Справа № 822/899/18
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 822/899/18

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

05 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року (повний текст складено 02 травня 2018 року в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В лютому 2018 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Городоцького об`єднаного управління Пенсійного фонду Хмельницької області ( правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ) про зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він приймав участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням та довідками, у зв`язку з чим має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано усі документи які підтверджують статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надають право позивачу користуватись пільгами, встановленими Законом, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, а саме: посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" та довідки про період роботи у зоні відчуження, військовим квитком та показами свідків.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

06.08.2018 року від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

03 вересня 2028 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що позивач 23.11.2017 року звернувся до Городоцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення пенсії за віком як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (3 категорія) із зменшенням пенсійного віку.

До заяви позивач додав:

1) посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) Серії НОМЕР_1 , яке видане 10.04.2003 року;

2) копію військового квитка Серія НОМЕР_2 , в якому вказано, що в період з 22.08.1986 року по 01.11.1986 року ОСОБА_1 приймав участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків на ЧАЕС;

3) довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій зазначено, що ОСОБА_1 був призваний на військові збори для участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 28.08.1986 року по 01.11.1986 року;

4) архівну довідку галузевого державного архіву Міністерства Оборони України, згідно якої ОСОБА_1 , приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 22.08.1986 року (наказ № 78) по 17.10.1986 року ( наказ № 134);

5) довідку з місця роботи від 30.11.199 року № 148, згідно якої ОСОБА_1 з 22.08.1986 року по 02.11.1986 року приймав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і за цей період йому нараховано 100 % тарифну ставку;

6) довідку № 134 Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу, в якій зазначено, що ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_3 (Вільча) тимчасово працював на території зони безумовного (обов`язкового відселення) з 22.08.1986 року по 01.11.1986 року - 71 день.

Листом № 26/Х-121 від 28.11.2017 року відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", документами, які підтверджують статус громадян та дають право користуватись пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС".

Відповідно до абзацу 6 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.20005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно частин 1, 4 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Порядок) затверджений порядок, який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Пунктом 10 Порядку встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Тобто, підставою для отримання посвідчення та як наслідок статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є наявність у особи хоча б одного з перелічених вище документів.

Частиною 3 статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закріплено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд України у постановах від 21.11.2006 року та 04.09.2015 року (справи № 21-1048во06, № 690/23/15-а відповідно) висловив правовий висновок щодо застосування положень статті 55 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи". Зокрема, вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, особи які віднесені до ІІІ категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме на підставі їхнього перебування - роботи у зоні відчуження автоматично мають право на пільги, встановлені частиною 1 статті 55 Закону.

Аналізуючи доводи апелянта щодо відсутності підстав для призначення пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 22.08. 1986 року по 01.11.1986 року підтверджуються: військовим квитком, у якому зазначено, що у період з 22 серпня 1986 року по 01 листопада 1987 року ОСОБА_1 виконував роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС; архівною довідкою галузевого державного архіву Міністерства Оборони України, згідно якої позивач, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 22.08.1986 року (наказ № 78) по 17.10.1986 року; довідкою з місця роботи від 30.11.1986 року № 1080-К(Р), згідно якої ОСОБА_1 з 22.08.1986 року по 02.11.1986 року приймав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, і за цей період йому нараховано 100 % тарифну ставку.

Разом з тим, відповідач крім іншого, як на підставу відмови в призначенні пенсії посилається на те, що населені пункти смт. Вільча та с. Буда - Варовичі де перебував позивач не відносяться до зони безумовного відчуження, а відноситься до зони відселення.

Однак, суд зауважує, що згідно архівної довідки № 134 виданої управлінням хімічних військ Прикарпатського хімічного округу встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків ЧАЕС з 24.08.1986 року по 26.09.1986 року безпосередньо в Чорнобилі та з 01.10.1986 року по 16.10.1986 року в Прип`яті, які згідно постанови Кабінету Міністрів України УРСР від 23.07.1991 року № 106 віднесені до зони відчуження

Вказаний факт також було підтверджено показами свідка в суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що по справі достатньо доказів для підтвердження факту участі позивачем у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та призначення йому пенсії на пільгових умовах. Ці ж документи, в підсумку, в повному обсязі надавалися відповідачу, який неналежно їх оцінив та прийняв необґрунтоване рішення про відмову в призначенні позивачу пільгової пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в призначенні пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши доводи апелянта та наявні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов до твердження, що вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням норм чинного законодавства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.