Справа № 308/12386/16-а
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань Бота О.І.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Зубенка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2003/30508/16 від 16.11.2016 року, винесену заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Каращенком А.І. за ст. 485 Митного кодексу України (далі - Постанова), винесену відносно нього у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Постановою його визнано винним за ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 95 052,99 грн. Вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки при винесенні Постанови не взято до уваги факт відсутності у нього умислу на вчинення правопорушення.

Позивач зазначає, що працює декларантом в ПП митно-брокерська фірма «Брок-Сервіс», 30.09.2016 року до нього звернувся працівник ТОВ «Насвіт» з проханням провести декларування вантажу, який прямував на їх адресу з Туреччини. Увесь вантаж складався з посуду та виробів для ресторану різного призначення (302 найменування товару). У декларації задекларував, що товар виготовлений з «тонкої кераміки», оскільки такі відомості надав працівник ТОВ «Насвіт». Самостійно визначити з чого виготовлений товар не міг, оскільки не має спеціальних знань. 30.10.2016 року було подано уточнюючу декларацію і сплачено митні збори у повному обсязі. З огляду на наведене, просить задовольнити позовні вимоги.

28.11.2016 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження по справі.

15.12.2017 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його в новій редакції.

Згідно з п. 10 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В той же час, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, подальший розгляд справи проводиться за правилами, що передбачені новою редакцією КАС України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов'язків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що Постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства, уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення. Позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить суд відмовити в задоволенні даного позову повністю.

З письмових заперечень відповідача, які надійшли через канцелярію суду випливає, що 30.09.2016 року декларантом ПП митно-брокерська фірма «Брок-Сервіс» ОСОБА_4 до митного оформлення в митному режимі «імпорт» (випуск для вільного обігу) на митний пост «Ужгород-центральний» Закарпатської митниці ДФС була подана електронна митна декларація №305080005/2016/022163 у якій під №1 зазначений товар «Посуд та прибори кухонні та столові, виготовлені з тонкої кераміки, загалом 10 найменувань, виробництва Туреччини. Відправлений турецькою фірмою «Crystal International Otel Ekipmanlari Insaat Emlak Tur.Tic LTD STI» на адресу ТОВ «Насвіт» (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. об'їзна, буд. 9). Згідно з графами 31 і 33 митної декларації вищевказаний товар митною вартістю 84052,09 грн. був заявлений ОСОБА_4 за кодом УКТ ЗЕД - НОМЕР_1 зі ставкою ввізного митна - 5%. Згідно заявленого коду УКТ ЗЕД, сплаті підлягали митні платежі в сумі 21853,54 грн. (в тому числі мито - 4202,60 грн.; ПДВ - 17650,94 грн.). В ході здійснення митного оформлення, на підставі застосування системи управління ризиками щодо правильності класифікації товару № 1, було проведено його митний огляд та відібрано взірці для встановлення характеристик товару, визначальних для класифікації товару згідно УКТ ЗЕД, перевірки відповідності опису товару та його коду даним, зазначеним у митній декларації. Згідно з висновком експертизи, було встановлено, що зразки № 1-9 ідентифіковано як посуд столовий, кухонний та господарський, виготовлений з кераміки, що містить на своїй поверхні глазурування. Визначені показники матеріалу характерні для виробів з фарфору. На зворотній стороні вказаних виробів наявні написи «Kutahya Porselen…». Зразок №10 «Набір для спецій…» - ідентифіковано як посуд столовий, виготовлений з пластмаси. Визначені показники зразків №1-10 не узгоджуються з відомостями у графі 31 митної декларації як «виготовлені з тонкої кераміки». При здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів за вказаною ЕМД було прийнято рішення про визначення коду товару від 27.10.16 №КТ-307-2016 та виявлено, що декларантом невірно зазначено код товару згідно УКТ ЗЕД, що призвело до недобору митних платежів на загальну суму 31 684,33 грн. (в тому числі мито - 4050,57 грн., спеціальне мито - 22 353,04 грн., ПДВ - 5280,72 грн.). Декларант не скористався своїм правом на проведення фізичного огляду товару з метою визначення його точних відомостей. В жодному з поданих позивачем документів не має відомостей про матеріал, з якого виготовлено вищевказані товари. Дані відомості є необхідними та обов'язковими для декларування товарів, визначення їх коду УКТ ЗЕД і визначальним для визначення розміру нарахування митних платежів, про що ОСОБА_4 було відомо. Однак, не зважаючи на наведене, в описі товару ним зазначається невірний матеріал, з якого виготовлені товари, та код УКТ ЗЕД товару з меншою ставкою мита. Зазначене свідчить про те, що останній усвідомлював, що ним до митної декларації вносяться відомості, які не мають свого підтвердження і, відповідно, можуть бути невірними. Окрім того, те, що 30.10.2016 року позивачем було подано уточнюючу декларацію і сплачено митні платежі у повному обсязі, лише підтверджує внесення ним недостовірних відомостей до митної декларації, оскільки вказує на те, що класифікаційне рішення митного органу прийняте ним як вірне. Крім того, класифікаційне рішення митного органу не оскаржувалося ним, а уточнююча декларація подана вже після фіксації порушення митних правил. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

28.10.2016 року відносно гр. ОСОБА_4 складено протокол про порушення митних правил №2003/30508/16 за ст. 485 Митного кодексу України.

16.11.2016 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Каращенком А.І. розглянуто протокол про порушення митних правил №2003/30508/16 відносно гр. ОСОБА_4 за ст. 485 Митного кодексу України. Постановлено гр. ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, накладено стягнення у розмірі 95 052,99 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови випливає наступне.

30.09.2016 року декларантом ПП митно-брокерська фірма «Брок-Сервіс» ОСОБА_4 до митного оформлення в митному режимі «імпорт» (випуск для вільного обігу) на митний пост «Ужгород-центральний» Закарпатської митниці ДФС була подана електронна митна декларація №305080005/2016/022163 у якій під №1 зазначений товар «Посуд та прибори кухонні та столові, виготовлені з тонкої кераміки, загалом 10 найменувань, виробництва Туреччини. Відправлений турецькою фірмою «Crystal International Otel Ekipmanlari Insaat Emlak Tur.Tic LTD STI» на адресу ТОВ «Насвіт» (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. об'їзна, буд. 9). Згідно з графами 31 і 33 митної декларації вищевказаний товар митною вартістю 84052,09 грн. був заявлений ОСОБА_4 за кодом УКТ ЗЕД - НОМЕР_1 зі ставкою ввізного митна - 5%. Згідно заявленого коду УКТ ЗЕД, сплаті підлягали митні платежі в сумі 21853,54 грн. (в тому числі мито - 4202,60 грн.; ПДВ - 17650,94 грн.).

В ході здійснення митного оформлення, на підставі застосування системи управління ризиками щодо правильності класифікації товару № 1, було проведено його митний огляд та відібрано взірці для встановлення характеристик товару, визначальних для класифікації товару згідно УКТ ЗЕД, перевірки відповідності опису товару та його коду даним, зазначеним у митній декларації.

Згідно з висновком Ужгородського відділу з питань експертизи та досліджень №172 від 25.10.2016 року, зразки № 1-9 ідентифіковано як посуд столовий, кухонний та господарський, виготовлений з кераміки, що містить на своїй поверхні глазурування. Визначені показники матеріалу характерні для виробів з фарфору. На зворотній стороні вказаних виробів наявні написи «Kutahya Porselen…». Зразок №10 «Набір для спецій…» - ідентифіковано як посуд столовий, виготовлений з пластмаси. Визначені показники зразків №1-10 не узгоджуються з відомостями у графі 31 до товару №1 МД (ІМ 40 ДЕ) від 30.09.2016 №305080005/2016/022163 в частині «виготовлені з тонкої кераміки».

При здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів за вказаною ЕМД було прийнято рішення про визначення коду товару від 27.10.2016 №КТ-307-2016 та виявлено, що декларантом невірно зазначено код товару згідно УКТ ЗЕД, що призвело до недобору митних платежів на загальну суму 31 684,33 грн. (в тому числі мито - 4050,57 грн., спеціальне мито - 22 353,04 грн., ПДВ - 5280,72 грн.).

Згідно з Постановою в справі про порушення митних правил № 2003/30508/16 від 16.11.2016 року гр. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 95 052,99 грн.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4, було подано до митного органу електронну митну декларацію №305080005/2016/022163 30.09.2016 року на товари з зазначенням їх коду згідно з УКТ ЗЕД. Митні платежі з огляду на наведене, склали 21 853,54 грн. (в тому числі мито - 4202,60 грн., ПДВ - 17 650,94 грн.). Даний факт позивачем не оспорюється.

Порядок митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України та відповідальність за порушення митних правил, регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 Митного кодексу України (далі - МК України), Товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Відповідно до положень ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно з ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно з ч. 2 ст. 266 МК України, перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Згідно з ч. 5 ст. 266 МК України, особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з ч. 4 ст. 69 МК України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, рішення про визначення коду товару від 27.10.2016 №КТ-307-2016 ОСОБА_4 оскаржено не було.

Диспозиція ст. 485 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у заявленні в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Санкція статті передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 295 МК України, митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов'язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Пунктом 3.8 Розділу 3 Додатку II Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Закон України від 05.10.2006 №227-V) встановлено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мит та податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 МК України, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Виходячи з наведеного, оскільки ОСОБА_4 не скористався своїм правом на подання тимчасової митної декларації, він володів точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку. З огляду на що, ним свідомо застосовано занижену ставку мита - 5%, що призвело до недобору митних платежів у розмірі 31 684,33 грн. Відтак, посилання позивача на відсутність у нього умислу не знаходить свого підтвердження.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем надані докази правомірності притягнення громадянина України ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України. Адміністративне стягнення накладено відповідно до санкції вказаної статті.

Згідно з ст. 522 МК України справу про порушення митних правил розглянув уповноважений орган. При винесенні постанови дотримані вимоги ст.ст. 523-527 МК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 243, 246, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду І.О.Шепетко