Справа № 180/1752/18
Суддя: Хомченко С. І.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 180/1752/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.,

з секретарями Назаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову вказав на те, що 06 серпня 2018 року інспектором СРПП № 4 Томаківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшим сержантом ОСОБА_2 (далі інспектор патрульної поліції) відносно нього була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП та застосувала стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Із зазначеною постановою він не погоджується, оскільки 06 серпня 2018 року о 05 годині 22 хвилин він керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. 02-48 ЗПЧ, яким рухався по Нікопольському шосе в напрямку м.Запоріжжя з дотримання швидкості руху та ПДР, де його автомобіль було зупинено працівником поліції. Причиною зупинки, зі слів інспектора поліції було проведення спецоперації «Мігрант» та потребував предявити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Його прохання продемонструвати відповідний документ, що підтверджує проведення даного спецзаходу було відхилено з посиланням на те, що при собі не має даного документу. Інспектор склав постанову про скоєння нібито ним адміністративного правопорушення відкидаючи всі його заперечення та пояснення. На пропозицію підписати постанову він відмовився. 21 серпня 2018 року дану постанову він отримав поштою.

Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову серії НК №074394 від 06 серпня 2018 року, винесену інспектором СРПП № 4 Томаківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшим сержантом ОСОБА_2 відносно нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч.1 ст. 126, ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв'язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що визначено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП № 4 Томаківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшим сержантом ОСОБА_2, серія НК №074394 від 06 серпня 2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Згідно вказаної постанови 06 серпня 2018 року о 05 годині 22 хвилини в смт. Томаківка, вул.Запорізька, б.35 водій керуючи автомобілем ВАЗ 2101 н.з. 0248 ЗПЧ не предявив для перевірки посвідчення водія категорії «В» п.2.1 «а» ПДР України та порушив правила зупинки транспортних засобів загального користування п.9.9 «б» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з пп.«ґ» п.9.1 розділу 9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306(далі - ПДД), аварійна сигналізація належить до попереджувальних сигналів.

Відповідно до пп.«б» п.9.9 розділу 9 ПДД аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно з п.9.11 розділу 9 ПДД якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 («в», «г», «ґ») цих Правил; б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті «б» пункту 9.10 цих Правил.

Проаналізувавши п.9.9, 9.11 розділу 9 ПДД, суд встановив, що вимога про ввімкнення аварійної сигналізації у разі зупинки на вимогу поліцейського є обов'язковою лише у разі її наявності або справності. У протилежному випадку вимоги щодо дотримання водієм правил користування попереджувальними сигналами не передбачені.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, у тому числі, за користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Тобто, відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці нормами цієї статті не передбачена.

Згідно технічної характеристики автомобіля ВАЗ 2101 обладнання його аварійною світловою сигналізацією не передбачено заводом виготовлювачем (а.с.9-11).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Однакак, відповідачем жодними належними та допустимим доказами не доведено факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у виді порушень п. 9.9 «б» Правил Дорожнього Руху України, зокрема інспектор поліції не пересвідчився в тому, що автомобіль ВАЗ 2101 дійсно не обладнаний аварійною світловою сигналізацією, та те, що це не передбачено заводом виготовлювачем, згідно технічної характеристики автомобіля ВАЗ 2101.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, представлені не були.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, встановивши відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Щодо вимог позивача щодо скасування постанови за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП суд приходить до наступного.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення НК № 074394 від 06.08.2018 року ОСОБА_1 06 серпня 2018 року о 05 годині 22 хвилини в смт. Томаківка, вул.Запорізька, б.35 водій керуючи автомобілем ВАЗ 2101 н.з. 0248 ЗПЧ не предявив для перевірки посвідчення водія категорії «В» п.2.1 «а» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Обов'язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно диспозиції ч.1 ст.126 КУпАП, особу може бути притягнуто до відповідальності за вказане адміністративне правопорушення, у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії тощо.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 , (далі Інструкцією), передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення ( п. 2 розділу ІІІ Інструкції).

Пункт 8 розділу ІІІ Інструкції передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна бути заслухана, досліджені докази і вирішені клопотання (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 06.08.2018 року були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема не з'ясовано: чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Не зазначено, на підставі чого був зроблений висновок, яким чином перевірялися вказані обставини.

Неналежне оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, невідповідність постанови по справі про адміністративне правопорушення фактичним обставинам, встановленим в суді, свідчать про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Дослідивши матеріали справи, а саме, копію постанови серії НК № 074394 від 0608.2018 року, суд дійшов висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено факт здійснення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

До суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, представлені не були.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, встановивши відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 20, 77, 139, 159, 244-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Томаківського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову інспектора СРПП № 4 Томаківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 074394 від 06 серпня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя