Справа № 295/2571/18
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/2571/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді - Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Білінської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 БУПП у Житомирській області Король М.І. про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати постанову серії ВР №319662 від 20.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її. В обґрунтування вимог позивач пояснив, що дана постанова винесена з порушення вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи. Позивач вказав, що адміністративного правопорушення не вчиняв, рухався саме по полосі дорожнього руху, по якій дорожній знак вказував прямо, а не на право. Позивач вважає, що постанова незаконна оскільки винесена на місці зупинки автомобіля.

05.04.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю. У відзиві зазначено, що позивачем порушено вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» Правил дорожнього руху України та керуючи автомобілем Фольксваген Гольф номерний знак НОМЕР_1 у м. Житомирі, по вул. Київській, 95 не виконав вимогу вказаного дорожнього знаку та здійснив рух прямо. Обставини, викладені в позові, відповідач вважає такими, що не відповідають дійсності та позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.02.2018 року інспектором роти №1 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП старшим лейтенантом поліції Король М.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №319662 відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови встановлено, що 20.02.2018 року, о 22-55 год., ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі Фольксваген Гольф номерний знак НОМЕР_1 у м. Житомирі, по вул. Київській, 95 не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» Правил дорожнього руху України, що вказує напрямок «праворуч» та здійснив рух прямо.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом досліджено диск з відеозаписом подій з нагрудної відеокамери інспектора проте даний доказ є недостатнім, оскільки не містить факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, що кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України.

Таким чином, оскільки доказів того, що позивач здійснював рух з порушенням Правил дорожнього руху України, відповідачем не надано, суд вважає, що доводи позовної заяви є обґрунтованими, підлягають до задоволення, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає до скасування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення до закриття.

Разом з тим, щодо посилання ОСОБА_1 у позові щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п'ята статті 122, частина перша статті123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частиниперша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195). Згідно ч.ч. 1,2 ст. 278 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 по справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Конституційний Суд України у пункті 2.3 мотивувальної частини вказаного рішення зазначив, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Проте, вказане Рішення Конституційного Суду України ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015 №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення, проведений за місцем вчинення такого правопорушення, було проведено відповідачем у відповідності до чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

В И І Р Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №1 БУПП у Житомирській області Король М.І. про визнання протиправною та скасування постанови- задовольнити.

Постанову інспектора роти №№1 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП старшим лейтенантом поліції Короля М.Г. від 20.02.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №319662, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман