Справа № 718/2696/17
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 718/2696/17

Головуючий у 1-й інстанції: Масюк Л.О.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

03 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 серпня 2018 року (ухвалене в м. Кіцмань) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Головного управління державної фіскальної служби в Чернівецькій області Чернівчан Наталії Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2017 року позивач звернулась до Кіцманського районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до заступника начальника Головного управління державної фіскальної служби в Чернівецькій області Чернівчан Наталії Василівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вона правопорушення передбачене ч.1 ст.165 - КУпАП не вчиняла, тому вважає, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувану постанову.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 серпня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідач своїм правом передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в ході апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_4 в період з 01.01.2014 року по 21.12.2015 року перебувала на спрощеній системі оподаткування, 2 група, 20%.

23.11.2017 року головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Чернівецькій області Булавкою О.О. було проведено документальну позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності самозайнятої особи ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівникам, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 рік по 21.12.2015 рік.

За результатами перевірки встановлено ряд порушень, в тому числі неповна сплата єдиного внеску з чистого доходу в частині заниження максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску, встановленої на 2014 - 2015 роки в загальній сумі 43581,99 грн., за що передбачена відповідальність за ч.1ст.165 КУпАП, а тому відносно ОСОБА_4 складено протокол №31 від 23.11.2017 року, який отриманий позивачем 23.11.2017 року (а.с.5).

24.11.2017 року заступником начальника Головного управління державної фіскальної служби в Чернівецької області Чернівчан Н.В. винесено постанову №15 від 24.11.2017 року, якою позивача визнано винною за ч.1ст. 165 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 680 грн., яка отримана ОСОБА_4 24.11.2017 року, про що свідчить її власноручний підпис на звороті (а.с.56).

Вважаючи вищевказану постанову протиправною позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних доказів, які б підтверджували відсутність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст. 165 КУпАП, за викладених в оскаржуваній постанові обставин.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 взята на обліку в Кіцманській ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області як платник податків 24.01.2007 р. та здійснює господарську діяльність: код КВЕД 46.44 «оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення (основний)»; код КВЕД 47.89 «роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами».

На підставі наказів Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 02.10.2017 р. №991 та №1004, направлень від 04.10.2017 р. №1873 та №1874 з 04.10.2017 р. по 12.10.2017 р., податковим органом проведено документальну позапланову перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 року.

За результатами перевірки було складено акт від 20.10.2017 р. №125/24-13-13-04/НОМЕР_1, в якому податковим органом зроблено висновки про виявлені порушення, а саме встановлено серед іншого неповна сплата єдиного соціального внеску з чистого доходу в частині заниження максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску, встановленої на 2014-2015 роки в загальній сумі 43581,99 грн.

За наслідком проведеної перевірки 24.11.2017 року заступником начальника Головного управління державної фіскальної служби в Чернівецької області Чернівчан Н.В. винесено постанову №15, якою позивача визнано винною за ч.1ст. 165 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 680 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за неповну сплаті єдиного внеску з чистого доходу в частині заниження максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску, встановленої на 2014 - 2015 роки, в загальній сумі 43581,99 грн.

Крім того, встановлено, що за результатами документальної позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності самозайнятої особи ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівникам, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 рік по 21.12.2015 рік, проведеної Головним управлінням державної фіскальної служби у Чернівецькій області, відповідачем винесено податкові повідомлення рішення від 09.11.2017 р.: №; №; №; №; №; №; №; №; №.

При вивченні матеріалів справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказані податкові повідомлення - рішення були оскаржені позивачем до суду.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 824/908/17-а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем на спростування висновків контролюючого органу, надано договори позики з громадянами ОСОБА_6 в сумі 100 000 грн., ОСОБА_7 в сумі 150 000 грн., ОСОБА_8 в сумі 150 000 грн., ОСОБА_10 в сумі 20 000 грн. та ОСОБА_9 в сумі 47 000 грн, всього в сумі 467 000 гривень. Також позивачем представлені письмові розписки про повернення позичених коштів у повному обсязі.

Тобто, кошти у загальній сумі 467 000 гривень, що були внесені на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 повернуті позичальникам у тому самому податковому періоді в повному обсязі, що підтверджується відповідними розписками, які наявні у матеріалах справи. Вказані грошові кошти є поворотною фінансовою допомогою, правовою основою для отримання якої стали договори позики.

З мотивувальної частини вищезазначеної постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 824/908/17-а вбачається, що Вінницьким апеляційним адміністративним судом було досліджено надані ОСОБА_2 договори позики, як докази внесення позикових коштів на рахунок позивача, докази їх використання та письмові розписки про повернення запозичених коштів.

Встановлено, що розбіжність між сумою доходу отриманого на розрахунковий рахунок за даними книги обліку доходів і витрат та даними банківських виписок виникла у зв'язку із здійсненням ОСОБА_2 поповнення рахунку власними коштами. Проведення таких операцій підтверджується виписками по рахунках в банківській установі, поповнення розрахункового рахунку власними коштами підтверджується виписками по рахункам в банківській установі від 24.10.2017 року №2410-17VU-1412-2356 та 24.10.2017 року №241017VU14131727, і зазначені обставини були встановлені за результатами перевірки.

Також, попереднім судовим рішенням встановлено, що згідно виписки по рахункам в банківській установі від 24.10.2017 року №2410- 17VU-1412-2356 вбачається, що ОСОБА_2, протягом 2014 року здійснювала поповнення рахунку власними коштами, зокрема: 08 січня 2014 року - 20 000 грн., з призначенням платежу: «Надходження власних коштів»; 09 січня 2014 року - 50 000 грн., з призначенням платежу: «Надходження власних коштів»; 13 січня 2014 року - 50 000 грн., з призначенням платежу: «Надходження власних коштів»; 27 січня 2014 року - 5 000 грн., з призначенням платежу: «Надходження власних коштів»; 03 лютого 2014 тюку - 54 000 грн., з призначенням платежу: «Надходження власних коштів»; 21 лютого 1314 року - 53 300 грн., з призначенням платежу: «Переказ коштів на рахунок в іншому банку через систему myDELTA»; 07 березня 2014 року - 30 700 грн., з призначенням платежу: «Меркєєва Тетяна Олександрівна»; 07 квітня 2014 року - 20 900 грн., з призначенням платежу: «Надходження власних коштів»; 11 квітня 2014 року - 25 000 грн., з призначенням платежу: «Надходження власних коштів»; 27 травня 2014 року - 25 000 грн., з призначенням платежу: «Надходження власних коштів»; 24 червня 2014 року - 20 000 грн., з призначенням платежу: «Власні кошти»; 01 липня 2014 року - 36 000 грн., з призначенням платежу: «Надходження власних коштів».

Поряд з цим встановлено, що грошові кошти, які були ОСОБА_2 внесені на розрахунковий рахунок як власні кошти, позивач отримала від інших осіб за цивільно-правовими угодами.

Тобто, серед сум, які надходили протягом 2014 року на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 значаться кошти з призначенням: «Готівкові надходження власних коштів», «Переведення особистих коштів». Відображення надходження коштів із таким призначенням являються наслідком поповнення банківського рахунку коштами отриманими у вигляді готівкових надходжень від здійснення підприємницької діяльності так і такими, що отримані від інших фізичних осіб по договорам позики на зворотній основі, що було встановлено незалежною аудиторською перевіркою аудиторської фірми "Аудит-Сервіс".

Таким чином, суд апеляційної інстанції у справі № 824/908/17-а прийшов до висновку, що суми, які надходили протягом 2014 року на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 в загальній сумі 467 000 грн. з призначенням: «Надходження власних коштів», являються наслідком поповнення банківського рахунку коштами отриманими від інших фізичних осіб по договорам позики на зворотній основі, у зв'язку з чим податковим органом протиправно було винесено податкові повідомлення рішення.

Як встановлено з матеріалів справи, податкові повідомлення - рішення від 09.11.2017 р.: №; №; №; №; №; №; №; №; № винесено на підставі акта перевірки від 20.10.2017 р. №125/24-13-13-04/НОМЕР_1, що й постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 165 КупАП.

При цьому, у постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 824/908/17-а надано правову оцінку висновкам, що містяться в акті перевірки від 20.10.2017 р. №125/24-13-13-04/НОМЕР_1.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що оцінка правомірності висновків податкового органу, який встановив ряд порушень з боку позивача, в тому числі порушення щодо неповної сплати єдиного внеску з чистого доходу в частині заниження максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску, встановленої на 2014 - 2015 роки в загальній сумі 43581,99 грн. (що є предметом розгляду по даній справі) надана Вінницьким апеляційним адміністративним судом в постанові суду від 22 серпня 2018 року, яке набрало законної сили, тому колегія суддів вважає, що вказані факти не підлягають доказуванню.

Таким чином, з урахуванням зазначених обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165 КУпАП України, яка винесена на підставі акту перевірки від 20.10.2017 року №125/24-13-13-04/НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті рішення неповно дослідив обставини справи, без встановлення всіх обставин справи, а також не наведено доказів, які б підтверджували що суб'єкт владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення діяв протиправно та всупереч нормам чинного законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Головного управління державної фіскальної служби в Чернівецькій області Чернівчан Наталії Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до заступника начальника Головного управління державної фіскальної служби в Чернівецькій області Чернівчан Наталії Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби в Чернівецькій області Чернівчан Наталії Василівни №15 від 24 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 325 КАС України та згідно ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Ватаманюк Р.В.