Справа № 804/2767/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2018 року Справа № 804/2767/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представників позивача Тішуніна О.А.
представника відповідача Леонова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріясервіс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 07.09.2017 року № 4880-п, -
16.04.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріясервіс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач просив, з урахуванням уточнень:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріясервіс» від 07.09.2017 року № 4880-п;
На вказані запити надано у встановлений термін відповіді № 3 від 15.01.2016 року та № 4 від 28.01.2016 року, в яких зазначено про порушення, допущені податковим органом під час складання зазначених запитів, та вказано на відсутність правових підстав для надання відповіді на запити, складені із порушенням законодавства.
Не надавши обґрунтованих підстав для надання витребуваної інформації контролюючим органом було направлено наказ № 4880-п від 07.09.2017 р. та повідомлення за №2205 від 25.01.2018 року про проведення з 12.09.2017 року документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Індустріясервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Флеш-Сток» за період листопад - грудень 2015 р., який був отриманий тільки 19.09.2017 року, тобто, не до її початку, як цього вимагає пункт 78.4 ст. 78 ПК України, а вже після закінчення проведення перевірки.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Листом від 19.01.2016 року № 964/10/04-82-15-01 про надання документів та письмових пояснень, який був отриманий позивачем 27.01.2016 року, ТОВ «Індустріясервіс» запропоновано подати первинні документи та пояснення щодо взаємовідносин з ТОВ «Флеш-Сток» за листопад 2015 року.
У відповідь на зазначений запит Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріясервіс» направило до податкової інспекції лист від 28.01.2016 року № 4, у якому повторно відмовило у наданні документів та пояснень, у зв'язку із невідповідністю запиту вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.
07.09.2017 року Головним управління ДФС у Дніпропетровській області видано наказ № 4880-п про «Проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Індустріясервіс», згідно якого призначено перевірку з 12.09.2017 року з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ «Флеш-Сток» за період листопад-грудень 2015 року, тривалістю 5 робочих днів.
Не погодившись із зазначеним податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2018 року у справі № 804/7585/17, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.

Підпунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначеними статтями77та78 ПК України.

За змістом пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу Українипосадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Отже, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Таким чином, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Тобто допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки та задоволення позову не призводить до відновлення порушених прав платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 24.12.2010 у справі №21-25а10 та Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі № 806/2127/16, від 17.04.2018 року у справі № 826/12612/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом про оскарження наказу від 07.09.2017 року № 4880-п після ухвалення постанови Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом постанови від 29.05.2018 року у справі № 804/7585/17 про залишення без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2018 року, яким у задоволенні позову відмовлено.

Предметом розгляду у адміністративній справі № 804/7585/17 було надання правової оцінки правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень від 30.10.2017 року № та № , що були прийняті за результатами перевірки, проведеної на підставі наказу від 07.09.2017 року № 4880-п, правомірність якого є предметом розгляду у даній справі.

Таким чином, на час розгляду даної справи набрало законної сили рішення у справі № 804/7585/17, відповідно до якого суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про правомірність дій по проведенню перевірки та про прийняття податкових повідомлень-рішень від 30.10.2017 року № та № у відповідність до приписів чинного законодавства.

Відтак суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, зокрема тому, що прийняття рішення про скасування наказу від 07.09.2017 року № 4880-п призведе до порушення принципу юридичної визначеності.

З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 242-246, 250Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 30.08.2018 року.

Суддя В.В. Кальник