Справа № 826/13789/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

03 вересня 2018 року № 826/13789/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши заяву Приватного підприємства «ДБР - 3» про забезпечення позову в адміністративній справі №826/13789/18 за матеріалами позовної заяви Приватного підприємства «ДБР - 3»

до Державної служби геології та надр України

про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «ДБР - 3» (далі по тексту – позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Державної служби геології та надр України №196 від 30 травня 2018 року про скасування рішень Держгеонадр про надання спеціальних дозволів на користування надрами;

- надати Приватному підприємству «ДБР - 3» додатковий строк для сплати збору за спеціальний дозвіл на користування надрами, визначений Наказом Державної служби геології та надр України від 11 травня 2018 року №210, а саме 45 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2018 року позовна заява Приватного підприємства «ДБР - 3» залишена без руху та останньому наданий строк для усунення виявлених судом недоліків.

Одночасно з позовною заявою Приватним підприємством «ДБР - 3» подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу №196 Державної служби геології та надр України від 30 травня 2018 року про скасування рішень Держгеонадр про надання спеціальних дозволів на користування надрами.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на необхідність вжиття заходів забезпечення позову задля уникнення надання дозволу на користування надрами (видобування ільменіт – апатитових руд Південної ділянки Давидківського родовища у Житомирській області) Державною службою геології та надр України іншій юридичній особі на момент розгляду адміністративної справи.

Розглянувши заяву Приватного підприємства «ДБР - 3» про забезпечення позову, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову – це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог (аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року №826/16365/17).

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову фактично обумовлена протиправністю оскаржуваного рішення.

Слід зазначити, що протиправність оскаржуваного рішення повинна бути встановлена в ході розгляду даної справи.

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави стверджувати про протиправність рішення суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів позивача таким рішенням, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, оскільки вирішення вказаного питання на даній стадії фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та фактично є рівнозначним задоволенню позовних вимог, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «ДБР - 3» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.І. Кузьменко