Справа № 2240/2266/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2266/18
РІШЕННЯ

іменем України

03 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. представника відповідача: Роюк В.Ю.,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправною через грубе порушення ст.ст.22, 58 та 64 Конституції України, рішень Конституційного Суду України, Європейського Суду з прав людини та правових норм міжнародних договорів і зобов'язань, до яких приєдналась Україна, під час перерахунку у 2018 році ОСОБА_2 довічної пенсії та зобов'язати відповідача здійснити новий перерахунок пенсії у розмірі 73% грошового забезпечення з урахуванням норм Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015 року, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, від 11.11.2015 року №988, від 21.02.2018 року №103, ч.2 ст.55 Закону України № 2262-ХІІ;

- перераховану недоплату по пенсії виплатити однією загальною сумою в повному обсязі за період з 01.01.2016 року без будь-яких обмежень, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

В обгрунтування позовних вимог в позовній заяві та у відповіді на відзив, позивач зазначив, що з 01.01.1993 року є пенсіонером органів внутрішніх справ України і йому призначена пенсія відповідно до вимог закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до висновку про призначення пенсії від 04 січня 1993 року йому призначена довічна пенсія за вислугу років у календарному обчисленні понад 26 років із застосуванням 73% обрахування від грошового забезпечення.

Вказав, що в березні 2018 року йому стало відомо про зменшення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 73% до 70% розміру обрахування пенсії до грошового забезпечення, у зв'язку з чим звернувся із відповідною заявою до відповідача про повторний перерахунок пенсії.

У відповідь на свою заяву отримав лист від 14.05.2018 року №13914/03, у якому відповідач відмовив позивачу провести перерахунок з 01.01.2016 року пенсії у розмірі 73 % грошового забезпечення, зазначивши, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі наданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Хмельницькій області довідки від 21.03.2018 року №44/121/49-2018 про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 70% від суми грошового забезпечення.

Зважаючи на це, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою від 10.07.2018 відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно відзиву на позовну заяву, та заперечень, також зазначила, що ознак протиправності у діях відповідача немає, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.01.1993 року позивачу - ОСОБА_2 призначена довічна пенсія за вислугу років у календарному обчисленні понад 26 років із застосуванням 73% обрахування від грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, що підтверджується копією висновку про призначення ОСОБА_2 пенсії від 04 січня 1993 року.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

З 01.01.2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсії позивача та обмежено її максимальний розмір 70% від грошового забезпечення, що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою 88-4679 (МВС) від 01.01.2016 року.

07.05.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою, в якій просив перерахувати його нову пенсію із застосуванням 73% обчислення від грошового забезпечення за відповідною посадою в поліції.

Листом №13914/03 від 14.05.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачу, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі наданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Хмельницькій області довідки від 21.03.2018 року №44/121/49-2018 про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 70% від суми грошового забезпечення. Підстави для проведення перерахунку пенсії на виконання постанови №103 в розмірі 73% від суми грошового забезпечення відсутні.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ) зокрема, визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, які мають право на пенсію за цим Законом. Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

В дану статтю Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VІІ від 27.03.2014 також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям війсьовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VІІ від 27.03.2014 зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року № 21-420а13 та № 21-348а13, від 17 грудня 2013 року № 21-445а13.

Отже, суд вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу - ОСОБА_2 протиправно здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року із розрахунку 70% суми грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018р. №103, на підставі наданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Хмельницькій області довідки від 21.03.2018 року №44/121/49-2018.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17).

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нарахування пенсії ОСОБА_2 із застосуванням 70% пенсійного забезпечення та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату пенсії, з врахуванням проведених виплат, ОСОБА_2 застосувавши 73% пенсійного забезпечення з 01.01.2016 року, підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про виплату перерахованої недоплати по пенсії однією загальною сумою в повному обсязі за період з 01.01.2016 року без будь-яких обмежень, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів , суд зазначає наступне.

Суд вважає, що в даному випадку вказана вимога є передчасною.

При цьому, щодо компенсації втрати частини доходів, суд зазначає, що згідно з ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Аналізуючи вказану норму Закону, суд дійшов висновку, що для здійснення компенсації втрати частини доходів законодавцем визначено певні умови та порядок її здійснення, а саме те, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць.

Отже, компенсація втрати частини доходів може бути обчислена лише з нарахованої особі до виплати суми, яка не була виплачена у встановлені законодавством строки.

Суд встановив, що в даному випадку, недоплачені суми пенсії за які позивач просить стягнути компенсацію, йому взагалі нараховані не були, а отже і здійснити обчислення суми компенсації з недоплаченої позивачу пенсії, яка не нараховувалась не виявляється можливим, тому на думку суду вимога позивача про стягнення компенсації втрати частини доходів є передчасною та може бути реалізована лише після здійснення перерахунку пенсії позивача та чіткого визначенням відповідних сум які були недоплачені позивачу, після набрання законної сили даного рішення суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вказана позовна вимога позивача є передчасною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково.

Оскільки, позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нарахування пенсії ОСОБА_2 із застосуванням 70% пенсійного забезпечення та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату пенсії, з врахуванням проведених виплат, ОСОБА_2 застосувавши 73% пенсійного забезпечення з 01.01.2016 року.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 вересня 2018 року

Позивач:ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 29000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.М. Майстер