Справа № 2040/6363/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 вересня 2018 р. № 2040/6363/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії протиправною.

- зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківський області розрахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.

- встановити судовий контроль за виконанням рішення, зобов'язавши відповідача подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду (ст.382 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є пенсіонером органів внутрішніх справ України (пенсійне посвідчення № 16143 від 15.09.2005р.). Пенсія призначена та виплачується за вислугу років, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

15.11.2017 року Київським районним судом м. Харкова було прийнято рішення по адміністративній справі №640/15853/17 за позовом до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправної та зобов'язання перерахувати пенсію. Позов був частково задоволений. Визнано бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії з 01.01.2016 року протиправною. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії та провести виплату різниці між фактично отриманою пенсією та належної до сплати суми пенсії, починаючи з 01.01.2016 року на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області довідки №100/28635.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2017 р. -апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було задоволено частково, а постанова Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2017р. була змінена (у частини виплати пенсії без обмеження граничного розміру).

У грудні 2017 року Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на виконання постанови Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 року здійснило перерахунок пенсії та провело виплату різниці між фактично отриманою пенсією та належної до сплати суми пенсії з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. в розмірі 735,93 грн. (платіжне доручення № 14676 від 11.12.2017р) та 19543,95 грн. (платіжне доручення №15029 від 27.12.2017р.), з урахуванням раніше виплачених сум. Загальна сума 20279,88 грн.

06.07.2018 року позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з заявою здійснити розрахунок та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.

08.08.2018 року від Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області позивачем було отримано лист-відповідь про розгляд його звернення за вих. № 4169/В-14 від 08.08.2018 р. за підписом заступника начальника Головного Управління Піпченко Т.І. В листі було зазначено, що законні підстави для нарахування йому компенсації втрати частини доходів відсутні. Проте, позивач з таким рішенням Головного Управління Пенсійного Фонду в Харківській області не погоджується, у зв'язку з чим просив задовольнити зазначені позовні вимоги в повному обсязі.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу і отримана уповноваженою особою 14.08.2018 року (а.с.33).

Відповідач, у встановлений судом строк, надав відзив на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволені позову зазначивши, що на виконання постанови Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 та Постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2017 року по справі № 640/15853/17 управлінням було здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року. Різниця пенсії за період 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням раніше виплачених сум склала 20279,88 грн. і була сплачена в грудні 2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати» встановлює, то компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у ньому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зазначає, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів; 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців: 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати». Кабінетом Міністрів України 21.02.2001 року було прийнято постанову № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з попущенням термінів їх виплати.

Оскільки постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2017 року по справі № 640/15853/17, яка набрала законної сили 18.12.2017 року, була прийнята Головним управлінням до виконання у встановлений законом строк і затримки строку виплати пенсії не відбулося, тому відсутні підстави для виплати позивачу компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати».

Також зазначає, що позивачем порушено вимог ста 122 КАС України, а саме що позовні вимоги стосуються періоду з січня 2016 року грудень 2017 року, що, враховуючи дату звернення до суду - 08.08.2018, виходить за межі шестимісячного строку звернення до суду. При цьому позивач до суду з заявою про поновлення строків не звертався та не вказав поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАСУ справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області, та йому була призначена пенсія відповідно до норм ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

25.07.2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою щодо перерахунку його пенсії.

Відповідач своїм листом № 1453/В-14 від 13.07.2017 року повідомив позивача, що перерахунок та виплату пенсії буде проведено після надходження коштів з Державного бюджету України.

Позивач, не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

15.11.2017 року Київським районним судом м. Харкова було прийнято рішення по адміністративній справі №640/15853/17 за позовом до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправної та зобов'язання перерахувати пенсію. Позов був частково задоволений. Визнано бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати перерахованої пенсії з 01.01.2016 року протиправною. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії та провести виплату різниці між фактично отриманою пенсією та належної до сплати суми пенсії, починаючи з 01.01.2016 року на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області довідки №100/28635 (а.с.22-25).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2017 р. -апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було задоволено частково, а постанова Київського районного суду м.Харкова від 15.11.2017р. була змінена у частини виплати пенсії без обмеження граничного розміру (а.с. 26-28).

На виконання зазначеної постанови суду Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснило перерахунок основного розміру пенсії позивачу з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року та з урахуванням раніше виплачених сум склала 20279,88 грн. і була нарахована та сплачена у січні 2016 року та грудні 2017 року, що підтверджено листом ГУ ПФУ в Харківській області від 08.2018 №4169/В-14, розрахунками на доплату пенсії та повідомленнями до дорученнями на одноразову виплату (а.с.31, 37, 38).

Згідно ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" (Закон № 2050-ІІІ) та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону № 1058-ІV, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Методика обчислення розміру компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати визначена у ст. 3 Закону 2050-ІІІ.

Враховуючи зазначене, суд зазначає, що ГУ ПФУ в Харківській області протиправно не нарахувало та не виплатило позивачу компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати частини основного розміру пенсії.

Згідно ч. 5 ст. 78 КАС України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Факт того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не перерахувало розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 р., не здійснило належні нарахування та виплати суми перерахунку не підлягає доказуванню оскільки встановлений постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2017 по справі 640/15853/17.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку на звернення до суду суд зазначає наступне.

Згідно із частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою та другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції).

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

При цьому, Основний Закон містить імперативну норму, згідно з якою громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень, зокрема, за ознаками місця проживання або іншими ознаками (стаття 24).

Крім того суд зазначає, що 24 квітня 2018 року в справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження №К/9901/2128/18) Верховний Суд розглянув питання визначення строку подання адміністративного позову з вимогами про виплату сум пенсії.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду врахував, що нараховані суми пенсії, на виплату якої пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження шестимісячним строком (в межах загального строку позовної давності) з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положень КАС України в системному зв'язку з положенням частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов'язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Окремо Верховний Суд зазначив, що неможливість обмеження шестимісячним строком обов'язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного право на соціальний захист підтверджується, також встановленим статтями 256 та 257 Цивільного кодексу України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку обов'язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов'язання перед державою підлягав би судовому захисту протягом 3 років, а такий же обов'язок держави перед громадянином - 6 місяців.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов'язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до положень даної статті, суд має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, проте це не є його обов'язком. Підстав для встановлення судового контролю за виконанням відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в порядку частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, надати до суду звіт про виконання судового рішення судом не встановлено. А тому, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні частини позовних вимог щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом десяти днів, з дня набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано доказів відсутності підстав для не нарахування і не виплаті позивачу компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії нарахованої та виплаченої на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2017 по справі 640/15853/17 з 01.01.2016 р., відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 263, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 61002, АДРЕСА_1) компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - протиправною.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківський області (61022, м. Харків, пл.. Свободи, 5, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, ) розрахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 61002, АДРЕСА_1) компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, 61002, АДРЕСА_1) суму сплаченого судового збору в розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04 вересня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.