Справа № 826/2232/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 серпня 2018 року справа №826/2232/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач)
прозобов'язання відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, а саме за 2014-2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з 15 вересня 2017 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправними дії відповідача щодо застосування показника заробітної плати за 2009 рік посилаючись на те, що Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов'язане перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2014-2016 років, починаючи з 15 вересня 2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/2232/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, у зв'язку із відсутністю протиправних дій чи бездіяльності Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оскільки на підставі заяви позивача поновлено виплату пенсії на підставі документів, що містилися в пенсійній справі та згідно вимог законодавства, що діяло на момент призначення пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2018 року судом замінено первісного відповідача - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 перебував на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо припинення виплати пенсії, призначеної згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте, листом від 12 жовтня 2016 року №15428/09/К-1204 відповідач відмовив у припиненні виплати пенсії, посилаючись на статтю 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою визначені підстави для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що у відповідності до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року №754/12916/16-а (провадження №2-а/754/668/16) за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року, визнано протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у задоволенні заяви позивача від 30 вересня 2016 року про відмову від пенсії та зобов'язано припинити виплату пенсії у зв'язку з відмовою від неї з моменту звернення - 30 вересня 2016 року.

15 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії.

Листом від 24 січня 2018 року №1804/09/К-1 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що його загальний страховий стаж для обчислення пенсії складає 37 років 24 днів, порахованому по 31 серпня 2014 року, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35-0,49950 з урахуванням заробітної плати згідно даних персоніфікованого обліку відомостей за період роботи з 01 липня 2000 року по 31 серпня 2012 року та середньої зарплати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" враховувалась під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії; розмір пенсії позивачу на дату її призначення складав 1 197,91 грн., а після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" становить 4 886,28 грн.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Підстави поновлення виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачені статтями 35, 49 цього Закону, згідно з якими поновлення виплати пенсії здійснюється інвалідам в разі переривання ними інвалідності; громадянам, які виїжджали на постійне місце проживання за кордон; якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

Саме за таких обставин відповідно до частини другої статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу ПФУ протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Так, попередньо відмовившись від пенсії, а потім звернувшись із заявою про призначення пенсії через 11 місяців після припинення її виплати, ОСОБА_1 реалізував своє право на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не право на поновлення виплати вже призначеної пенсії. У зв'язку з чим, підстави поновлювати виплату пенсії, призначеної за законодавством, яке діяло на момент призначення пенсії вперше, до її припинення, були відсутні.

За таких обставин, подана 15 вересня 2017 року позивачем заява про призначення пенсії, повинна розглядатися відповідачем, саме як заява про призначення пенсії, а не заява про поновлення її виплати, а, відтак, при визначенні розміру пенсії позивача повинні застосовуватись норми статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною другою статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Таким чином, позивачу як особі, що набула право на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", повинен бути застосований показник за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №520/6664/17 (адміністративне провадження № К/9901/1508/17).

Однак, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві при вирішенні питання про початок виплати пенсії позивачу та визначенні її розміру не застосувало норму Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" про застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 року, а тому протиправно почав виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі, меншому від того, на який позивач має право.

Враховуючи викладене, при призначенні позивачу у 2017 році пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2014, 2015, 2016), що передують року звернення за призначенням пенсії за віком згідно частини другої статті 40 цього Закону, що, у свою чергу, є підставою відповідного перерахунку та виплати позивачу пенсії.

При цьому, враховуючи, що на момент розгляду справи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №203 "Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві" Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві є правонаступником Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, перерахунок та виплата позивачу перерахованої пенсії є обов'язком Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що узгоджується із приписами статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" та судовий збір не сплачував, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, а саме за 2014, 2015, 2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з 15 вересня 2017 року.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 (02225, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ідентифікаційний код 22869069)

Суддя В.А. Кузьменко