та 6.3.4 пункту 6.3 розділу 6 Інструкції передбачено право особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування. Відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України.
Відповідно до п.п. 6.3.6. п. 6.3. Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акту про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.
Особа РНС, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.
Таким чином, позивач не був ознайомлений з матеріалами службового розслідування та позбавлений можливості брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, що виявилось у неотриманні пояснень позивача з приводу вчиненого дисциплінарного проступку, в порушення вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту, пп. 6.3.6 п. 6.3. Інструкції, відповідачем було затверджено висновок службового розслідування без отримання від працівника письмового пояснення або за відсутності - акту про його відмову в наданні письмового пояснення.
Відповідно до п. 5.4. Інструкції якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Такими підставами є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Однак судом встановлено відсутність обвинувального вироку за результатами розгляду кримінального провадження, яким би позивача було визнано винним у вчиненні такого кримінального правопорушення та яке б набрало законної сили, що суперечить презумпції невинуватості, яку передбачено частиною першою статті 62 Конституції України.
Розпочате кримінальне провадження не може слугувати підставою для винесення наказу про звільнення позивача.
Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 70 Закону поліцейський, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, може бути відсторонений від посади в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.
Однак, як встановлено судом, позивача не було відсторонено від посади до винесення рішення у кримінальній справі, натомість позивача звільнено з займаної посади також із підстав наявності кримінального провадження та вручення йому повідомлення про підозру.
Проте, вчинення проступку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу та набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення такої особи до кримінальної відповідальності є різними підставами для притягнення її до відповідальності у вигляді звільнення з посади.
Правовою підставою для звільнення особи за вчинення проступку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу є наявність в її діях (бездіяльності) складу такого проступку, а для звільнення особи у зв'язку з вчиненням нею кримінального правопорушення - набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що звільнення позивача із займаної посади не відповідає тяжкості вчиненого проступку та відповідачем при прийнятті рішення чітко не визначено і не обґрунтовано застосування саме найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази були прийняті відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а отже є протиправними та такі, що підлягають скасуванню.
ОСОБА_13 з частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі Порядок).
З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.
Середній заробіток за час вимушеного прогулу розраховується відповідно до вимог пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 8, відповідно до якого нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених винним законодавством - на число календарних днів за цей період.
Оскільки звільнення ОСОБА_3 відбулося 23.10.2017р., тому середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме за серпень та вересень 2017 року.
Виходячи із поняття вимушеного прогулу, позивачу підлягає виплата середнього заробітку за період з 24.10.2017 року включно по 29.08.2018 року.
Відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення №1170 від 30.05.2018 року середньоденне грошове забезпечення позивача станом на день звільнення складає 134,84 року, таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2017 року включно по 29.08.2018 року складає 28 586,08 грн. (212 робочих днів)
ОСОБА_13 частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що оскаржувані накази були прийняті необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, суд дійшов висновку, що застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, а саме, звільнення зі служби є неспіврозмірним та таким, що не відповідає виявленим в ході службового розслідування порушенням, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №4246 від 18.10.2017 року.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №322 о/с від 23.10.2017 року.
Поновити ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кам'янського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу в сумі 28 586,08 грн. (двадцять вісім тисяч пятсот вісімдесят шість гривень вісім копійок) без урахування податків та зборів.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 04.09.2018 року.

Суддя ОСОБА_14