Справа № 815/1377/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1377/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІН, місце проживання:66302, Одеська обл., Березівський район, с. М-Олександрівка, вул. Леніна, буд. 36-а) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського,6) про визнання протиправним та скасування наказу №01-13/313ДАБК від 23.08.2017 року про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД66 від 08.06.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 29 березня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІН, місце проживання:66302, Одеська обл., Березівський район, с. М-Олександрівка, вул. Леніна, буд. 36-а) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського,6) про визнання протиправним та скасування наказу №01-13/313ДАБК від 23.08.2017 року про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД66 від 08.06.2017 року.

Ухвалою суду від 03 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу надано термін для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали. Ухвалу отримано 03 квітня 2018 року.

Ухвалою від 10 квітня 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі

Позов обґрунтовано тим, що на підставі акту перевірки №000867 від 23.08.2017 року УДАБК Одеської міської ради було видано наказ від 23.08.2017 року №01-1/313, яким протиправно скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до 1-3 категорії складності №ОД6 від 08.06.2017 року з реконструкції нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів за адресою: м. Одеса, проспект Добровослськього,109.

Так, позивач зазначив, що на момент здійснення перевірки ніяких будівельних робіт за вищезазначеною адресою не виконувалось, відповідач через службову недбалість неналежним чином здійснив перевірку та зафіксував будівельні роботи, які відбувались на сусідньому обєкті, до якого позивач ніякого відношення не має, на момент проведення перевірки, право власності на вказаний обєкт було належним чином зареєстровано, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109 за ОСОБА_1 з 20.07.2017 року, тобто за 34 дні до дати здійснення позапланової перевірки.

Окрім того, позивач зазначив, що про проведення позапланової перевірки позивачу не було повідомлено, перевірка проводилась за його відсутності, чим порушено право позивача бути присутнім під час здійснення заходу з архітектурно-будівельного контролю.

До суду 10 травня 2018 року (вхід. №ЕП/2564/18) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні повністю (а.с. 54-57).

У відзиві відповідач зазначив, що під час проведення комісійного обстеження із залученням представників Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, Департаменту муніципальної безпеки встановлено, що ОСОБА_1 фактично виконуються будівельні роботи з будівництва нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109 без оформлення документів, що дають право на виконання будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ч. 1 ст. 34 та абз.1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема замовником не надано документів, що засвідчують право власності або користування земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109.

Окрім того, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 внесено недостовірні дані до декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД 6 від 08.06.2017 року в частині вимог щодо земельної ділянки готовності обєкта до експлуатації та зміни геометричних розмірів обєкту, чим порушено ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У відзиві відповідач зазначив, що наказ був надісланий на адресу позивача простою поштовою кореспонденцією, як це передбачено відповідно до вимог чинного законодавства України та згідно фотофіксації вбачається під час проведення перевірки був присутній представник позивача - адвокат ОСОБА_2 Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що при проведенні перевірки діяв правомірно, а складений акт та наказ є законними та обґрунтованими.

Ухвалою від 05 червня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів до 09 серпня 2018 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 07 серпня 2018 року, судом закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 28 серпня 2018 року.

На відкрите судове засідання, призначене на 28 серпня 2018 року, позивач або представник позивача не зявився, подавши до суду 06 серпня 2018 року (вхід. №22614/18) заяву про розгляд справи за його відсутності.

Через канцелярію суду 29 серпня 2018 року (№ вхід. 25179/18 надійшла заява за підписом представника позивача ОСОБА_2 про те, що він з 28.08.2018 року не здійснює представництво інтересів ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 60 КАС України, про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено шляхом подання письмової заяви.

Згідно з ст. 250 Цивільного кодексу України, представник має право відмовитися від вчинення дій, які були визначені довіреністю. Представник зобов'язаний негайно повідомити особу, яку він представляє, про відмову від вчинення дій, які були визначені довіреністю.

З огляду на те, що суд повідомлений про припинення повноважень представника позивача 29 серпня 2018 року, суд вважає, що його повноваження були припинені, коли суд про це був повідомлений.

Представник відповідача також не зявився на відкрите судове засідання, повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить звіт від електронного поштового сервера (а.с.132).

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд вирішив на судовому засіданні 28 серпня 2018 року продовжити розгляд справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі направлення для проведення планового (позапланового) заходу №000867 від 23.08.2017 року (а.с. 64), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» головним спеціалістом УДАБК в Одеській області була проведена позапланова перевірка на обєкті будівництва з реконструкції нежитлової будівлі магазину за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109 щодо дотримання субєктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил на підставі наказу УДАБК ОМР від 29.06.2017 року №01-13/251 ДАБК (а.с. 65) та службової записки (№-01-18/22би/в від 23.08.2017 року) щодо виявлення факту самочинного будівництва в ході моніторингу території Суворовського району м. Одеси головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради ОСОБА_3П (а.с.66).

ОСОБА_1 направлено повідомлення про проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109 (нежитлове приміщення) від 23.08.2017р. вих. №01-18/2269-4/6 (а.с.67).

За наслідками проведеної перевіри дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм стандартів і правил на обєкті: реконструкція нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109 за Замовником ОСОБА_1 складено акт №000867, відповідно до висновків якого встановлено, що ОСОБА_1 фактично виконуються будівельні роботи з нового будівництва нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського,109 без оформлення документів, що дають право на виконання будівельних робіт, чим порушено п.1 ч. 1 ст. 34 т абз.1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; ОСОБА_1 внесено недостовірні дані до декларації про готовність обєкта до експлуатації за №ОД 66 від 08.06.2017 року в частині вимог щодо земельної ділянки готовності обєкта до експлуатації та зміни геометричних розмірів обєкту, чим порушено ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.68-85).

Факт будівництва підтверджений фотофіксацією (а.с. 58).

Листом від 28.08.2017року вих. №01-18/226-4/6 Управління ДАБК ОМР повідомило Голову Суворовської РДА ОМР з проханням вжити відповідні заходи щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованої нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109 та видати відповідне розпорядження (а.с.86-88).

Суворовська РДА ОМР розпорядженням від 28.08.2018 року вих. №569р. «Про приведення обєкту нерухомого майна до попереднього стану за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109» зобовязала ОСОБА_1 привести до попереднього стану обєкт нерухомого майна за адресою: м. Одсеа, проспект Добровольського, 109 (а.с.89).

Окрім того, судом встановлено, що на підставі акту проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудівної діяльності вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, доповідної записки головного спеціаліста інспекційного відділу №2 ОСОБА_3 Управлінням ДАБК ОМР прийнято наказ №01-13/313ДАБК від 23.08.2017 року «Про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД66 від 08.06.2017 року» (а.с.92).

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив такі висновки.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 09.07.2014 року № 294, Порядком здійснення державного архітектурного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р.

Згідно з ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17 лютого 2011 року встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р. (у редакції, яка була чинна на момент проведення перевірки).

Згідно з п. 5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою про проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта.

Відповідно до п. 14 Порядку № 553, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з п. 16 Порядку № 553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України № 3038-VI від 17 лютого 2011 року замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), та щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3.21 ДБН А2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція (або реконструкція) - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо).

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що під час виїзду 23.08.2017 року для проведення комісійного обстеження із залученням представників Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, Департаменту муніципальної безпеки встановлено, що ОСОБА_1 фактично виконуються будівельні роботи з будівництва нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109 без оформлення документів, що дають право на виконання будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ч. 1 ст. 34 та абз.1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема замовником не надано документів, що засвідчують право власності або користування земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109 шляхом влаштування металевого каркасу на фундаменті та зведення стін з газобетонних блоків загальною площею забудови 100м.1 на земельній ділянці , що була відведена для цієї мети.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Так, представник відповідача у своєму відзиві зазначив, що в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо реєстрації документів, які дають право на виконання будівництва за вищевказаною адресою.

Підпунктом 11 абзацу 2 п. 11 Порядку посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото, аудіо- та відеотехніки.

Встановлені під час проведення перевірки порушення підтверджується фотофіксацією (а.с.90).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем фактично виконувались будівельні роботи з нового будівництва нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109 без оформлення документів, що дають право на виконання будівельних робіт.

Твердження представника позивача стосовно того, що перевірку проведено на сусідньому обєкті не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність обєкта до експлуатації, та за експлуатацію обєкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Так, перевіркою встановлено відсутність документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів зареєстрованої декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД 66 від 08.06.2017 року з реконструкції нежитлового приміщення без зміни геометричних розмірів за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109, поданої Замовником на будівництво ОСОБА_1

Судом досліджено декларацію №ОД 66 від 08.06.2017 року.

В даній декларації замовником будівництва вказано, що відповідно до п. 7 Постанови КМУ 466 від 13.04.2011 року відомості щодо земельної ділянки не зазначаються у разі реконструкції; реставрації без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій , ліній електропередачі, звязку, трубопроводів інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення.

Окрім того, судом встановлено, що замовником не надано документів, що засвідчують право власності або користування земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109.

Під час виїзду встановлено, що ОСОБА_1 здійснюється нове будівництво нежитлової будівлі за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 109 шляхом влаштування металевого каркасу на фундаменті та зведення стін з газобетонних блоків загальною площею 100мкв.м. на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, в звязку з чим позивачем внесено недостовірні дані до декларації №ОД 66 від 08.06.2017 року, чим порушено ч. 10 ст. 39 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 7 ч. 11 Порядку №553, під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Здійснюючи оцінку твердженням представника позивача щодо порушення порядку проведення перевірки, а саме: неповідомлення позивача про проведення перевірки та проведення перевірки за відсутності позивача, суд виходить із того, що відповідачем був проведений позаплановий захід, попередження про проведення якого не передбачено п. 7 Порядку №553. У свою чергу, відповідач у відзиві зазначив, що наказ був надісланий позивачу простою кореспонденцією, відповідно вимог чинного законодавства України та з наданої відповідачем фотофіксації вбачається присутність представника позивача на підставі угоди про надання правової допомоги №20 від 18.08.2017 року адвоката ОСОБА_2 під час проведення перевірки, копія якого надана до суду відповідачем.

У свою чергу, позивачем не заперечується, що згодом він отримав поштою акт перевірки.

Крім того, суд звертає увагу, що механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінченим будівництвом обєктів».

Відповідно до п. 22 цієї постанови Кабінету Міністрів України, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Факт виявлення недостовірних даних та наявності самочинного будівництва підтверджений матеріалами перевірки та фотофіксацією.

У свою чергу, позивач не надав суду жодного доказу на спростування фактів, які зафіксовані актом, зокрема, що був сфотографований саме сусідній обєкт не надані фото докази власного нерухомого обєкта позивача; не надані докази щодо права власності/користування земельною ділянкою, на якій розташований обєкт позивача.

Оцінюючи твердження представника позивача про внесення запису у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на обєкт нерухомості на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД66 від 08.06.2017 року, суд виходить із принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії»). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119) (рішення у справі «Рисовський проти України», п. 70).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 53, та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), п. 38) (рішення у справі «Рисовський проти України», п. 71).

З вищевикладеного вбачається, що органи влади мають право на помилку, але саме головне, щоб ці помилки були усунені оперативно, швидко та не повинні приводити до втручання у нове право людини.

Норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини свідчать, що відповідач мав право на проведення позапланової перевірки, зокрема з підстав необхідності проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів (п. 7 Порядку №553).

Матеріалами справи підтверджено, що декларація про готовність обєкта до експлуатації №ОД66 зареєстрована від 08.06.2017 року, а перевірка проведена 23 серпня 2017 року, тобто в межах строку, передбаченого п. 7 Порядку №553.

З огляду на те, що допущена помилка була виправлена відповідачем в межах строку, який надається законодавством для проведення перевірки, суд вважає, що часові рамки скасування попереднього рішення (через 34 дня після реєстрації права власності) не мають суттєвого негативного впливу на юридичну визначеність у сфері особистих прав позивача.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 22 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінченим будівництвом обєктів», після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими пунктом 17 цього розділу.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, з посиланням на відповідні докази довів правомірність оскаржуваного наказу, у свою чергу, позивачем не надані належні та допустимі докази на обґрунтування своїх доводів, а тому позовні вимоги не належать задоволенню у повному обсязі.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, повязаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь субєкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (ІН, місце проживання:66302, Одеська обл., Березівський район, с. М-Олександрівка, вул. Леніна, буд. 36-а) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського,6) про визнання протиправним та скасування наказу №01-13/313ДАБК від 23.08.2017 року про скасування реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації №ОД66 від 08.06.2017 року, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.