Справа № 814/1522/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 р. Справа № 814/1522/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54055
до відповідача:Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2, вул. Прорізна, 8, м. Київ, 01601
про:визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобовязати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» внести додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою від 13.07.2018 року суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

05.09.2018 року суд свою ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 05.09.2018 року суд відмовив позивачу в зупиненні провадження у справі.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідач за відсутності правових підстав не включив його до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що призвело до порушення його прав на отримання коштів.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечив та зазначив, що оскільки кошти отримувались позивачем на підставі договору позики, що не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу у розумінні чинного законодавства, а також оскільки кошти, які обліковуються на рахунку позивача відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину, у нього відсутні підстави для включення позивача до переліку рахунків вкладників. Рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання переказу коштів, в т.ч. і на користь позивача є правомірним та таким, яке винесено з дотриманням вимог законодавства. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи та прийняття рішення без його участі. Суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13.05.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» (далі ТОВ «ІРЦ») укладено договір типу «Капітал+» № 980-067-000238891, відповідно до умов п. 1.2 якого встановлено, що ТОВ «ІРЦ» приймає від позивача у власність кошти на наступних умовах: сума коштів 50000 грн.; строк користування коштами не більше 182 днів, ТОВ «ІРЦ» повертає позивачу кошти та виплату процентів у безготівковій формі на рахунок позивача № 3001, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський».

13.05.2016 року між позивачем та ПрАТ «СКФорте» від імені якого діє як повірений ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір добровільного страхування фінансових ризиків «Капітал+» № К 980-067-000238891. Також, 13.05.2016 року між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування вкладу (депозиту)» № 980-067-000001062, відповідно до якого банк відкрив клієнту на його імя поточний рахунок № 3001 в гривні та зобовязався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

13.05.2016 року на рахунок № 3001 внесено 50000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 2587022 від 13.05.2016 року.

19.05.2018 року ТОВ «ІРЦ» було повернуто ОСОБА_3 його кошти на рахунок № 3001.

На підставі рішення Правління НБУ від 23.05.2016 року № 14/БТ виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 23.05.2016 року № 812 про запровадження з 23.05.2016 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 12.07.2016 року № 1213 про початок процедури ліквідації банку з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно.

Вказані рішення визнано протиправними та скасовано постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 15.05.2017 року по справі № 826/15961/16. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2017 року рішення суду першої інстанції скасоване, а в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Таким чином, станом на дату розгляду справи, відновлені виплати гарантованої суми вкладникам, проте позивача не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду на суму 50000,00 грн.

26.08.2016 року позивач звернувся із заявою про включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський».

Листом від 06.0.2017 року № 3Г/24577 відповідач надав позивачу відмову у включенні до вказаного переліку, обґрунтовану нікчемністю укладеного правочину.

Як пояснює у відзиві відповідач, договір позики № 980-067-000238891 від 13.05.2016 року є двостороннім, укладеним позивачем безпосередньо з ТОВ «ІРЦ», без участі Банку як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за таким договором по своїй природі не є вкладом згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність». Відтак, відсутні підстави для включення позивача до загального реєстру вкладників.

Відповідно до витягу з додатку № 2 до Акту № 2 від 01.06.2016 року Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, встановлено нікчемність транзакцій з перерахування 19.05.2016 року коштів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр» на рахунки фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський», у тому числі коштів у сумі 50174,19 грн. на рахунок позивача.

Положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон України № 4452) гарантують кожному вкладнику банку відшкодування Фондом коштів за вкладом.

Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Водночас вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України № 4452).

Вищевказаними обставинами справи підтверджується, що кошти позивача, отримані банком на його рахунок, вважаються вкладом у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України № 4452.

Частинами 1, 2 ст. 27 Закону України № 4452 передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України № 4452 виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Врахувавши, що законом встановлено конкретні строки, протягом яких має бути вчинена певна дія уповноваженою особою Фонду, суд дійшов висновку, що будь-які перевірки документів, на підставі яких виникли правовідносини між банком та його клієнтом, мають бути здійснені протягом вказаного строку і після того особи мають бути включені до певного списку. Крім того, така інформація має бути повною.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 року № 14 (далі Положення), уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Переліки на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складаються в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчуються підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), в електронному вигляді у csv-файлах. Дані на паперових носіях та в електронному вигляді повинні бути ідентичними.

Інформація про вкладника в переліках має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.

Переліки в електронному вигляді можуть бути передані до Фонду засобами електронної пошти Національного банку України.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

На підставі п. 2 5 розділу IІІ Положення Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора-розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Отже відповідач наділений повноваженнями щодо включення осіб до переліку вкладників у визначені строки та надання з цього приводу додаткової інформації для формування Загального реєстру безпосередньо Фондом. Однак таких дій щодо вкладу позивача не вчинено.

Відповідач у своїх запереченнях зазначив, що перерахування коштів з рахунку ТОВ «ІРЦ» на поточний рахунок позивача є нікчемним в силу вимог ст. 216 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, перерахування коштів з рахунку ТОВ «ІРЦ» на поточний рахунок позивача було здійснено 19.05.2016 року, тобто до прийняття рішення Національним банком України від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» та прийняття Виконавчою дирекцією Фонду рішення № 812 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора» та рішення від 13.06.2016 року № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Згідно ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктом 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі.

Згідно п. 1.30 даного Закону визначено, що платіжне доручення розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Як вбачається з пояснень позивача та випискою з особового рахунку, ТОВ «ІРЦ» зі свого розрахункового рахунку ініціювало переказ коштів на повернення позик та процентів позивачу на підставі відповідного договору між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України № 4452 протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч. 3 даної статті правочин може бути віднесений до нікчемного у випадку, якщо банк вчинив за таким договором певні дії (відчужив майно, здійснив оплату, прийняв зобов'язання, переоформив договір, тощо).

ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «ІРЦ» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на суму коштів, які переказувались. А отже ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ «ІРЦ», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Суд також звертає увагу, що списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22.

Відповідно до п. 1.4 гл. 1 Інструкції № 22 розрахунковий документ документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

А отже, договір, який було укладено між позивачем та ТОВ «ІРЦ», за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень, і строків їх подання до банку.

ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Крім того, відповідно до 5.4.3. договору 13.05.2016 року № 980-067-000001062 ТОВ «ІРЦ» мав право на дострокове повернення коштів позивачу в будь-який момент дії договору.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо перерахунку коштів з рахунку ТОВ «ІРЦ» на рахунок позивача.

Враховуючи зазначене, на підставі ч. 2 ст. 27 Закону України № 4452 рахунок позивача на суму 50000,00 грн. мав би бути включеним до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

При цьому, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не був включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку згідно з п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами.

Обов'язок відповідача на вчинення відповідних дій прямо передбачений Законом України № 4452, а відповідно до п. 6 розділу ІІІ Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 710,00 грн., однак відповідач по справі не має статусу розпорядника бюджетних коштів і, відповідно, бюджетних асигнувань. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір підлягає присудженню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54055, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 (вул. Прорізна, 8, м. Київ, 01601) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобовязати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» внести додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у сумі 710,00 грн. з Державного бюджету України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.09.2018 року.

Суддя Н. В. Лісовська