Справа № 537/1672/18
Суддя: Зоріна Д. О.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження: 2-а/537/60/2018
Справа № 537/1672/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Мєняйлові О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії БР №894394 від 11 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на позивача; постанову серії БР №894394 від 11 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. 00 коп. скасувати; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3 383 грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 11 квітня 2018 року відповідачем відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №894394 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу за порушення частини 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування водієм автомобілем, будучі не пристебнутим ременем безпеки. Оскаржувану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вважає, що був зупинений інспектором патрульної поліції безпідставно, так як не порушував Правил дорожнього руху України, у процесі складання постанови відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова не містить інформації про докази вчинення ним правопорушення, доказів фотофіксації порушення Правил дорожнього руху надано не було, свідки не залучалися. Також ОСОБА_1 вказує, що при складанні оскаржуваної постанови були порушені його права, а саме не розяснені останні, пояснення позивача не були враховані, не було надано можливості викликати на місце зупинки адвоката. За викладених обставин позивач вважає, що дії відповідача по винесенню постанови про накладення адміністративного стягнення є протиправними, оскаржувана постанова про притягнення його до відповідальності підлягає скасуванню, у звязку із чим і вимушений звернутись до суду.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені вище обставини.

Відповідач, інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2, в судовому засіданні просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі з тих підстав, що позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній 11 квітня 2018 року близько 01 год. 31 хв. в місті Кременчуці по вулиці Приходька, будинок 30, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номерний знак А НОМЕР_1, будучи непристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3 «в» Правил дорожнього руху України. Відповідач зазначив, що ним дотримано процедуру щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення, інспектор діяв в межах наданих законом повноважень.

Представник відповідача, Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, оскільки вважає, що відповідачем було правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того, на її думку, інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 було дотримано процедуру винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, він діяв в межах наданих законом повноважень.

Враховуючи пояснення позивача, ОСОБА_1, інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, представника відповідача, Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, ретельно вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

11 квітня 2018 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено постанову серії БР № 894394 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із вказаної вище постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, 11 квітня 2018 року о 01 год. 31 год. по вулиці Івана Приходька, будинок 30, в місті Кременчуці, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013, державний номерний знак А НОМЕР_1, будучи непристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги пункту 2.3 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. 00 коп.

Підпунктом «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, що діяв до 11 липня 2018 року, встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Також, згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем як доказ вчинення правопорушення ОСОБА_1 надано до суду відеозапис від 11 квітня 2018 року, за змістом якого не вбачається факт вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанови серії БР № 894394, а відеозапис починається з моменту спілкування позивача з інспектором патрульної поліції після зупинки транспортного засобу.

Інші будь-які письмові, електронні докази, пояснення свідків, які підтверджують факт вчинення позивачем зазначеного у протоколі серії БР № 894394 правопорушення, в матеріалах справи відсутні

Таким чином, відповідачами не надано суду доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, як наслідок, правомірності винесеного рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Окрім вказаного, суд звертає увагу на те, що відповідачами не доведено також факт дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 5 статті 121 Кодексу, розглядають та накладають стягнення органи Національної поліції.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу; головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Порядок оголошення постанови по справі про адміністративне правопорушення і вручення копії постанови передбачений статтею 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, а саме статті 222, 279, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не звільняє посадову особу, що її розглядає, від дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення і складання постанови, передбаченої чинним законодавством.

Однак, відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення і складання постанови відносно ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також факт дотримання інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, та, як наслідок, правомірності притягнення позивача до відповідальності, у звязку із чим суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог останнього в частині скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, у звязку із чим вони підлягають задоволенню.

Вимогу позивача щодо визнання протиправними дій інспектора патрульної поліції, суд вважає такою, що задоволенню не підлягає, оскільки вказані повноваження місцевого загального суду як адміністративного не передбачені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат, понесених на оплату правової допомоги, суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судові витрати, згідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, які за нормою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено оплату правової допомоги адвоката ОСОБА_5 в сумі 3 383 грн. 00 коп., що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги від 12 квітня 2018 року та актом виконаних робіт від 19 квітня 2018 року, заявою ОСОБА_5 від 30 серпня 2018 року.

Згідно акту виконаних робіт від 19 квітня 2018 року, адвокатом було надано наступну правову допомогу: надання юридичної консультації вартістю 583 грн. 00 коп., аналіз судової практики з питання скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності вартістю 700 грн. 00 коп., складання адміністративного позову вартістю 2 100 грн. 00 коп. В сумарній кількості тривалість часу, витраченого на надання правової допомоги склала 4,5 години.

Згідно підпункту 4.1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 12 квітня 2018 року, розмір гонорару за надання правової допомоги встановлюється в розмірі 700 грн. за годину праці адвоката.

Частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, адвокатом не обґрунтовано вартість години праці адвоката в розмірі 700 грн. 00 коп. за одну годину, зазначену умовами пункту 4.1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 12 квітня 2018 року.

За викладених вище обставин та приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні надані позивачем письмові докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу, враховуючи вказані норми чинного законодавства, оскільки окрім наявного в переліку видів правової допомоги згідно акту виконаних робіт від 19 квітня 2018 року, адвокатом інші процесуальні послуги за договором про надання правової допомоги не надавались, на виконання яких ним було витрачено певний період часу, приймаючи до уваги відсутність обґрунтування вартості години праці адвоката в розмірі 700 грн. 00 коп. за одну годину, та із врахуванням складності справи та значення справи для позивача сторони, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 72, 74, 77, 132, 134, 139, 244, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса проживання: 39600, АДРЕСА_1) до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 (службова адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, будинок 3), Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, будинок 3) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії БР №894394, винесену 11 квітня 2018 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в іншій частині залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.О. Зоріна