Справа № 817/2044/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/2044/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" вересня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "26" лютого 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення , -

суддя в 1-й інстанції - Борискін С.А.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 07 березня 2018 року

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року адвокати ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися до суду з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - Вища КДКА) про визнання протиправним та скасування рішення від 30.11.2017, прийнятого за результатами розгляду скарги ОСОБА_6

Ухвалами суду від 21.12.2017 та 29.12.2017 до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, було залучено: на стороні позивача - адвоката ОСОБА_7 та Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Хмельницької області (далі - КДКА Хмельницької області), на стороні відповідача - ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 30.11.2017 Вища КДКА прийняла рішення про скасування рішення КДКА Хмельницької області від 15.08.2017 про відмову у порушенні дисциплінарної справи за скаргою ОСОБА_6 на дії адвокатів з числа керівництва та членів Ради адвокатів Рівненської області, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Дане рішення вважають протиправним, оскільки 15.11.2017 Хмельницький окружний адміністративний суд у справі № 822/2854/17 за позовом ОСОБА_5 до КДКА Хмельницької області, предметом розгляду якого була правомірність винесення рішення КДКА Хмельницької області від 15.08.2017, прийняв постанову про відмову у задоволенні позову. Відповідно до п.3.49 Регламенту Вищої КДКА у разі оскарження одного і того ж рішення КДКА до Вищої КДКА та до суду, Вища КДКА виносить постанову про закриття провадження, виходячи із принципу правової визначеності, встановленого для оскаржень рішень КДКА Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Окрім того, рішення Ради адвокатів Рівненської області стосовно ОСОБА_6 від 10.06.2016, 01.07.2016 та 02.11.2016 приймалися членами органу адвокатського самоврядування колегіально, а тому неприпустимо ставити питання про дисциплінарну відповідальність кожного окремо адвоката - члена Ради адвокатів Рівненської області.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.11.2017 № ХІ-027/2017, прийняте за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Хмельницької області від 15.08.2017 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвокатів з числа керівництва та членів Ради адвокатів Рівненської області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що на розгляд дисциплінарної палати КДКА Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_6 на дії адвокатів з числа керівництва та членів Ради адвокатів Рівненської області (а.с.118-122).

У скарзі заявник зазначив, що 29.12.2015 він склав кваліфікаційний іспит та звернувся із заявою до Ради адвокатів Рівненської області про видачу йому свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю без проходження стажування. 10.06.2016 Рада адвокатів Рівненської області прийняла рішення про видачу йому свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю без проходження стажування. В той же день він сплатив щорічний внесок на забезпечення адвокатського самоврядування.

15.08.2016 ОСОБА_6 звернувся до Ради адвокатів Рівненської області з проханням видати йому рішення Ради адвокатів Рівненської області від 10.06.2016, однак отримав рішення від 01.07.2016 про призупинення розгляду його заяви щодо видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Це рішення він оскаржив до Ради адвокатів України, яка 13.09.2016 скасувала рішення Ради адвокатів Рівненської області від 01.07.2016.

20.10.2016 ОСОБА_6 повторно звернувся до Ради адвокатів України зі скаргою на дії Ради адвокатів Рівненської області щодо недопуску його до професії. 02.11.2016 Рада адвокатів Рівненської області прийняла рішення про його допущення до складання Присяги адвоката України та виготовила свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 12.11.2016 (т.1 а.с.203, зворотній бік) 17.11.2016 Рада адвокатів України, звернувши увагу на неналежне оформлення документів, зобов'язала їх перевидати, що і було зроблено.

Таким чином, на думку ОСОБА_6, Рада адвокатів Рівненської області порушила його права на доступ до професії та на участь у роботі органів адвокатського самоврядування, оскільки лише завдяки втручанню Ради адвокатів України він був внесений до ЄРАУ 03.02.2017.

Адвокати - колишні члени Ради адвокатів Рівненської області ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7 надали свої письмові пояснення та наголосили на відсутності в їх діях ознак будь-якого дисциплінарного проступку. Крім того, заявили, що 10.06.2016 та 01.07.2016 Радою адвокатів Рівненської області були прийняті рішення про відкладення та призупинення розгляду заяви ОСОБА_6 про видачу йому свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Підставою для цього стала необхідність письмового звернення до Ради адвокатів України з метою отримання роз'яснення щодо тих дій, які мала вчинити Рада адвокатів Рівненської області у зв'язку з наявністю інформації про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності правоохоронними органами АР Крим.

Отримавши відповідь з Ради адвокатів України про можливість видачі документів, на найближчому засіданні Ради, тобто 02.11.2016, було прийняте відповідне рішення про видачу ОСОБА_6 свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката. Оскільки у відносинах з заявником вони діяли як члени колегіального органу, ця обставина виключає їх дисциплінарну відповідальність як окремих адвокатів.

15.08.2017 КДКА у Хмельницькій області прийняте рішення про відмову у порушенні дисциплінарної справи відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з тих підстав, що дисциплінарна відповідальність адвоката є індивідуальною, а тому не може бути відповідальності кожного окремого адвоката - члена Ради адвокатів Рівненської області за рішення колегіального органу, оскільки це суперечить як вимогам ст.34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", так і Правилам адвокатської етики. Скарга ОСОБА_6 стосується не дій конкретних адвокатів, а рішень Ради адвокатів Рівненської області. Скасування Радою адвокатів України рішення Ради адвокатів Рівненської області від 01.07.2016 про призупинення розгляду питання про видачу свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_6 не є самостійною підставою для висновку про наявність дисциплінарного проступку у діях членів Ради адвокатів Рівненської області (а.с.211-212).

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_6 14.09.2016 оскаржив його до Вищої КДКА (т.1 а.с.201-203). У скарзі заявник, зокрема, зазначив, що згідно з положеннями ч.3 ст.62 Правил адвокатської етики, адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, зобов'язані дотримуватись вимог законів та актів НААУ, не допускати дій чи бездіяльності, що завдають шкоди адвокатурі в цілому або блокують роботу окремих органів адвокатського самоврядування, а отже можуть нести дисциплінарну відповідальність відповідно до вимог ст.34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Незаконні дії відповідачів, що полягали у затягування вирішення питання з отриманням свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, змусили його неодноразово звертатись до Ради адвокатів України, лише після втручання якої його права були поновлені.

Супровідним листом відповідача за вих. № 2290 від 17.11.2017 ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 були повідомлені про місце, день та час проведення засідання Вищої КДКА. Позивачі на засідання не прибули, проте ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подали письмові заяви, у яких клопотали про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 та залишенні у силі рішення КДКА Хмельницької області з урахуванням того, що вони не можуть нести дисциплінарну відповідальність як окремі адвокати за рішення колегіального органу, а також згідно з принципом правової визначеності, зазначеному у п.4.3 Регламенту Вищої КДКА, який приписує закрити дисциплінарну справу у випадку оскарження рішення КДКА регіону до суду.

Наголошували, що 15.11.2017 Хмельницьким окружним адміністративним судом було прийняте рішення у справі № 822/2854/17 за позовом ОСОБА_5 до КДКА Хмельницької області, предметом розгляду якої було рішення КДКА Хмельницької області від 15.08.2017. Суд у своїй постанові визнав правомірним рішення КДКА Хмельницької області та відмовив у задоволенні позову ОСОБА_5 В апеляційному порядку рішення не оскаржувалось та набрало законної сили (т.1 а.с.15-18).

30.11.2017 Вища КДКА прийняла рішення № XI-027/2017, яким скасувала рішення КДКА Хмельницької області від 15.08.2017 та ухвалила нове рішення про порушення дисциплінарної справи відносно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 і про повернення матеріалів дисциплінарної справи до КДКА Хмельницької області на стадію розгляду дисциплінарної справи (т.1 а.с.93-99).

Не погодившись з цим рішенням, позивачі оскаржили його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що Вища КДКА не довела правомірності прийнятого рішення від 30.11.2017, а тому це рішення суд визнає протиправним та скасовує.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 33 Закону № 5076-VI, адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно з частинами 1, 10, 11 статті 50 Закону № 5076-VI кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури. Установчим документом кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується Радою адвокатів України.

Частиною п'ятою статті 50 Закону № 5076-VI обумовлено, що до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать: 1) організація та проведення кваліфікаційних іспитів; 2) прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту; 3) прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 4) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів; 5) вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з'їзду адвокатів України.

Отже, Законом № 5076-VI регламентовано повноваження кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України, здійснювати дисциплінарне провадження стосовно адвоката.

Згідно з статтею 37 вищевказаного Закону дисциплінарне провадження складається з

таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Процедуру здійснення дисциплінарного провадження на кожній із вказаних вище стадій врегульовано статтями 38, 39, 40 і 41 Закону № 5076-VI.

Відповідно до статті 38 Закону № 5076-VI (перевірка відомостей про дисциплінарний проступок адвоката), член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи. Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до статті 39 Закону № 5076-VI (порушення дисциплінарної справи), за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки. Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Таким чином, виходячи із системного аналізу наведених вище правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що лише дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вирішує питання щодо порушення або відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката. Таке рішення КДКА приймається за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки.

Отже, встановлений законом особливий порядок здійснення дисциплінарного провадження відносно адвоката передбачає обов'язкові умови, які повинні бути дотримані суб'єктами владних повноважень та іншими особами у відповідній дисциплінарній процедурі.

Відповідно до частини першої статті Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

За приписами частини четвертої статті 52 Закону № 5076-VI до повноважень Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належить: 1) розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 2) узагальнення дисциплінарної практики кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури; 3) виконання інших функцій відповідно до цього Закону.

В частині п'ятій статті 52 Закону № 5076-VI зазначається, що Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право: 1) залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін; 2) змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури; 3) скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення; 4) направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов'язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Колегія суддів зазначає, що прийнявши рішення про порушення дисциплінарної справи відносно позивачів, які є адвокатами, відповідач перевищив свої повноваження та не врахував вимоги статті 33 та 37 Закону № 5076-VI.

Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 816/1190/16 (провадження № К/9901/10479/18).

Також у мотивувальній частині рішення без здійснення будь-яких обґрунтувань міститься висновок відповідача про наявність в діях членів Ради адвокатів Рівненської області ознак дисциплінарного проступку адвоката (стор.7). Проте, у рішенні не зазначено, у яких саме діях позивачів вбачаються ознаки дисциплінарного проступку та якого саме з проступків, визначених ч.2 ст.34 Закону 5076-V.

Крім того, спірним рішенням Вищої КДКА скасоване рішення КДКА Хмельницької області від 15.08.2017, однак не наведено будь-якого обґрунтуванням підстав, з яких воно визнано неправомірним.

Апелянт наголошує, що під час виконання своїх функцій з вирішення спорів з питань притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності є квазісудовим органом у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а тому зобов'язаний застосовувати у своїй діяльності практику Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів з цією позицією погоджується, проте наголошує, що рішення відповідача від 30.11.2017 суперечить принципам юридичної (правової) визначеності та обґрунтованості прийнятого рішення як складовим права на справедливий суд, передбаченого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, 1950 року (далі - Конвенції).

Доцільним є посилання суду першої інстанції на те, що Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року), визнаючи порушення права позивачів на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції, зазначає наступне.

Згідно з усталеною практикою суду, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, приймаючи рішення від 30.11.2017 без будь-якого обґрунтування підстав скасування рішення КДКА Хмельницької області, без зазначення дій позивачів, у яких вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, та виду дисциплінарного проступку, відповідач, виконуючи функції органу з вирішення спорів, на який законодавством України покладено обов'язок перевіряти правомірність прийняття рішень КДКА регіонів з питань притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності, порушив право позивачів на справедливий суд, тобто у даному випадку - справедливий розгляд їх спору уповноваженим органом.

Відповідач при прийнятті рішення порушив принцип юридичної (правової) визначеності, однією з складових якого згідно з п.46 Доповіді "Верховенство права" Європейської комісії "За демократію через право" (Венеційська комісія) є передбачуваність застосування правової норми.

Так, згідно з ст.42 Закону 5076-VI, адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої КДКА або до суду.

На виконання цієї норми, Вища КДКА у п.3.49 Регламенту зазначила, що у разі оскарження одного і того ж рішення кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури до ВКДКА та до суду, Вища КДКА виносить постанову про закриття провадження, виходячи із принципу правової визначеності, встановленого для оскаржень рішень КДКА Законом 5076-VI. Умовою застосування зазначеної норми є лише факт оскарження одного і того ж рішення КДКА регіону до Вищої КДКА або до суду. При цьому, оскарження рішення до суду унеможливлює звернення зі скаргою до Вищої КДКА. Жодних інших умов чи винятків вказана норма не містить.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 оскаржено до Вищої КДКА рішення КДКА Хмельницької області від 15.08.2017, яке вже було предметом перегляду Хмельницьким окружним адміністративним судом у справі № 822/2854/17.

Проте, Вища КДКА у рішенні вказує на відсутність підстав для застосування даного положення Регламенту, оскільки на момент розгляду скарги ОСОБА_6 рішення суду за позовом ОСОБА_5 вже відбулося. Тобто, на думку відповідача, застосування положень п.3.49 Регламенту ВКДКА можливе лише, якщо такі оскарження відбуваються одночасно. У рішенні (стор. 6) також зазначається, що рішення КДКА Хмельницької області оскаржено до суду та до Вищої КДКА різними особами та з різних підстав, що теж, на думку Вищої КДКА, виключає застосування п.3.49 Регламенту.

Колегія суддів вважає такі твердження апелянта помилковими, оскільки вони не відповідають умовам застосування правової норми, зазначеної у ст.42 Закону 5076-VI та п.3.49 Регламенту. Так, застереження щодо одночасного оскарження рішення КДКА регіону, а також оскарження тими самими суб'єктами та з однакових підстав, у зазначеній нормі відсутні. Оскільки вказана норма носить імперативний характер, а повноваження Вищої КДКА при притягненні до відповідальності можна тлумачити виключно з принципу - дозволено лише те, що прямо передбачено законом, суд вважає, рішення відповідача прийняте з порушенням принципу юридичної (правової) визначеності, зазначеному у ст.42 Закону 5076-VI та п.3.49 Регламенту.

Колегія суддів критично ставиться до покликань апелянта на фактичне позбавлення ОСОБА_6 права на оскарження рішення КДКА Хмельницької області від 15.08.2017 у зв'язку з прийняттям Хмельницьким окружним адміністративним судом постанови у справі № 822/2854/17, оскільки ОСОБА_6 як особа, права та інтереси якої були вирішені судовим рішенням, міг оскаржити його в апеляційному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.185 КАС України (в редакції до 15.12.2017). Саме у такий спосіб ОСОБА_6 міг реалізувати своє право на доступ до суду, висвітлене Європейським судом з прав людини, зокрема, у рішенні "Беллет проти Франції" (заява 23805/94, рішення від 04.12.1995), на яке покликається апелянт.

Крім того, в основу рішення від 15.08.2017 КДКА Хмельницької області покладено висновок про неможливість нести дисциплінарну відповідальність окремими адвокатами за рішення, прийняті у складі колегіального органу - Ради адвокатів Рівненської області.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_6 підтвердив, що у своїй скарзі просив Вищу КДКА притягти до дисциплінарної відповідальності адвокатів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 за рішення, які вони приймали саме у складі органу адвокатського самоврядування, та їх бездіяльність. У відносини з зазначеними особами як з окремими адвокатами він не вступав.

Відповідно до пункту 11.7. Регламенту Ради адвокатів регіону, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 25.10.2014 № 178, із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 23.04.2016 № 109, розгляд та вирішення питань на засіданнях Ради адвокатів регіону і прийняття рішень проводяться Радою колегіально (т.2 а.с.48). Таким чином, скаржник ставить питання про відповідальність позивачів за дії та бездіяльність, вчинені у складі колегіального органу адвокатського самоврядування.

Проте, з системного аналізу ст.ст.33-35 Закону 5076-VI вбачається, що адвокат може нести лише індивідуальну дисциплінарну відповідальність за вчинення ним дисциплінарного проступку.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав про індивідуальність відповідальності винних осіб. Так, зокрема, у п. 188 рішення у справі "Тимошенко проти України" (Заява № 49872/11) від 30 квітня 2013 року, суд покликається на резолюцію Європейського Парламенту від 09.06.2011 щодо України, згідно з п.3 розділу "G" якої Парламент нагадує органам влади України про те, що принцип колективної відповідальності щодо рішень уряду не допускає судового переслідування окремих членів уряду за рішення, які приймалися колегіально.

Колегія суддів вважає помилковим твердження апелянта про відсутність порушеного права позивачів, за захистом якого вони звернулися та зазначає наступне.

У відповідності до ч.7 ст.52 Закону 5076-VI, рішення Вищої КДКА може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття. Аналогічне право продубльовано відповідачем у п.6 розділу 6 Положення про Вищу КДКА.

Отже, даною нормою, як законодавець, так і відповідач, надали право на оскарження рішень Вищої КДКА усім зацікавленим сторонам: як скаржнику, так і іншим особам, відносно яких прийняте спірне рішення. Норма ч.7 ст.52 Закону 5076-VI, жодних винятків не містить.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону 5076-VI, рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката - це невід'ємна частина процедури дисциплінарного провадження, завершальною стадією якої є прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та, зокрема, позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю. Без прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи не можуть бути вирішені питання про притягнення особи до відповідальності, а тому порушення прав адвокатів відбувається з моменту порушення дисциплінарної справи.

Оскільки в рішенні ВКДКА від 30.11.2017 стверджується про наявність у діях позивачів ознак дисциплінарного проступку і саме на цій підставі скасовується рішення КДКА Хмельницької області та порушується щодо позивачів дисциплінарна справа, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що це рішення порушує права та інтереси позивачів у професійній сфері та їх ділову репутацію.

Наявність у Вищої КДКА дискреційних повноважень з питань прийняття рішень за скаргами осіб на рішення КДКА регіонів, на які покликається апелянт, сама по собі не свідчить наперед про законність та обґрунтованість усіх рішень відповідача, в тому числі рішення від 30.11.2017.

Рішення відповідача від 30.11.2017 не є остаточним та може бути оскаржене до суду відповідно до вимог ст.55 Конституції України, ч.1 ст.6 КАС України (в редакції до 15.12.2017). Це право і реалізували позивачі, звернувшись до суду з адміністративним позовом.

Окрім того судом першої інстанції встановлено, що внесення відомостей про адвоката до Єдиного реєстру адвокатів України (ЄРАУ) здійснюється не членами Рад адвокатів регіонів, а відповідним адміністратором бази ЄРАУ. Згідно з поясненнями адміністратора бази даних ЄРАУ ОСОБА_10, яка виконувала такі обов'язки на час виникнення спірних правовідносин, та листа Ради адвокатів Рівненської області від 26.01.2017 №7, встановлено, що ОСОБА_6 протягом листопада 2016 - січня 2017 року з власних міркувань не надавав заяви із зазначенням найменування і місцезнаходження організаційної форми його адвокатської діяльності та адреси робочого місця, що унеможливлювало внесення відомостей про нього до ЄРАУ (т.2 а.с.72-75).

Лише 30.01.2017 ОСОБА_6 була подана відповідна заява та копія договору позички приміщення на підтвердження адреси робочого місця (т.2 а.с.76-78), одразу після чого 03.02.2017 він був внесений до ЄРАУ, що підтвердив у судовому засіданні сам ОСОБА_6

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що будь-які порушення чинного законодавства в діях ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з питань несвоєчасного внесення ОСОБА_6 до ЄРАУ відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "26" лютого 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "04" вересня 2018 р.