Справа № 522/21055/17
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/21055/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.
Місце ухвалення: м. Одеса

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук'янчук О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Лавришині А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 (далі Інспектор УПП), та з урахуванням уточнень просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 203881 від 07 листопада 2017 року та закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що поліцейський невірно кваліфікував дії щодо порушення Правил дорожнього руху; оскаржена постанова складена на неналежному бланку та не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в неавтоматичному режимі; розглядаючи справу на місті вчинення адміністративного проступку інспектор позбавив позивача належним чином захищати права, не дав можливості пояснити, що він діяв в умовах крайньої необхідності.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що при винесені оспорюваної постанови правопорушнику було роз'яснено його права та надано копію постанови. При цьому будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджується з прийнятим рішенням і вважає, що при вирішенні спору суд не надав належної оцінки його аргументам.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що 07 листопада 2017 року Інспектором УПП було винесено постанову серії ЕАА №203881, якою до ОСОБА_3 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме, керуючи транспортним засобом Тойота реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку та стоянку на місце для зупинки маршрутних транспортних засобів, що була позначена відповідними знаками дорожнього руху, зі спеціальною горизонтальною дорожньою розміткою жовтого кольору у м. Одесі, пл. Бориса Дерев'янко, напроти буд. № 3.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не доведено обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, разом з тим вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджено відеозаписом.

Суд першої інстанції встановлено, що Інспектором УПП було розглянуто справу про адміністративне правопорушення у присутності позивача та враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП та на місці вчинення правопорушення винесено закону постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст.ст. 7, 252, 280 КУпАП.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП настає в разі порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, … зупинки, стоянки, … , - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Правила дорожнього руху затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 року № 111 (далі ПДР).

Підпунктом 1.3 п.1 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Підпунктом "ґ" п.8.4 ПДР встановлено, що дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

З відеозапису Інспектора УПП (що не заперечується позивачем) вбачається здійсненням зупинки та стоянки транспортного засобу Тойота реєстраційний номер НОМЕР_1 на місці для зупинки маршрутних транспортних засобів, що була позначена відповідними знаками дорожнього руху, зі спеціальною горизонтальною дорожньою розміткою жовтого кольору.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що … порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, … зупинки, стоянки, … , - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За правилами ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно п.4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року, № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

В межах розгляду даної справи, адміністративне правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, віднесено до компетенції Національної поліції, протокол в цьому випадку не складається.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 Розділу ІІІ Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.ч.1, 2 і 3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч.8 Розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 5 Розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейській виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до Інструкції.

Враховуючи приписи наведених положень чинного законодавства, які врегульовують спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена у даній справі постанова про адміністративне правопорушення у вигляді стрічки, відповідає вимогам Інструкції та прийнята відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як того вимагає ст. 19 Конституції України.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Апелянт не заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення, але наполягає, що діяв в умовах крайньої необхідності, а саме у зв'язку з погіршенням стану здоров'я (алергією). У зв'язку з чим, він був змушений здійснити зупинку та придбати лікарські препарати, на підтвердження чого надав копію чеку з аптеки та копію інструкції для медичного застосування препарату.

Судова колегія зазначає, що наданий чек не є належним доказом, оскільки не підтверджує стан здоров'я ОСОБА_3 та не свідчить про необхідність придбання ліків.

Отже, позивач достатніх беззаперечних та належних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_5
Суддя: Суддя: ОСОБА_1 ОСОБА_2