Справа № 826/1405/17
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1405/17 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кобаля М.І.,

Суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

при секретарі: Кривді В.І.

за участю:

представника позивача: Бондаренко Г.П.

представника відповідача: Галуненка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газтрон Трейд» (далі - Позивач, ТОВ «Газтрон Трейд») звернулося до суду із адміністративним позовом до Енергетичної митниці ДФС України (далі - Відповідач) у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про визначення коду товару від 14.11.2016 № КТ-925-2016.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2018 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, які прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, для митного оформлення ТОВ «Газтрон Трейд» подано тимчасову митну декларацію № 903060000/2016/010033 на товар (графа 31,33 ВМД) за кодом : легкий дистилят, бензин газовий стабільний ТУ 0272-003-00 для специфічних процесів переробки (вторинної перегонки з ретельним фракціонуванням) відповідає вимогам легких дистилятів, температура початку кипіння 34.0 та 33 град. С, температура кінця кипіння 145, 146 та 148 град. С.

04.11.2016 до відділу адміністрування митних платежів Енергетичної митниці ДФС Митним постом «Куп'янськ-енергетичний» Енергетичної митниці ДФС направлений запит № 3 щодо вирішення складного випадку класифікації товару «Легкий дистилят, бензин газовий стабільний ТУ 0272-003-00 для специфічних процесів переробки (вторинної перегонки з ретельним фракціюванням», митне оформлення якого проводилось за тимчасовою митною декларацією ІМ 40 ТН від 19.09.2016 № 903060000/2016/010033.

За вказаною тимчасовою митною декларацією митним постом «Куп'янськ-енергетичний» Енергетичної митниці ДФС здійснено відбір проб товару у зв'язку із відсутністю в супровідних документах достатньої інформації, щодо хімічного складу (не зазначено, з яких саме вуглеводнів С5 та С6+ - насичених, ненасичених, ароматичних, складається товар; не зазначено наявність у товарі антидетонаційних присадок) та фракційного складу (не зазначено інформацію щодо температури перегонки 5об.% та 90об.% товару), визначальної для класифікації товару згідно з УКТЗЕД.

За результатами проведених лабораторних досліджень митницею отримано висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 26.10.2016 № 124, відповідно до якого встановлено, що надану на дослідження пробу товару ідентифіковано як прозору безбарвну рідину з запахом нафтопродукту, яка за хімічним складом являє собою суміш аліфатичних вуглеводнів. Вміст ароматичних сполук становить 1,16мас.% (0,89об.%), кисневмісних сполук 0,07мас.% (0,06об%). За фракційним складом товар відноситься до «легких дистилятів».

За результатами розгляду документів встановлено, що декларантом взагалі не подано документів, що підтверджують переробку товару «специфічними процесами переробки».

07.11.2016 декларанту передано електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

14.11.2016 декларантом на письмове повідомлення надано :

- договір поставки нафтопродуктів № 16/09-1 від 16.09.2016;

- договір № 338/6-В(З)/Ш-16 від 06.07.2016 про надання послуг з виробництва (змішування) готової продукції з давальницької сировини.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, 14.11.2016 митним органом прийнято рішення № КТ-925-2016 (далі по тексту - оскаржуване рішення) про визначення коду товару, яким для товару суміш аліфатичних вуглеводнів, легкий дистилят, бензин газовий стабільний, температура початку кипіння 33 град. С, температура кінця кипіння 149 град. С. - визначено код за УКТЗЕД , замість визначеного декларантом - .

Не погодившись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, правова позиція митного органу є правомірною та обґрунтованою.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи з огляду на наступне.

Згідно ст. 246 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється у відповідності з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, Законом України від 19.09.2013 р. - № 58-VII «Про митний тариф України», та складається з трьох частин - Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, приміток до розділів, груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис групувань (розділів, груп, позицій, підпозицій, категорій, підкатегорій) та їх цифрове позначення).

Згідно з частиною 1 ст. 69 цього Кодексу товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (частина 2 цієї статті).

Частиною 3 встановлено, що на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина 4 цієї статті).

Згідно з частиною 5 під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до п. 4 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 липня 2012 за № 1085/21397), контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС.

При цьому така відповідність поділяється на три категорії:

а) ідентичні товари;

б) подібні (аналогічні) товари;

в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

Згідно з п. 9 цього Порядку, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Відповідно до пп. 3 п. 4 Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Міндоходів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 29.05.2013 № 133, Спеціалізована лабораторія відповідно до покладених на неї завдань: проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) товарів; класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; перевірки задекларованої митної вартості товарів; встановлення країни походження товарів; встановлення належності товарів до таких, що містять наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, прекурсори, сильнодіючі чи отруйні речовини; встановлення (перевірки) достовірності даних, зазначених у сертифікаті про походження товару з України.

Статтею 1 Закону України «Про Митний тариф України» визначено, що Митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕД проводиться з урахуванням визначальних характеристик товару, Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД і пояснень до УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з наступних складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів та груп безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань ТН (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, під категорія - десять знаків та їх цифрове позначення - код товарів).

Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД керуються при віднесенні товару до певного класифікаційного угрупування. Перші чотири правила регламентують порядок визначення товарної позиції й визначають порядок віднесення товару до певної товарної позиції. П'яте правило стосується класифікації упаковки. Шосте правило застосовується після того, як визначена товарна позиція, й регулює віднесення товару до відповідних підпозицій, категорій і підкатегорій.

Відповідно до першого Основного правила інтерпретації класифікації товарів, для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарної позиції.

Згідно шостого Основного правила інтерпретації класифікації товарів, для юридичних цілей класифікація товарів у товарних позиціях, категоріях і під категоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Таким чином, при розгляді судами справ щодо оскарження рішень митних органів, пов'язаних із класифікацією товарів згідно з УКТ ЗЕД, установленню підлягають, зокрема, правильність визначення митним органом характеристик заявленого до митного оформлення товару та правильність застосування ним Основних правил інтерпретації УКТЗЕД.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до договору поставки нафтопродуктів № 16/09-1 від 16.09.2016 ввезення товару на митну територію України ТОВ «Газтрон Трейд» здійснюється з метою подальшого перепродажу на території України іншому підприємству.

Оскільки в договорі № 338/6-В(3)/Ш-16 по наданню послуг з виробництва (змішування) готової продукції з давальницької сировини від 06.07.2016 жодним чином не зазначено, яким саме процесам переробки буде підданий товар «бензин газовий стабільний», митний орган самостійно прийняв рішення про визначення коду товару № КТ-925-2016 від 14.11.2016, згідно якого митне оформлення товару «легкий дистилят, бензин газовий стабільний» завершене за кодом згідно з УКТ ЗЕД . З урахуванням визначеного митницею коду товару УКТ ЗЕД, ТОВ «Газтрон Трейд» додатково сплачено 136 653,39 грн.

Між тим, п. 6 Основних правил передбачено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення відбувається згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів (ГС) та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (КН ЄС), відповідно до статті 311 Митного кодексу України. Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428, відповідно до пункту 2 якого УКТЗЕД, є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією, може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження податкового органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №814/978/17 (№К/9901/5649/17).

Крім того, за результатами проведених лабораторних досліджень митницею отримано висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС від 26.10.2016 № 124, відповідно до якого встановлено, що надану на дослідження пробу товару ідентифіковано як прозору безбарвну рідину з запахом нафтопродукту, яка за хімічним складом являє собою суміш аліфатичних вуглеводнів. Вміст ароматичних сполук становить 1,16мас.% (0,89об.%), кисневмісних сполук 0,07мас.% (0,06об%). За фракційним складом товар відноситься до «легких дистилятів» (а.с.13-14).

Надаючи оцінку доданому до матеріалів справи висновку Управління від 26.10.2016 № 124, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у вказаному висновку не визначено конкретного виду нафтопродукту та не встановлено коду УКТ ЗЕД товару, наданого на дослідження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №804/5227/17 (№К/9901/1562/17).

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що Енергетичною митницею ДФС України не доведено та не обґрунтовано оскаржуване рішення від 14.11.2016 № КТ-925-2016 про визначення коду товару та відповідно зміну коду товару із на , а тому воно підлягає скасуванню.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов'язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскаржуваного рішення, відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до пп. «б» п. 4 ч.1 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, під час подання позовної заяви та апеляційної скарги ТОВ «Газтрон Трейд» було сплачено судовий збір в розмірі - 4000,00 грн., що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 139 КАС України).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що сплачений позивачем під час подання позовної заяви судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗТРОН ТРЕЙД» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗТРОН ТРЕЙД» до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Енергетичної митниці ДФС України № КТ-925-2016 від 14.11.2016 року про визначення коду товару.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці ДФС України шляхом їх безспірного списання на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗТРОН ТРЕЙД» сплачений при поданні позовної заяви та апеляційної скарги судовий збір в розмірі - 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 329 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя-доповідач: М.І. Кобаль

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк