Справа № 821/1560/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/1560/17

Категорія: 8.3.5

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову від 01 грудня 2017 року, ухвалену Херсонським окружним адміністративним судом у складі головуючого-судді Кузьменко Н.А., повний текст якої складений 04 грудня 2017 року, у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.07.2017 року № 003401405 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України у Херсонській області в якому, з урахуванням уточненених позовних вимог (а.с. 34), просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення відповідача від 28 липня 2017 року №003401405 про застосування штрафних санкцій на суму 17000 грн.

Постановою від 01 грудня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський окружній адміністративний суд у задоволенні адміністративного позову відмовив у повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду ФОП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржене судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що оскаржене у судовому порядку податкове повідомлення-рішення від 28 липня 2017 року №003401405 прийняте безпідставно, без дослідження всіх обставин, з порушенням норм чинного законодавства України, а суд першої інстанції не дослідивши фактичні обставини справи, прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт посилається на положення ст. 75, ст. 80, ст. 81 Податкового кодексу України та звертає увагу суду на те, що законодавець встановив перелік підстав для проведення фактичної перевірки, який не підлягає розширеному тлумаченню та є вичерпним.

Апелянт зазначає, що наказ Головного управління ДФС України у Херсонській області про проведення перевірки незаконний, оскільки 16 листопада 2016 року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», що належить апелянту на праві власності та знаходиться за місцем його реєстрації та проживання, особа мала намір придбати дві пляшки пива на суму 60 грн., проте вказана операція з продажу пива не відбулася, так як касовий апарат відмінив видачу чека з продажу пива та видав чек, який підтверджує факт скасування операції. Копії чека від 16 листопада 2016 року ІД 57 та контрольної стрічки від 16 листопада 2016 року №57, що свідчать про скасування операції з продажу були надані до суду першої інстанції. Апелянт звертає увагу суду на те, що операція з продажу покупцю двох пляшок пива на загальну суму 60 грн. - не відбулася.

На підставі вищевикладеного, апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції помилкове та підлягає скасуванню.

Головне управління ДФС України у Херсонській області надало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, надав належну оцінку доказам, які були досліджені у судовому засіданні та ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення у відповідності до норм чинного законодавства України, дотримуючись норм матеріального та процесуального права. Головне управління ДФС України у Херсонській області просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, справа розглянута апеляційним судом у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Суд першої інстанції встановив, матеріалами справи підтверджено та не оспорюється учасниками справи, що на підставі наказу ГУ ДФС у Херсонській області «Про проведення фактичних перевірок» №538 від 30 червня 2017 року (а.с. 17) затверджений перелік суб'єктів та/або об'єктів та їх адреси які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідності до вимог ст.80 ПК України.

Згідно з переліком, на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, відпрацюванню підлягає ФОП ОСОБА_2 з датою початку перевірки 19 липня 2017 року.

На підставі наказу ГУ ДФС у Херсонській області «Про проведення фактичних перевірок» №538 від 30 червня 2017 року видано направлення на фактичну перевірку №№779, 778 від 19.07.2016 року, які вручено представнику позивача 20 липня 2017 року (а.с. 44, 45).

Зазначені документи стали підставою для проведення фактичної перевірки об'єкту - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_2

За результатами перевірки складений акт фактичної перевірки №274/21/22/РРО/НОМЕР_1 від 20 липня 2017 року,в якому зафіксовано порушення позивачем ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яке полягає в тому, що 16 листопада 2016 року о 12:57 здійснена реалізація алкогольних напоїв, а саме: дві пляшки пива «Жигулівське» 1,5 л (алкогольне) за ціною 30 грн. за пляшку, всього на 60 грн., в той час як в період реалізації алкогольних напоїв у ФОП ОСОБА_2 була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, оскільки попередня ліцензія №5-21-10-64-13011 діяла з 10 листопада 2015 року по 10 листопада 2016 року, а наступна ліцензія №6-21-10-64-19828 діє з 21 листопада 2016 року по 21 листопада 2017 року (а.с. 21, 52).

На підставі висновків акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 28 липня 2017 року №003401405 (а.с. 14), яким на підставі ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 17000 грн.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову суд першої інстанції зазначив, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст. 75 ПК України).

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в цій справі контролюючий орган здійснив перевірку законодавства про виробництво та обіг підакцизних товарів, а також перевірку дотримання законодавства з питань обігу готівки.

Перевіряючи доводи адміністративного позову щодо правомірності проведення фактичної перевірки, суд першої інстанції зазначив, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обставин для проведення фактичної перевірки апелянта на підставі пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, оскільки з інформаційної бази АІС «Податковий блок» у податкового органу була наявні інформація про те, що 16 листопада 2016 року о 12:57, через касовий апарат НОМЕР_2 МТ80061779, здійснено реалізацію двох пляшок пива «Жигулівське» (алкогольне) ємністю 1,5 літри за ціною 30,00 грн., всього на 60.00 грн. В період з 11 листопада 2016 року по 20 листопада 2016 року у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с. 48-49, 52, 53-57).

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у посадових осіб контролюючого органу підстав для проведення фактичної перевірки, оскільки матеріалами справи підтверджено пред'явлення представнику апелянта направлень на фактичну перевірку (а.с. 44, 45), копії наказу про проведення перевірки (а.с. 17), що відповідає приписам п.81.1 ст.81 ПК України.

Також апеляційний суд погоджується із застосуванням судом першої інстанції до спірних правовідносин Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відмовляючи у задоволенні вимог про скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 28 липня 2017 року №003401405 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних санкцій в розмірі 17000 грн., суд першої інстанції погодився з податковим органом щодо наявності факту реалізації 16 листопада 2016 року о 12:57, через касовий апарат НОМЕР_2 МТ80061779, двох пляшок пива «Жигулівське» (алкогольне) ємністю 1,5 літри за ціною 30,00 грн., всього на 60.00 грн., саме в період з 11 листопада 2016 року по 20 листопада 2016 року коли у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, у зв'язку з помилковим відхиленням доказів, наданих позивачем, та без врахування всіх фактичних обставин у справі.

Відповідно до ч. 13 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень

Таким чином, у випадку роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій суб'єкт господарювання, який здійснює свою господарську діяльність в такому місці продажу несе відповідальність у вигляді штрафу, але в будь-якому разі порушення повинно бути вчинено саме тим суб'єктом господарювання, який притягається до відповідальності та вчинено воно повинно бути в місці провадження ним господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджено та учасниками справи не оспорюється той факт, що до 10 листопада 2016 року апелянт здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями на підставі ліцензії №5-21-10-64-13011 терміном дії з 10 листопада 2015 року по 10 листопада 2016 року. В подальшому апелянт, отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №6-21-10-64-19828 терміном дії з 21 листопада 2016 року по 21 листопада 2017 року.

Станом на 16.11.2016 року у апелянта була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Апеляційний суд встановив, що згідно з інформаційними базами податкового органу через касовий апарат позивача (фіскальний номер НОМЕР_2 заводський номер МТ80061779) зареєстровано продаж двох пляшок алкогольного пива «Жигулівське» 16 листопада 2016 року о 12:57. Будь-яких повернень в інформаційній базі не відображено.

Проте апеляційний суд зазначає, що як при зверненні до суду першої інстанції з цим адміністративним позовом, так і в апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2 зазначає про скасування операції з продажу двох пляшок алкогольного пива «Жигулівське» 16 листопада 2016 року о 12:57.

На підтвердження цих доводів апелянт до суду першої інстанції додав:

- ксерокопію копії чеку про скасування операції з продажу пива, яка відбулась 16 листопада 2016 року о 12 годині 57 хвилин. Копія чеку датована 03 вересня 2017 року о 18 годині 41 хвилин (а.с. 10), тобто після проведення фактичної перевірки.

- ксерокопію контрольної стрічки від 16.11.2016 р., в якій значиться продаж пива та відмова зазначеної операції(а.с. 11).

На вимогу апеляційного суду апелянт надав:

- роздруківку від 01.06.2018 року копії чеку з фіскальної пам'яті РРО від 16.11.2016 року ІД № 57, чек № 262001, ФН НОМЕР_2 (а.с. 118) та роздруківку від 26.02.2018 року копії чеку з РРО від 16.11.2016 року ІД № 57, чек № 262001, ФН НОМЕР_2 (а.с. 129), відповідно до якої 16.11.2016 року відбулась відмова продажу алкогольного пива «Жигулівське» на загальну суму 60 грн.;

- засвідчену копію витягу з Книги обліку розрахункових операцій №Р/2 (розпочато 01.10.2016 р., закінчено 21.06.2017 р.) (а.с. 119-122), відповідно до якої за 16.11.2016 року апелянтом було оприбутковано 137,60 грн. за Z- звітом №262 від 16.11.2016 року;

- роздруківку від 26.02.2018 року з фіскальної пам'яті РРО Z-звіту №262 від 16.11.2016 року (а.с. 130) відповідно до якої 16.11.2016 року апелянтом було отримано готівки в розмірі 137,60 грн.;

- роздруківку від 26.02.2018 року з фіскальної пам'яті РРО копій чеків від 16.11.2016 року, ІД № 57(а.с. 131), чек № 262002, ФН НОМЕР_2 щодо продажу сигарет РотмансДем1 на суму 34 грн.; чек № 262003, ФН НОМЕР_2 щодо продажу сигарет Бонд син., Бонд кр. на загальну суму 34 грн.; копія Z-звіту №262 від 16.11.2016 року за 16.11.2016 р. 18:01 год. на суму продажу 137,60 грн.

Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено, що 16.11.2016 року апелянт отримав готівки за продаж товарів всього 137,60 грн., яка була оприбуткована в КОРО.

За даними контролюючого органу, зокрема копії витягу з АІС «Податковий блок» (а.с. 48) - позиції 19, 20, 21, (Дент(25) - 18 грн.; Жигулівське мін ()1,5 - 60 грн.; Бонд син. - 35 грн.; Сиг Столичн (25) - 17,60 грн.; Сиг. Ротме - 34 грн.; Бодн син - 17 грн.; сиг Бонд кр. - 17 грн.) та роздруківки з комп'ютерної бази (а.с. 54-57) апелянт 16.11.2016 року здійснив продаж товару на загальну суму 197,60 грн.

Враховуючи відміну продажу пива на загальну суму 60 грн., загальний розмір отриманої готівки 16.11.2016 року становить 137,60 грн., що співпадає з наданими апелянтом роздруківкою від 26.02.2018 року з фіскальної пам'яті РРО Z-звіту №262 від 16.11.2016 року (а.с. 130) та засвідченої копії витягу з КОРО.

Відповідно до абз 13 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» фіскальна пам'ять - запам'ятовуючий пристрій у складі реєстратора розрахункових операцій, призначений для одноразового занесення, зберігання і багаторазового зчитування підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, яку неможливо змінити або знищити без пошкодження самого пристрою.

Відповідно до абз 26 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Відповідно до абз 27 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контрольна стрічка - копії розрахункових документів послідовно сформованих реєстратором розрахункових операцій, що надруковані або створені в електронній формі таким реєстратором, а також копії фіскальних звітних чеків у разі створення контрольної стрічки в електронній формі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 199 від 18.02.2002 року затверджено Вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстратором розрахункових операцій для різних сфер застосування, за приписом п. 1 яких Дія цих вимог (далі - фіскальні вимоги) поширюється на реєстратори розрахункових операцій (далі - реєстратор), що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг) та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), крім тих реєстраторів, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до п. 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстратором розрахункових операцій для різних сфер застосування, фіскальна інформація - інформація про обсяг розрахункових операцій, проведених через реєстратор у фіскальному режимі роботи, що заноситься до фіскальної пам'яті цього реєстратора за підсумками дня або будь-якого іншого періоду; нефіскальний режим роботи - режим роботи реєстратора, в якому не забезпечується безумовне виконання ним фіскальних функцій; фіскалізація - перехід від нефіскального до фіскального режиму роботи реєстратора; Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті реєстратора.

Відповідно до п. 4 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстратором розрахункових операцій для різних сфер застосування, у нефіскальному режимі роботи функція занесення даних до фіскальної пам'яті повинна блокуватися, всі інші функції реєстратора можуть підтримуватися.

Пунктом 18 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстратором розрахункових операцій для різних сфер застосування встановлено, що реєстратор повинен формувати періодичні звіти фіскальної пам'яті за будь-який відрізок часу з початку його експлуатації. Чек періодичного повного звіту за певний період повинен додатково містити такі дані:

період, за який формується звіт, із зазначенням номерів та дати першого та останнього Z-звіту;

літерні позначення та ставки ПДВ, що використовувалися (у відсотках), з датами їх занесення;

підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) за кожною ставкою ПДВ окремо;

підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги), продаж яких не підлягає обкладенню ПДВ;

загальний підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги);

суми ПДВ за кожною ставкою окремо;

загальний підсумок розрахункових операцій за сумами коштів, виданих покупцям (споживачам послуг), за кожною ставкою ПДВ окремо;

загальний підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги) за кожним окремим обнулюючим Z-звітом із зазначенням номера та дати фіскального звітного чека;

дати аварійних обнулень оперативної пам'яті;

дату і час друкування чека.

Пунктом 19 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстратором розрахункових операцій для різних сфер застосування, визначено, що чек періодичного скороченого звіту за певний період повинен додатково містити такі дані:

період, за який формується звіт, із зазначенням номерів і дати першого та останнього Z-звіту;

суми та ставки ПДВ за кожною ставкою окремо, якщо такі суми не дорівнюють нулю;

загальний підсумок розрахункових операцій за реалізовані товари (надані послуги);

загальний підсумок розрахункових операцій за сумами коштів, виданих покупцям (споживачам послуг);

дату і час друкування чека.

Відповідно до п. 25 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстратором розрахункових операцій для різних сфер застосування, фіскальна інформація зберігається у фіскальній пам'яті у вигляді окремих записів встановлених формату і розрядності згідно з додатком.

Відповідно до п. 27 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстратором розрахункових операцій для різних сфер застосування, накопичення та занесення інформації до фіскальної пам'яті повинно виконуватися окремо для кожної податкової групи, окремо для сум, що стягуються з покупця (клієнта), та для сум, що виплачуються покупцю (клієнту). Операція з повернення коштів не повинна зменшувати підсумку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 29 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстратором розрахункових операцій для різних сфер застосування, реєстратор з непошкодженим та опломбованим кожухом фіскального блока повинен забезпечувати збереження інформації в оперативній пам'яті (в тій частині, де зберігаються дані описів товарів та фіскальна інформація), у фіскальній пам'яті та годиннику-календарі у разі короткого замикання електричних контактів, доступ до яких можливий без розпломбування або пошкодження кожуха фіскального блока, а також при температурі навколишнього середовища від мінус 20 до плюс 55° C.

Таким чином, копії наданих апелянтом роздрукованих з фіскальної пам'яті РРО чеків (нефіскальних чеків) є належними та допустимим доказами, та у сукупності з копією КОРО, в якій зафіксовано оприбуткування коштів за 16.11.2016 року в розмірі 137,60 грн., та наданої контролюючим органом копією витягу з АІС «Податковий блок», підтверджують факт того, що 16.11.2016 року не відбулась операція з продажу двох пляшок алкогольного пива «Жигулівське» на загальну суму 60 грн.

Оскільки чек від 16.11.2016 року, на який посилається апелянт, відповідно до контрольної стрічки (а.с. 11) складений саме 16.11.2016 року, апеляційний суд відхиляє, як такі, що ґрунтуються на припущеннях, доводи податкового органу, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що чек, на який посилається апелянт складений після проведення фактичної перевірки, а надані до суду копії чеків складені 03.09.2017 року та 07.12.2017 року по суті є введенням суду в оману. При цьому ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному перегляді справи податковий орган не надав належних та допустимих доказів того, що купівля продаж алкогольних напоїв фактично відбулась, тобто покупець сплатив кошти та отримав товар. Не надав податковий орган жодних пояснень з приводу відсутності АІС «Податковий блок» інформації щодо відміни 16.11.2016 року операції з продажу двох пляшок алкогольного пива «Жигулівське» на загальну суму 60 грн., в той час як матеріалами справи, оглянутим у судовому засіданні апеляційного суду оригіналом КОРО № /2, наданими апелянтом доказами, підтверджено отримання апелянтом 16.11.2016 року готівкових коштів в розмірі 137,60 грн. (Z-звіт № 262 від 16.11.2016 року), а за даними, наданими податковим органом (а.с. 48) отримані апелянтом кошти за 16.11.2016 р. мали б становити загальну суму 197,60 грн. Зауважень щодо неповноти, неправильності ведення КОРО № /2, або щодо самого реєстратора розрахункових операцій акт перевірки не містить.

Таким чином, апеляційний суд встановив відсутність факту продажу апелянтом 16.11.2016 року двох пляшок алкогольного пива «Жигулівське» на загальну суму 60 грн., у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Апеляційний суд дійшов висновку, що не повне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, призвело до ухвалення судового рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржена постанова скасована та ухвалена нова постанова про задоволення адміністративного позову.

Судові витрати, понесені апелянтом, а саме витрати пов'язані зі сплатою судового збору при поданні адміністративного позову - 640 грн. (а.с. 28) та при поданні апеляційної скарги - 704 грн. (а.с. 73), у загальному розмірі 1344 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-10, 72-77, 139, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ч. 1 ст. 325, ст. 327-329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 28 липня 2017 року №003401405 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних санкцій в розмірі 17000 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області (; місцезнаходження: проспект Ушакова, 75, місто Херсон, Херсонська область, 73026) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_2) у відшкодування понесених судових витрат (сплаченого судового збору) 1344 грн. (одну тисячу триста сорок чотири гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Херсонській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 03 вересня 2018 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Коваль М.П. Кравець О.О.