Справа № 810/1392/18
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1392/18 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Файдюка В.В.,

Мєзєнцев Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації про визнання дій щодо відмови у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення протиправними, зобов'язання Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації прийняти рішення та встановити ОСОБА_3 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення встановленого зразку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте в судове засідання не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 1-ї категорії, що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 23.01.2001 року.

Працюючи заступником завідуючого виробництвом їдальні №8 «Електроніка» на 4 енергоблоці ЧАЕС була відряджена на роботу в 30-ти кілометрову зону відчуження, а саме поваром в піонерський табір «Сказочный», де забезпечувала харчуванням осіб учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і працювала у зоні 26-27 квітня 1986 року та з 06-09 травня 1986 року, що підтверджено копіями довідок та копією трудової книжки.

На даний час позивач є інвалідом 2-ї групи, захворювання пов'язане з участю в ліквідації Чорнобильської катастрофи, що підтверджується витягом з акту огляду МСЕК до довідки сер. 2-18МАЕ №008763.

Звернувшись до відповідача з вимогою про надання ОСОБА_3 статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації відмовило в наданні такого статусу. Відповідач мотивував це тим, що позивач повинна представити документ, який містить інформацію про наказ чи розпорядження щодо залучення її до Цивільної оборони, займану посаду та документи про роботу, яку позивач виконувала під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також довідки, про встановлення інвалідності, внаслідок захворювання, повязаного з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Вважаючи таку відмову протиправною та незаконною, ОСОБА_3 звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-XII) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Стаття 4 Закону №796-XII ветеранами війни визнає осіб, які брали участь у захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Пункт 9 статті 7 Закону №796-XII до інвалідів війни відносить осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно Порядку видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року №302, "Посвідчення інваліда війни" видається органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Позивач підтверджує своє право на отримання статусу "інвалід війни" додатками до адміністративного позову, а саме: копією паспорта, сторінки - 1: 2; 3; копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.01.2001 року серії НОМЕР_1 та вкладки до посвідчення від 23.01.2001 року № 138338; копією довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 27.12.1993 року серія 2-18МАЕ№008763; копією експертного висновку Міністерства охорони здоровя України 16.12.1998 року № 009093; копією трудової книжки; копією довідки Міністерства атомної енергетики і промисловості науково-промислового обєднання «Прип'ять» від 16.11.1991 року №2149; копією довідки від 10.07.1996 року з місця роботи.

Із перелічених копій документів вбачається, що ОСОБА_3 у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має відповідний статус і користується пільгами.

Ці обставини, свідчать про те, що на позивача, як на особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, поширюються пільги, гарантії і компенсації, передбачені Законом № 796-ХІІ. Водночас, для набуття статусу інваліда війни (з підстав, встановлених пунктом 9 частини другої статті 7 Закону № 3551-ХІІ), окрім як факту настання в особи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (стосовно позивача цей факт встановлено) Закон № 3552-ХІІ містить також умову, щоб така особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.

Це пояснюється тим, що крім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт, згідно з розпорядженням керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

Так, листом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 14 серпня 2006 року №04- 9494/281 повідомлено, що у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь три зведені загони Цивільної оборони (далі - ЦО), а саме: Київської, Житомирської та Чернігівської областей, Хімволокно. Також, до складу формувань ЦО входив особовий склад штабів ЦО, який направлявся до складу оперативних груп ЦО України (м. Чорнобиль) та ЦО Київської області (м. Іванків). Відповідні документи щодо залучення зазначеної категорії осіб до формувань ЦО зберігаються в архіві Міністерства або архівах обласних державних адміністрацій. У зв'язку з тим, що План Цивільної оборони в період аварії на ЧАЕС не вводився (не було відповідного доручення Уряду СРСР), працівники, які залучалися до ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від інших міністерств і відомств і стали інвалідами, внаслідок пов'язаних з цим захворювань, не можуть бути віднесені до осіб, що підпадають під дію вимог частини другої пункту 9 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", соціальний захист зазначеної категорії осіб здійснюються на загальних підставах, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В листі Міністерства праці та соціальної політики України від 08 грудня 2006 року №839/014/91-06 зазначено, що підставою для встановлення статусу інваліда війни ліквідаторам наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідки, в яких вказано, що особа приймала участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань ЦО, а саме: Київської, Житомирської або Чернігівської областей, які були сформовані на базі об'єднань Хімволокно. До складу формувань ЦО входив особовий склад штабів ЦО, який направлявся до складу оперативних груп ЦО України (м. Чорнобиль) та ЦО Київської області (м. Іванків).

Отже, для визначення статусу інваліда війни ліквідаторам наслідків аварії па Чорнобильській АЕС слід надати довідку, яка є витягом з розпорядження начальника Цивільної оборони Київської області про те, що громадянин був залучений до складу зведеного загону ЦО Київської області.

З огляду на наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності доказів, які б свідчили про залучення позивача до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, достатніх підстав для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених пунктом 9 частини другої ї статті 7 Закону № 3551-ХІІ немає.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 травня 2018 року по справі № 279/12162/15-а та від 07 червня 2018 року по справі №377/797/17.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.