Справа № 344/8417/17
Суддя: Островський Л. Є.
Дата ухвалення: 2018-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/8417/17
Провадження № 2-а/344/236/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого-судді: Островського Л.Є.

секретаря: Гули Р.М.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про скасування рішення Івано-Франківської міської ради від 20.01.2017 року №365-9 в частині п.9 додатку№1,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Івано-Франківської міської ради від 20.01.2017 року № 365-9 в частині п. 9 додатку № 1, яким ОСОБА_2 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,0086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення.

В позовній заяві вказав, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 0,0128 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1. Цільове призначення даної земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка).Єдиним заїздом і доступом до моєї земельної ділянки є заїзд від вул. Коновальця біля автобусної зупинки розміром 3 метри, який знаходиться з лівої сторони будинку по вул. Коновальця, 16 (якщо знаходитися лицем до фасаду цього будинку).

На підставі прийнятого 20.01.2017 року Івано-Франківською міською радою рішення № 365-9, пунктом 9 додатку № 1 якого, ОСОБА_2 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1. Івано-Франківську, площею 0,086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення.

Про існування такого рішення, позивачу нічого не було відомо, і про нього він дізнався лише 09.06.2017 року з документів, долучених до рішення узгоджувальної комісії, межі земельної ділянки не погоджував, вважає, що відведення земельної ділянки для облаштування входу у підвальне приміщення третьої особи повністю обмежить доступ до земельної ділянки, що належить йому на праві власності..

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав повністю, просить визнати рішення Івано-Франківської міської ради від 20.01.2017 року № 365-9, в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м, площею 0,086 га ОСОБА_2 для влаштування входу до нежитлового приміщення, протиправним та скасувати.

Представник відповідача Івано-Франківської міської ради вимоги адміністративного позову заперечив, просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

Третя особа, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася, поважних причин своєї відсутності в судовому засіданні суду не надала, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Вислухавши сторін в судовому засіданні, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позовної заяви, виходячи із наступного.

У відповідності до рішення Івано-Франківської міської ради від 20.01.2017 року № 365-9, пунктом 9 додатку № 1 ОСОБА_2 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення.

Власником сусідньої земельної ділянки загальною площею 0,0128 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, є позивач ОСОБА_1. Цільове призначення даної земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка). Єдиним доступом до земельної ділянки позивача є заїзд від вул. Коновальця біля автобусної зупинки розміром 3 метри.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В даному випадку, суд зазначає, що з графічних матеріалів, які в обов'язковому порядку повинні були бути долучені ОСОБА_2 для розгляду її заяви, щодо надання дозволу на складення проекту землеустрою, а саме з матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, чітко вбачається, що земельна ділянка площею 0,086 га, в місці, в якому просить відвести третя особа, повністю унеможливлює заїзд і прохід до земельної ділянки, яка належить суміжному землевласнику ОСОБА_1. на праві приватної власності.

Згідно ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Як вбачається з матеріалів справи, згоди сусідніх землекористувачів на відведення земельної ділянкипо АДРЕСА_1, площею 0,086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення ОСОБА_2 не отримувала, межі земельної ділянки із сусідніми землекористувачами також не погоджувалися, рішення узгоджувальної комісії щодо розгляду земельного спору та погодження ОСОБА_2 непогодженої межі земельної ділянки до прийняття оскаржуваного рішення Івано-Франківською міською радою також не приймалося.

Тобто, Івано-Франківська міська рада як власник земельних ділянок комунальної власності, приймаючи рішення відносно надання згоди на розробку проекту землеустрою спірної земельної ділянки, прийняла рішення, що суперечить чинному законодавству, а саме ст. 103 Земельного кодексу України, оскільки розташування земельної ділянки, на що надано згоду щодо складання проекту землеустрою повністю перешкоджає сусідньому землевласнику використовувати свою земельну ділянку за цільовим призначенням і більше того, у такий спосіб взагалі позбавляє останнього можливості користуватися нею (створює негативний неприпустимий вплив).

Таким чином, прийняття Івано-Франківською міською радою рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою земельної ділянки, в спосіб, що перешкоджає володінню і користуванню земельною ділянкою іншого землекористувача, свідчить про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, схем землеустрою, а це є безумовною підставою для відмови у наданні дозволу на складання такого проекту землеустрою, а по факту вже існуючого рішення - про наявність правових підстав для скасування рішення Івано-Франківської міської ради, яким такий дозвіл вже надано.

Таким чином, право позивача підлягає судовому захисту, а рішення Івано-Франківської міської ради, від 20.01.2017 року № 365-9 в частині п. 9 додатку № 1 слід визнати неправомірним і скасувати, адже прийнято всупереч Земельного кодексу України.

Враховуючи вимоги ст.ст. 103, 123 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 205, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати рішення Івано-Франківської міської ради від 20.01.2017р., № 365/9 в частині п.9 додатку №1, яким ОСОБА_2 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,0086 га., для влаштування входу до власного нежитлового приміщення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Островський Л.Є.

Повний текст рішення виготовлено 11 квітня 2018 року.