Справа № 808/2142/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
06 вересня 2018 року справа № 808/2142/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,
суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю. ,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року (суддя Прасов О.О., повний текст судового рішення складено 04.07.2018р.) у справі №808/2142/18 за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії по інвалідності у розмірі п`яти мінімальної заробітних плат, встановленої Законом на 1 січня відповідного року;

зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу з 01.10.2017 року, з урахуванням проведених виплат, на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він перебуває на обліку в Правобережному ОУПФУ м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності у відповідності до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказував на те, що у вересні 1986 року, як військовозобов`язаний, був призваний на військові збори та в складі в/ч НОМЕР_1 в період з 01.09.1986 по 26.11.1986 виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто є військовослужбовцем в розумінні статті 10 вказаного Закону. Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в статусі військовослужбовця, то відповідно має право на обчислення пенсії по інвалідності з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, проте, відповідачем було безпідставно відмовлено у проведенні перерахунку пенсійних виплат.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження дійсної строкової служби, тому відсутні

підстави для здійснення перерахунку його пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у позивача права на перерахунок пенсії на підставі положень ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач вказує на те, що у період участі ним в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, він, у розумінні Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, був військовослужбовцем, оскільки був призваний на військові збори у межах яких і приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З цих підстав позивач вважає, що у нього існує право на перерахунок пенсії у відповідності до положень ст.59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи (за захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) та перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя як отримувач пенсії по інвалідності.

В травні 2018 року позивач звернувся до Правобережного ОУПФУ м.Запоріжжя із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01.10.2017 року відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ, у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII, та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Листом №209/Л-9 від 18.05.2018 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що під час участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01.09.1986 по 26.11.1986 він працював на Запорізькому Домобудівному комбінаті та був призваний на військові збори як військовозобов`язаний, а не проходив дійсну строкову службу (час проходження дійсної строкової служби, відповідно до виписки з військового квитка позивача, з 24.10.1958 року по 15.12.1961 року). У зв`язку з чим, правові підстави для перерахунку пенсії позивача згідно ч.3 ст. 59 Закону №796-ХІІ виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відсутні.

Відмова відповідача у перерахунку пенсії стала підставою звернення з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Статтею 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.03.1991 № 796-ХІІ визначено види пенсій, підстави їх призначення та розмір пенсій, що призначаються військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною третьою статті 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ, у редакції Закону України від 05.10.2006 № 231-У "Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Тобто, частиною третьою статті 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ було визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

11.10.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон України від 03.10.2017 № 2148-УІІІ), яким частину третю статті 59 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України від 28.02.1991 № 796-ХІІ) викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, з аналізу вказаної редакцій частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ вбачається, що Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII розширено перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме доповнено цей перелік особами, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також особами, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

При цьому, незмінною залишилася умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби.

Висновок про те, що вказаний у ч.3 ст.59 Закону перелік осіб стосується виключено військовослужбовців, а не будь яких інших осіб, випливає з того, що зазначена норма права знаходиться в статті 59 Закону, якою, як зазначено вище, визначено умови призначення пенсій саме військовослужбовцям. При цьому, вказана норма права (ч.3 ст.59 Закону) стосується не усіх військовослужбовців, а виключно тих, які проходили дійсну строкову службу.

Таким чином, встановивши те, що на момент участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС останній не проходив дійсну строкову службу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Аргументи позивача, які ним наведені в апеляційній скарзі та з якими останній пов`язує незаконність рішення суду першої інстанції, фактично стосується того, що позивач, як військовослужбовець (оскільки був призваний на військові збори у період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС), має право на перерахунок пенсії на підставі положень ч.3 ст.59 Закону. Але така позиція позивача є невірною, оскільки право на перерахунок пенсії за ч.3 ст.59 Закону мають лише військовослужбовці, які проходили дійсну строкову службу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року по справі №808/2142/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складено 06.09.2018р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк