Справа № 808/777/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2018 рокусправа № 808/777/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Добродняк І.Ю.

судді: Бишевська Н.А., Семененко Я.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 року (головуючий суддя Татаринов Д.В.)

у справі № 808/777/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГОС ТРЕЙД»,

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ««ЛОГОС ТРЕЙД»» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило (з урахуванням заяви про зміну предмета позову т.3 а.с. 219-220):

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2016 року № в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 1 914 634 грн.;

визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 12 грудня 2016 року № , № , № , якими ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток, податку на додану вартість, нараховані штрафні санкції та зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акту перевірки відповідача є помилковими, не обґрунтованими та такими, що мають характер суб'єктивних припущень, оскільки не відповідають дійсним обставинам та наданим товариством первинним документам.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.01.2018 адміністративний позов задоволено.

Рішення суду мотивовано тим, що у платника податків є право на включення до податкового кредиту сплачених сум ПДВ іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції (право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання товарів чи послуг) та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення. Суд встановив необґрунтованими та нормативно не підтвердженими доводи відповідача, що маючи прямі контракти з дистриб'ютором ТОВ «Проктер енд Гембл Грейдінг Україна» на отримання товару, у ТОВ «Лотос Трейд» не було ділової мети в отриманні ідентичних товарів від ТОВ «Промторг Інвест». Суд зазначив, що кожен суб'єкт господарювання є вільним у виборі контрагента, тим більше, що у даному випадку ціна придбаного ТОВ «Лотос Трейд» товару є ідентичною у обох продавців, тому тут не може і мови йти про відсутність економічної причини, оскільки ТОВ «Лотос Трейд» не придбавало товари у ТОВ «Промторг Інвест» по завищеним цінам. При цьому жодна норма чинного законодавства не вимагає від платників податків співпрацювати виключно з виробниками товарів чи їх дистриб'юторами.

Щодо посилань контролюючого органу на кримінальне провадження, суд зазначив, що відповідачем не надано доказів про наявність кримінального провадження № 0000474 від 07.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України. Крім того, зазначене провадження стосується кримінального правопорушення, вчиненого невстановленими особами, за яким не складалось повідомлення про підозру, та безпосередньо не стосується ані прямих контрагентів позивача, ані його самого. Відповідачем не надано доказів неможливості здійснення реальних операцій між позивачем та його прямими контрагентами; не надано доказів підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач вказує на невірність висновку суду першої інстанції щодо здійснення ТОВ «Лотос Трейд» реальних господарських операцій, наводячи витяги з акту перевірки від 07.11.2016 стосовно взаємовідносин товариства з ТОВ «Вітекс Трейд Груп» та ФОП ОСОБА_2 і висновки про реалізацію продукції нижче ціни придбання.

ТОВ «Лотос Трейд» проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржене рішення суду першої інстанції обґрунтованим та правомірним, наполягає на проведенні господарських операції з ТОВ «Вітекс Трейд Груп», ТОВ «Промторг Інвест», ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 в межах правового поля.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «ЛОТОС ТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2016 року, за результатами якої складено акт від 07.11.2016 № 102/08-01-14-01-12/34789812.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

- пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України та п.5 П(С)БО 11, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за півріччя 2016 року у сумі 3 996 594 грн.; заниження позитивного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у сумі за півріччя 2016 року у сумі 351 430 грн.; заниження податку на прибуток (позитивне значення) за півріччя 2016 року у сумі 63 257 грн.;

- підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість до сплати (рядок 25) у період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року у сумі 44 395 грн.; завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 24) у періоді з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року у сумі 153 836 грн.; заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.18.1) (сплата до державного бюджету) у період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року у сумі 789 522 грн.; завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) у періоді з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року у сумі 15 923 грн.

На підставі проведеної перевірки 12.12.2016 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ (форма «П»), яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3 996 594 грн.;

№ (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 63 257 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 31 628,5 грн.;

№ (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 833 917 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 416 958,5 грн.;

№ (форма «В4»), яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 15 923 грн.

ТОВ «Лотос Трейд», вважаючи неправомірними означені податкові повідомлення-рішення від 12.12.2016 № , № , № в повному обсязі, а податкове повідомлення-рішення № - в частині 1914634 грн., звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо неможливості реального здійснення ТОВ «Лотос Трейд» операцій з придбання товарів у ТОВ «Вітекс Трейд Груп», ТОВ «Промторг Інвест» та ФОП ОСОБА_2 та щодо реалізації продукції, придбаної у ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4, нижче ціни придбання.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст.308 КАС України, погоджується з судом першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції на період, який перевірявся) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статті 198 Податкового кодексу України.

За правилами п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з абз.1-3 п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Вирішуючи питання щодо реальності господарських операцій позивача з придбання товарів у ТОВ «Вітекс Трейд Груп», ТОВ «Промторг Інвест» та ФОП ОСОБА_2 апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до абз.1, 2 п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV (в редакції на період, який перевірявся) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків з підтвердженням проведення такої операції первинними документами, складеними у відповідності до вимог чинного законодавства.

З акту перевірки від 07.12.2016 вбачається дослідження податковим органом під час проведення перевірки господарських операцій товариства з придбання товарів:

- у ТОВ «Вітекс Трейд Груп» за договором про постачання товару № 2602/16 від 16.02.2016, за яким товариству поставлено торгове обладнання вартістю 758749,64 грн. з ПДВ;

- у ТОВ «Промторг Інвест» за договором купівлі-продажу № 6-16 від 11.05.2016, за яким товариству поставлено побутову хімію та косметику на загальну суму 2209859,67 грн. з ПДВ;

- у ФОП ОСОБА_2 за договором поставки товару № 445 від 20.06.2008, за яким товариству поставлено манікюрно-педикюрне приладдя на загальну суму 1337988 грн. з ПДВ.

Також судом першої інстанції детально досліджені первинні документи, надані позивачем до матеріалів справи в якості доказів реальності господарських операцій за вищевказаними договорами: податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні документи тощо, які підтверджують рух активів у процесі здійснення цих господарських операцій і зміни у власному капіталі позивача.

Виходячи із змісту вказаних вище документів в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці документи є первинними в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» і є достатніми доказами для підтвердження реальності господарських операцій з поставки товару за вказаними договорами з ТОВ «Вітекс Трейд Груп», ТОВ «Промторг Інвест», ФОП ОСОБА_2, руху активів у процесі здійснення господарських операцій та зміни у власному капіталі позивача.

Використання позивачем придбаних товарів у власній господарській діяльності, відповідачем не заперечується.

Нереальність вищевказаних господарських операцій між позивачем та ТОВ «Вітекс Трейд Груп» і ТОВ «Промторг Інвест» відповідач в акті перевірки від 07.12.2016 обґрунтовує тим, що в товарно-транспортних накладних, наданих товариством до перевірки в якості підтвердження транспортування товару, зазначені транспортний засіб та водій, які не є працівниками ТОВ «Вітекс Трейд Груп» та ТОВ «Промторг Інвест» (на яких за даними звітності 1-ДФ працює 1 особа - директор), а відповідно до ЄРПН вказані товариства не придбавали транспортних послуг від сторонніх організацій (т.1, а. с.49-61).

З цього приводу слід врахувати, що за умовами вищезазначених договорів позивача з ТОВ «Вітекс Трейд Груп» та ТОВ «Промторг Інвест» доставка продукції здійснюється транспортом за рахунок постачальника (продавця).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані доводи відповідача жодним чином не спростовують реальності здійснення господарських операцій ТОВ «Лотос Трейд» з ТОВ «Вітекс Трейд Груп» та ТОВ «Промторг Інвест», які оформлені первинними документами, висновки контролюючого органу фактично є припущеннями, оскільки ґрунтуються виключно на аналізі податкової інформації. При цьому ТОВ «Лотос Трейд» не учасником правовідносин з перевезення, тому він позбавлений можливості впливати на складення та заповнення товаросупровідної документації, зокрема, транспортних накладних, та відповідно, не може нести відповідальність за правильність оформлення відповідних документів.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що відсутність даних щодо працівників у звіті форми 1-ДФ ТОВ «Вітекс Трейд Груп» та ТОВ «Промторг Інвест» може свідчити лише про недотримання вказаними платника податків приписів податкового та трудового законодавства, наслідком чого чинне законодавство не передбачає визначення господарських операцій як нереальних.

З приводу посилань контролюючого органу на кримінальне провадження №0000474 від 07.08.2015 стосовно ТОВ «Вітекс Трейд Груп» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто без наявності зазначених у ч.6 ст.78 КАС України судових рішень, які набрали законної сили і встановлювали б відповідні обставини, матеріали кримінального провадження само по собі не має доказової сили для даної адміністративної справи.

В даному випадку відповідний вирок суду стосовно посадових осіб ТОВ «Вітекс Трейд Груп» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, відсутній.

Стосовно висновків контролюючого органу про відсутність ділової мети в отриманні позивачем від ТОВ «Промторг Інвест» товарів, виробником яких є ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», з огляду на наявність укладеного позивачем прямого договору з дистриб'ютором ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна» - ДП «Савсервис Столица» (т.1, а. с.60, 61), з акту перевірки від 07.12.2016 вбачається, що до таких висновків відповідач дійшов в результаті здійсненого в ході перевірки порівняльного аналізу цін на продукцію, отриману від ДП «Савсервіс Столиця», та продукцію, зазначену в документах, наданих до перевірки від ТОВ «Промторг Інвест», і встановленої їх повної ідентичності.

За визначенням пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Разом з тим, відповідачем не доведена відсутність економічного ефекту у результаті господарської операції з покупки товару у ТОВ «Промторг Інвест» по таких же цінах, як у дистриб'ютора виробника товару (ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна») - ДП «Савсервис Столица».

Тим більш, що як вірно зауважено судом першої інстанції, чинне законодавство не обмежує право суб'єктів господарювання вільно обирати постачальників товарів, а не співпрацювати виключно з їх виробниками чи дистриб'юторами.

Враховуючи принцип свободи укладення договору, виходячи з правил ведення господарської діяльності, платник податків має право самостійно визначати постачальників та товар, який йому необхідний для забезпечення власної господарської діяльності. Визначення необхідності та доцільності укладення суб'єктом господарювання певних договорів не належить до компетенції податкових органів.

Крім того, в акті перевірки відповідачем не викладено жодних належних та допустимих доказів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеним договором з ТОВ «Промторг Інвест», про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманих товарів.

Також, наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом ТОВ «Промторг Інвест» взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

В матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірний договір, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні договору позивачем з вказаним контрагентом, що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Стосовно ФОП ОСОБА_2 податковий орган в акті перевірки від 07.12.2016 зазначив, що податкові накладні, одержані товариством від ФОП ОСОБА_2 складені з порушенням встановленого порядку та не можуть бу ти підставою для формування податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не містять кодів УКТЗЕД по імпортних товарах (т.1, а. с.101-107).

Стаття 201 ПК України стосується податкових накладних, їх змісту та порядку складання, реєстрації в ЄРПН тощо.

У відповідності до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання това рів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та на дати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання това рів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.п.21, 24 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Мінфіну України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267 (в редакції у період, який перевірявся), у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації ва ртості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України поста чальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Розрахунок коригування складається особами, визначе ними відповідно до пункту 1 цього Порядку.

Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У розрахунку коригу вання вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок. допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації ва ртості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

Не допуска ється виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.

У разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань за операціями з постачання товарів/послуг у графі 4.1 розрахунку коригування вказується код таких товарів згідно з УКТ ЗЕД або у графі 4.3 - код таких послуг згідно з ДКПП.

За приписами абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, право платника податків на виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, прямо передбачене нормами чинного законодавства, і скаржником жодним чином не спростовується встановлені судом першої інстанції обставини про те, що з метою виправлення помилок, допущених при складанні та реєстрації податкових накладних по взаємовідносинах з ТОВ «Лотос Трейд» (щодо зазначення коду УКТЗЕД), ФОП ОСОБА_2 були подані розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до усіх раніше виписаних на адресу позивача податкових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про не підтвердження висновків контролюючого органу щодо не реального здійснення ТОВ «Лотос Трейд» операцій з придбання товарів у ТОВ «Вітекс Трейд Груп», ТОВ «Промторг Інвест» та ФОП ОСОБА_2

Стосовно висновку відповідача про порушення п.188.1 ст.188 ПК України, п.15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Мінфінансів України від 31.12.2015 № 1307, внаслідок чого встановлено заниження товариством податкових зобов'язань за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 у сумі 58 411 грн., в результаті реалізації продукції нижче ціни придбання, а саме: в ході проведення позапланової документальної перевірки частково підтверджено отримання рекламних зразків та їх реалізація в якості подарунка за ціною 0,01 грн., апеляційний суд встановив наступне.

В акті перевірки від 07.12.2016 контролюючий орган на підставі поданих позивачем первинних документів встановив придбання товариством товарів за наступними договорами:

- за договором від 02.01.2014 № 1-14/А, укладеним з продавцем - ФОП ОСОБА_3, на виконання якого позивачем отримано товар Агіеl «Рідка капсула для прання» за ціною 0,01 грн. на загальну суму 113,6 грн., а також рекламні зразки Duru «Nature's Treasur» Оливкова олія мило 25 г у кількості 3280 шт. для розповсюдження у магазинах «Лотос» з метою при вернення уваги потенційних споживачів до товарів під торговою маркою Duru;

- за договором від 02.01.2014, укладеним з продавцем - ФОП ОСОБА_4, на виконання якого позивачем отримано товар блиск для губ Вelordesign SPA Collection у кількості 407 шт. за ціною 0,01 грн. та туш для вій Вelordesign Smart Girl у кількості 83 шт. за ціною 0,01 грн.;

- за договором від 19.01.2008 № 129, укладеним з продавцем - ТОВ ВКФ «ЕЛТА», на виконання якого позивачем отримано товар - пральний порошок ТМ «Ушастий нянь» у кількості 400 шт., 56,19 грн. за одиницю загальною вартістю 22 476 грн.

При цьому в акті перевірки від 07.12.2016 зафіксовано факт не підтвердження отримання даної продукції як рекламних зразків та ненаданням посадовими особами підтверджуючих документів.

Водночас в акті перевірки від 07.12.2016 зазначено, що позивачем за ціною 0,01 грн. здійснювався продаж товару, придбаного у дистриб'юторів - ДП «Савсервіс Столиця» за договором поставки № ЗПС від 02.09.2013 та у ТОВ «ТД Імперія РА» за договором №01/12/108 від 01.12.2008.

Крім того, в акті перевірки від 07.12.2016 зазначено і підтверджується матеріалами справи наявність розпоряджень керівника ТОВ «Лотос Трейд» про проведення акцій для просування певних товарів з викладенням ме ханізму акцій, згідно з яким акційний товар необхідно пробити окремим че ком за 0,01 грн., а також договір про надання маркетингових пос луг від 01.08.2013, укладений між УА ТОВ «Євромікс» (Замовник) та ТОВ «Лотос Трейд» (Виконавець), згідно з яким визначено види маркетингових послуг, які надаються Виконавцем, зокрема послуги зі стимулювання збуту продукції.

Також з матеріалів справи вбачається, сторонами не спростовується дослідження судом першої інстанції у судовому засіданні наданих представником позивача зразків продукції, яка реалізовувалась за 0,01 грн., зокрема Агіеl «Рідка капсула для прання» та Duru «Nature's Treasur» Оливкова олія мило, на яких міститься напис: «Не для продажу», «Безкоштовний зразок. Не для

продажу», і встановлення фактів, що продукція не ідентифікується із придбаною у ДП «Савсервіс Столиця»: Агіеі Авт. Гель СМ3 Рідк., три капсули в одиниці товару, а у зразку не для продажу одна капсула; у ФОП ОСОБА_3 придбано мило вагою 90 г, а у безкоштовному зразку вага мила 25 г; у ТОВ «ТД Імерія РА» вага блиску у безкоштовному зразку лише 4 г; вартість прального порошку ТМ «Ушастий нянь», який приймав участь у акції (продаж за 0,01 грн.), відшкодована дистриб'ютором ТМ Libero є УА ТОВ «Євромікс» у межах договору № 1-8/13 про надання маркетингових послуг від 01.08.2013.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків відповідача через їх документально не підтвердження щодо продажу товару за ціною нижче ціни придбання продукції, перелік якої наведений в акті перевірки.

З огляду на викладене, суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову ТОВ «Лотос Трейд».

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 року у справі № 808/777/17 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко