Справа № 803/1189/18
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року ЛуцькСправа № 803/1189/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф. А.,

при секретарі судового засідання Шопік М. М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Олексюк О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (надалі - Ковельське об'єднане управління ПФУ, відповідач) про визнання протиправними дій щодо проведення нарахування пенсії без врахування розміру грошового забезпечення за період ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та бездіяльності щодо нарахування передбаченого законодавством розміру основного та додаткового пенсійного забезпечення з часу виникнення права на пенсію, визнання протиправними дій щодо проведення нарахування пенсії без врахування права на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років стажу з часу виникнення права на пенсію, зобовязання провести нарахування (перерахунок) та проводити виплату пенсії з врахуванням розміру грошового забезпечення за період ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з часу виникнення права на пенсію, зобов'язання провести нарахування (перерахунок) та проводити виплату додаткової пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії з часу виникнення права на пенсію додатково до призначеної відповідно до законодавства державної пенсії.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі а також зазначено, що судовий розгляд справи необхідно проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.05.2018 року позивач звернувся до Ковельського об'єднаного управління ПФУ із заявою про виплату пенсії, розраховану з суми отриманого грошового забезпечення під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та виплату додаткової пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Листом від 16.05.2018 року №138/А-01 відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та звернувся до суду за захистом своїх прав.

18.07.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Ковельське об'єднане управління ПФУ позовних вимог не визнало посилаючись на наступні доводи. Відповідно до статті 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон №796-ХII) пенсії, особам віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Згідно із статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року №3941-VI розділ VII Прикінцеві положення Закону Укрраїни «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення статтей 39, 50, 51, 52, 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року №1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до підпункту 2 пункту 13 цього Порядку, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах: особам, що належать до категорії 2, - 170,82 гривні.

Розмір пенсії за віком позивачу обчислено відповідно до статей 27, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058-IV) залежно від стажу та заробітку. Відповідно до абзацу 1 статті 57 Закон №796-ХII обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до частини першої статті 40 №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Основний розмір пенсії позивача обчислений із заробітної плати за 60 місяців роботи за період з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року по 31.03.2017 року. Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058-IV з врахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки - 3 764,40 грн та індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 0,77629. Страховий стаж позивача становить 23 роки 03 місяці 7 днів (по 31.03.2017 року). Коефіцієнт страхового стажу - 0,23250. Розмір пенсійної виплати на даний час становить 1 373,00 грн.

Щодо обчислення пенсії з врахуванням заробітної плати за період роботи на території радіоактивного забруднення, то відповідно до абзацу 2 статті 57 Закон №796-ХII у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Частиною другою статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Станом на 31.12.2003 року максимальний розмір пенсії становив 150,00 грн. Таким чином врахування заробітку відповідно до законодавства, що діяло раніше, негативно вплинуло б на розмір пенсійної виплати позивача. Тому Ковельське об'єднане управління ПФУ не визнає та заперечує проти позовних вимог.

23.07.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній просить взяти до уваги рішення Конституційного суду України №6-р82018 від 17.07.2018 року.

27.07.2018 року від відповідача надійшли заперечення. Відповідач аргументує, що рішення Конституційного суду України, зазначене у відповіді на відзив, ніяк не пов'язане з даним адміністративним спором. Вказує, що питання про обмеження максимального розміру виплат, ні питання вибору пільг, стосовно яких Конституційний суд України виніс рішення, не фігурують в позові.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти заявлених вимог з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, перебуває на обліку в Ковельському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.08.2017 року, яке набрало законної сили 02.11.2017 року, позивачу призначено пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 8 років згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 18.04.17 року. Позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням (а. с. 7).

03.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Ковельського об'єднаного управління ПФУ із заявою, в якій вказав, що відповідачем при призначенні пенсії не враховано його бажання отримувати пенсію нараховану з суми грошового забезпечення, отриманого під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (відповідні документи надані були під час призначення пенсії). Також йому не виплачується додаткова пенсія у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просив виплатити неотримані кошти та в подальшому сплачувати пенсію з грошового забезпечення під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та додаткову пенсію у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком (а. с. 10).

16.05.2018 року Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України листом №138/А-01 роз'яснило, що він одержує пенсію відповідно до статей 27 та 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також відмовило позивачу у виплаті додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, так як згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на даний час вона виплачується у розмірі 170,82 грн. Щодо обчислення пенсії з врахуванням заробітної плати за період роботи на території радіоактивного забруднення, то позивач має таке право, проте розмір пенсії буде меншим ніж зараз виплачується пенсіонеру. Також зазначає у листі норми, які визначають порядок і форму звернення до пенсійного органу для призначення чи перерахунку пенсії при звільненні. Тобто, даним листом відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивачу (а. с. 11).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 цього Закону законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно статті 1 вказаного Закону мета та основні завдання такого Закону спрямовані на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено обов'язок держави перед громадянами за шкоду, завдану внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Категорію осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, для встановлення пільг і компенсацій визначено у статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 14 зазначеного Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія.

Суд встановив, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

У частині 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачений спеціальний порядок призначення пенсії, згідно якого за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Зі змісту частини 2 статті 27 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слідує, що необхідними складовими для обчислення пенсії за двоскладовою формулою є наявність страхового стажу після набрання чинності цим Законом та відповідна заява застрахованої особи.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 після набрання чинності «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» набув страховий стаж, на даний час нарахування та виплата йому пенсії здійснюються у відповідності до даного Закону, а відтак суд вважає, що позивач має право на обчислення пенсії за двоскладовою формулою відповідно до частини 2 статті 27 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та частини 2 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позовні вимоги в цій частині є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про неврахування відповідачем права ОСОБА_1 на збільшення пенсії за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років на 1% заробітку, то суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, з матеріалів пенсійної справ у ОСОБА_1 страховий стаж складає 23 роки 3 місяці та 7 днів.

Відповідно до частини 2 статті 56 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця величина має пільговий характер, визначений в частині 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, якому призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для неї мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 7 липня 2015 року (справа №21-727а15) та від 20 вересня 2016 року 2016 (справа №21-1255а16), Верховним Судом від 6 лютого 2018 року (справа №560/675/17).

Отже, дії відповідача щодо проведення нарахування пенсії без врахування права на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років є протиправними.

Стосовно позовної вимоги про виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 30% від мінімальної пенсії, то відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, що діяла до 01 січня 2012 року) було визначено, що особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції Закону України від 28.12.2007 року №107-VI, що діяла з 01.01.2012 року), особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зміни, внесені підпунктом 13 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 року №107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008).

Однак, установлено, що у 2012 році норми і положення статті 51 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік, згідно із Законом України від 22.12.2011 року №4282-VI.

В подальшому, установлено, що у 2013 році норми і положення статті 51 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік, згідно із Законом України від 06.12.2012 року №5515-VI.

Крім того, установлено, що норми і положення статті 51 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік, згідно із Законом України від 16.01.2014 року №719-VII, враховуючи зміни, внесені Законом України від 31.07.2014 року №1622-VII.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 року, Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 16.01.2014 року не містив норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема статті 51 даного Закону.

Як роз'яснено в пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 95, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України та п. 2 ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання вимог пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік», Кабінет Міністрів прийняв постанову «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №1210 від 23 листопада 2011 року, що набрала чинності з 01.01.2012 року, якою затверджено порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується особам, що належать до категорії 2 у розмірі до прожиткового мінімуму з 01.01.2012 - 15%, а з 01.07.2012 - 18% гривні.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-ІІІ, що набрав чинність з 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На теперішній час, згідно з частини 1 статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

До того ж, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VIII передбачено, що норми і положення, зокрема, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, з 01.01.2015 року визначення розмірів пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.112011 року (зі змінами, внесеними відповідно постановами Кабінету Міністрів України № 112 від 25.03.2014 року, № 851 від 15.11.2017 року) щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується особам, що належать до категорії 2 у розмірі 170,82 гривні.

Відповідно до положень пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що на теперішній час особам, віднесеним до 2 категорії, встановлено розмір додаткової пенсії у фіксованому розмірі, а не у відсотковому відношенні.

Суд звертає увагу, що постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210, із змінами та доповненнями від 25.03.2014 року № 112, прийнята без обмеження терміну її дії, встановлені нею розміри соціальних виплат такими, що не відповідають наявним фінансовим ресурсам Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік на момент звернення позивача до суду визнано не було.

За наведених обставин, суд вважає, що додаткова пенсія, за шкоду заподіяну здоров'ю позивачу, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, нарахована та виплачується відповідно до діючих норм.

Керуючись частиною 3 статті 243, статтями 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо проведення нарахування пенсії ОСОБА_1 без врахування розміру грошового забезпечення за період ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та бездіяльність щодо нарахування передбаченого законодавством розміру основного та додаткового пенсійного забезпечення з часу виникнення права на пенсію.

Визнати протиправними дії Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо проведення нарахування пенсії ОСОБА_1 без врахування права на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу з часу виникнення права на пенсію.

Зобов'язати Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та проводити виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням розміру грошового забезпечення за період ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з часу виникнення права на пенсію.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф. А. Волдінер

Повний текст судового рішення складено 03.09.2018 року.