Справа № 805/2594/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 р. Справа№805/2594/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Шинкарьової І.В.,

при секретарі судового засідання Заїченко Я.В.,

за участю представників сторін:

представник позивача не зявився

представник відповідача Вовченко

розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен ОСОБА_1» (код ЕДРПУ 41330126, 84301 Донецька обл.., м. Краматорськ вул.. Василя Стуса 21-38) до Головного управління ДФС України в Донецькій області (Код ЕДРПУ 39406028, Донецька обл.. м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про скасування податкового повідомлення рішення від 24 березня 2018 року № про стягнення штрафу у розмірі 21353,35 грн. та зобовязання зробити бюджетне відшкодування ПДВ за грудень 2017 року у розмірі 85409 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Севен ОСОБА_1» (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС України в Донецькій області (далі відповідач) про скасування рішення від 24 березня 2018 року № НОМЕР_1 яким застосовано штрафні санкції у сумі 21352 грн. 25 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що не погоджується з висновками акту перевірки відповідача, в якому, як зазначає позивач, зазначено відмову в бюджетному відшкодуванні ПДВ за грудень 2017 року на суму 85409 грн., з підстав що відповідач не зміг знайти документи які б підтверджували факт сплати товарів/послуг позивачем.

Позивачем була направлена заява від 14 березня 2018 року в якій він висловив незгоду з рішенням, та надав документи що підтверджують суму поданого відшкодування за грудень 2017 року. У відповідь, відповідач, направив листа та податкове повідомлення рішення про стягнення штрафу у сумі 21353,35 грн. Відповідач проігнорував надіслані позивачем документи в яких були прямі докази сплати товарів, ввезення на територію України та сплати всіх зборів.

На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав пояснення у яких зазначив, що позивач на письмовий запит не надав первинні документи для здійснення перевірки заявлених сум ПДВ за періоди: грудень 2017 року, та відповідно не підтверджено фактична сплата податку постачальникам та відповідно правомірність декларування суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року позовна заява була залишена без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 18 травня 2018 року судом було відкрито провадження в адміністративній справі №805/90/18-а та призначено підготовче засідання на 19 червня 2018 року на 13 год. 00 хв.

19 червня 2018 року в судовому засіданні судом, керуючись ст. 181 КАС України , була оголошена перерва до 03 липня 2018 р. на 14:45 , про що повідомлені особи, які беруть участь у справі.

Розгляд справи у підготовчому засіданні було відкладено з 03 липня 2018 р. на 12 липня 2018 р. о 13:00 год.

Розгляд справи у підготовчому засіданні було відкладено з 12 липня 2018 р. на 31 липня 2018 р. о 13:30 год. також, у цьому ж судовому засіданні, судом, керуючись ст. 173 КАС України, було вирішено продовжити строк підготовчого провадження за ініціативою суду, про що повідомлені особи, які беруть участь у справі.

Розгляд справи у підготовчому засіданні було відкладено з 31 липня 2018 р. на 14 серпня 2018 р. о 13:00 год., для надання часу для підготовки нових доказів по справі.

Ухвалою від 14 серпня 2018 року судом було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 30 серпня 2018 року судом, керуючись ст. 233 КАС України , була оголошена перерва до 04 вересня 2018 року на 17:00 год., про що повідомлені особи, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні 04 вересня 2018 року судом, керуючись ст. 223 КАС України, була оголошена перерва до 06 серпня 2018 року на 16:00 год., про що повідомлені особи, які беруть участь у справі.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивач з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2017 року.

В ході перевірки було використано декларація з ПДВ з додатками (в електронному вигляді) від 16 січня 2018 року за грудень 2017 року, уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (в електронному вигляді ) від 15 грудня 2017 року за жовтень 2017 року та митна декларація за жовтень 2017 року.

Під час перевірки використовувались дані інформаційно аналітичних систем державної фіскальної служби: ІТС «Податковий блок» Єдиний реєстр податкових накладних; Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України . ІТС «Єдине вікно подання електронної звітності», АІС «Скарга, дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, інформація про фактичне ввезення та вивезення товару за межі митної території України ; Єдиний реєстр податкових накладних.

У висновках акту перевірки зазначено, що на порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України зі змінами та доповненнями позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2017 року на суму 85409 грн. та занижено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (податкового) періоду, по декларації з ПДВ за грудень 2017 року по рядку 21 на 85409 грн.

За результатами перевірки було складено акт перевірки від 05 березня 2018 року № 231/05-99-44-03/41330126, та було винесено податкове повідомлення рішення від 24 березня 2018 року № яким було зменшено бюджетного відшкодування усього 85409 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 21352,25 грн. (а.с. 15,29)

Судом встановлено, що відповідачем на адресу позивача було направлено лист від 24 січня 2015 року № 3432/10/05-99-12-02-13, в якому було зазначено, що у звязку з поданням позивачем податкової декларації з ПДВ в електронному вигляді за грудень 2017 року, в якій заявлено до бюджетного відшкодування з бюджету податок на додану вартість просив надати протягом десяти робочих днів інформацію та їх документальне підтвердження, що підтверджують формування виникнення відємного значення ПДВ зобовязань та податкового кредиту по періодам виникнення відємного значення ПДВ, з яких формується сума бюджетного відшкодування заявлена в податковій декларації за ПДВ за грудень 2017 року.(а.с. 29)

Вказаний лист позивачем не було отримано, відповідно до інформації з сайту Укрпошти, лист було повернуто відповідачу у звязку з закінченням встановленого терміну зберігання. (а.с. 132)

Відповідно до п. 42.4 ст.. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, лист направлений відповідачем позивачу, про надання документів, вважається врученим.

Відповідно до ст..200 ПК України:

200.1 Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

200.2 При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

200.3 Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує суми податку до бюджету.

200.4. При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

200.7. Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

200.8. До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

200.10. У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

200.11. Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок відємного значення, сформованого за операціями:

за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

200.12. Зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обовязковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "б" і "в" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".

У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобовязаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Судом встановлено, та визнається сторонами, позивачем в декларації за грудень 2017 року було заявлено суму 85409 грн. яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку.

Судом встановлено, що перевірка відповідачем даних заявлених в декларації було проведено за даними що містяться в базах відповідача без дослідження первинних документів позивача.

Враховуючи те, що узгодження суми бюджетного відшкодування контролюючим органом є обовязковою умовою для бюджетного відшкодування ПДВ, а також те що за правилами ПК України, позивач в даному випадку вважається таким, що йому було вручено лист відповідача про надання документів для перевірки, суд вважає правомірним зменшення бюджетного відшкодування відповідачем.

Пунктом 123.1. ст..123 ПК України встановлено, що у разі контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Суд не погоджується з застосуванням відповідачем до відповідача штрафної (фінансової) санкції у розмірі 25 % від суми завищення бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого позивачем, оскільки завищення сум бюджетного відшкодування відповідачем не встановлено, оскільки перевірка була проведена без документів позивача, тому підтвердити суму бюджетного відшкодування не зміг, та відповідно й встановив завищення суми відповідачем. В спірному податковому повідомленні рішенні також зазначено, що визначене податкове зобовязання з ПДВ дорівнюється 0 грн.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, щодо скасування підлягає частковому задоволенню.

Щодо твердження позивача що після отримання акту перевірки їм були направлені відповідачу всі необхідні документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до заяви позивача від 14 березня 2018 року №001/140318 до якого були надані документи, як зазначено в листі, що підтверджують суму поданого відшкодування ПДВ за грудень 2017 року, заява була спрямована Головному управлінню ДФС у Донецькій області у м. Краматорську.(а.с.25 )

У своїй відповіді Головне управління ДФС у Донецькій області у м. Краматорську зазначило, що перевірку проводило ДФС у Донецькій області тому заява була направлена помилково, не того органу який проводив перевірку. (а.с.84 )

Тобто орган який виносив рішення за наслідками перевірки документи не отримував, та відповідно не міг їх врахувати при винесені спірного податкового повідомлення рішення.

Щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача зробити бюджетне відшкодування ПДВ за грудень 2017 року у розмірі 85409 грн. суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище, ст..200 ПК України встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків. Однією з обовязкових умов є узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 статті 200, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Так, дискреційне повноваження суб'єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб'єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб'єкт владних повноважень зобов'язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом ОСОБА_2 ОСОБА_3 розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме - мета дискреційного повноваження; об'єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у ОСОБА_3 зобов'язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб'єкти публічної адміністрації.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є дискреційним повноваженням.

Вирішуючи питання про відшкодування судового збору суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що цей позовні вимоги підлягають задоволенню на 50 %, що складає від ціни позову (1762,00 грн.), з Відповідача підлягає стягненню 50% від сплаченого судового збору у розмірі 3524,00 грн., а саме 1762,00 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262, 290 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен ОСОБА_1» до Головного управління ДФС України в Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення від 24 березня 2018 року № про стягнення штрафу у розмірі 21353,35 грн. та зобовязання зробити бюджетне відшкодування ПДВ за грудень 2017 року у розмірі 85409 грн. задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 24 березня 2018 року № в частині нарахування штрафної (фінансової) санкції за завищення суми бюджетного відшкодування у розмірі 21353,35 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен ОСОБА_1» суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн. (тисяча сімсот шістдесят дві грн..) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області ().

Вступна та резолютивна частини рішення були проголошені у судовому засіданні 6 вересня 2018 року.

Повний текст рішення складено 07 вересня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Шинкарьова І.В.