Справа № 761/14991/18
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Київ №761/14991/18

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Василенка Я.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року (суддя Фролова І.В.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора УПП у м. Києві Головного управління Національної поліції у м. Києві Тищенка Вячеслава Олександровича про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до інспектора УПП у м. Києві Головного управління Національної поліції у м. Києві Тищенка Вячеслава Олександровича, в якому просив скасувати постанову серії БР №745072 від 08.12.2017 про накладення на нього стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Глушко В.О. за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.; провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року вирішено адміністративний позов вважати неподаним і повернути позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушенням норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду не надходив.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

За умовами п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, за умовами п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, оскільки позивачем у позовній заяві не було вказано повне прізвище, ім'я та по-батькові відповідача, а також власний реєстраційний номер облікової картки платника податків. Також, в ухвалі зазначено, що позивач вказує у позові, що звертався із позовом до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав до Дніпровського районного суду м. Києва, згідно ухвали суду від 12 січня 2018 року справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю, а враховуючи, що справа до Шевченківського районного суду м. Києва не надходила, позивач дійшов висновку про те, що остання втрачена, однак, разом з тим, матеріали поданого позову не містять доказів втрати позову ОСОБА_2 до інспектора УПП у м. Києві Головного управління Національної поліції у м. Києві Глушка В.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а також доказів надіслання матеріалів справи до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю, що може свідчити про передчасність висновків позивача про втрату позову. Крім того, в ухвалі від 25.04.2018 копія постанови про накладення адміністративного стягнення, що долучена до матеріалів позову, є неналежності якості, оскільки не дозволяє визначити зміст документа.

На виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, у якій зазначено повне прізвище відповідача - Тищенко Вячеслав Олександрович та додано реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 (позивача). Щодо доказів втрати матеріалів справи позивач повідомив, що листом Дніпровського районного суду м. Києва, отриманим 18.05.2018, та датованим 26.03.2018, що адміністративну справу про скасування постанови серії БР №745072 про накладення адміністративного стягнення від 08.12.2017 буде передано до Шевченківського районного суду м. Києва, проте, по спливу майже 2 місяців, інформація щодо реєстрації та руху справи відсутня, що підтверджується витягом з офіційного сайту «Судова влада України», а також за інформацією секретаріату суду, справа не надходила, що дає змогу вважати, що матеріали справи втрачені. Також до матеріалів справи позивачем було додано копію належної якості постанови, що оскаржується.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року адміністративний позов повернуто позивачу. В даній ухвалі суд зазначив, що не може погодитись із висновками позивача, що справа втрачена, оскільки згідно витягу із сайту Судової влади за критеріями пошуку «дата реєстрації: з 12 січня 2018 року по 12 лютого 2018 року» та «пошук (за текстом): Глушко» до Шевченківського районного суду м. Києва така справа не надходила. При цьому, із позовної заяви, що подана позивачем в порядку усунення недоліків, у якості відповідача зазначено Тищенка В.О., крім того, незрозумілим є висновок позивача про необхідність пошуку саме за такий період надходження справи. Також, в ухвалі зазначено, що жодних листів від працівників Шевченківського районного суду м. Києва щодо того, що відповідна справа до суду не надходила, або працівників Дніпровського районного суду м. Києва про те, що остання направлялася до Шевченківського районного суду м. Києва, позивачем не надано, при цьому, у відповідності до супровідного листа Дніпровського районного суду м. Києва від 07 березня 2018 року, ОСОБА_2 було направлено ухвалу суду від 12 січня 2018 року у зв'язку із відсутністю поштового повідомлення про вручення йому копії ухвали. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 07 березня 2018 року вказана ухвала не набрала законної сили, що підтверджується і відповідною відміткою на тексті самої ухвали, а відтак матеріали справи не могли бути направлені до Шевченківського районного суду м. Києва.

В апеляційні скарзі на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року позивач вказує, що 18.12.2017 він звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про скасування постанови серії БР №745072 про накладення адміністративного стягнення від 08.12.2017 (що підтверджується поштовим повідомленням а.с.32). 11.04.2018 року позивач отримав лист з Дніпровського районного суду м. Києва (від 07.03.2018) (а.с.33) щодо відсутності поштового повідомлення про вручення йому копії ухвали цього суду та повторного направлення позивачу копії ухвали від 12.01.20148 по справі №755/391/18 про передачу позовної заяви до Шевченківського районного суду м. Києва. Оскільки ОСОБА_2, за інформацією секретаріату Шевченківського районного суду м. Києва, справа з Дніпровського районного суду в. Києва не надходила, такий вирішив звертатися за поновленням своїх порушених прав повторно. Повторну позовну заяву було зареєстровано у Шевченківському районному суді м. Києва за номером №761/14991/18. На момент усунення недоліків виявилося, що у зв'язку з нерозбірливим написанням даних інспектора у постанові, у позові було зазначено невірне прізвище відповідача, та при поданні заяви про усунення недоліків було вказано вірне - Тищенко В.О.

Щодо викладених обставин, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою ОСОБА_2 було зазначено відповідача - Глушко В.О., також, позивач не заперечує, що до Дніпровського районного суду в. Києва він також звертався з позовною заявою про скасування постанови серії БР №745072 від 08.12.2017 саме до відповідача Глушко В.О. (пізніше, позивач вказав вірне прізвище відповідача, яким було винесено дану постанову - Тищенко В.О.).

Відтак, з вищенаведеного можна зробити висновок, що позивачем до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов до того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, що було подано й до Дніпровського районного суду в. Києва.

Однак, як вказує позивач, такі дії були вчинені ним, у зв'язку з тим, що, на його думку, матеріали справи були втрачені, оскільки станом на час звернення з повторним позовом до суду, справа №755/391/18 не надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявний лист Дніпровського районного суду м. Києві від 26.03.2018, направлений ОСОБА_2. у якому зазначено, що в провадженні даного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до інспектора УПП у м. Києві Головного управління Національної поліції у м. Києві Глушко В.О. скасування постанови серії БР №745072 про накладення адміністративного стягнення від 08.12.2017, ухвалою суду від 12.01.2018 позовну заяву передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Також, в даному листі зазначено, що враховуючи дотримання строків можливості апеляційного оскарження ухвали суду, 27 березня 2018 року адміністративну справу №755/391/18 буде передано до Шевченківського районного суду м. Києва.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що справа №755/391/18 могла бути направлена до Шевченківського районного суду м. Києва лише після набрання чинності ухвали Дніпровського районного суду в. Києва від 12.01.2018, тобто, після закінчення строку на її оскарження.

Колегією суддів, згідно витягу із сайту Судової влади за критеріями пошуку «номер справи: №755/391/18» встановлено, що Дніпровським районним судом міста Києва 12.01.2018 справу повернуто. Також зазначено, що рішення набрало законної сили 26.06.2018 (колегія суддів зазначає, що саме така дата вказана у зв'язку з закінченням строку на оскарження ухвали від 12.01.2018).

Разом з тим, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що дану справу повернуто саме позивачеві, як ним зазначено в апеляційній скарзі, оскільки згідно ухвали від 12.01.2018 справу направлено (повернуто) до Шевченківського районного суду м. Києва.

Також, згідно витягу із сайту Судової влади за критеріями пошуку «номер справи: №755/391/18» встановлено, що дана справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Києва 03.08.2018 та цього ж дня призначено склад суду, який буде розглядати дану справу. В подальшому, 10.08.2018 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі №755/391/18 позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху.

Відтак, вказане підтверджує те, що станом на 18.04.2018 (дата звернення з повторним позовом до Шевченківського районного суду м. Києва, згідно відбитку поштового штемпеля на конверті, а.с. 7) вказана ухвала не набрала законної сили, а відтак матеріали справи не могли бути направлені до Шевченківського районного суду м. Києва.

Зважаючи на вищевикладене та на встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доводи позивача відносно втрати його позову були передчасними.

Відтак, оскільки за умовами п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві має бути зазначене власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, що має на меті виключення зловживання позивачем своїми правами, та, таке підтвердження було надано позивачем відносно спору, в якому відповідачем вказано Тищенко В.О. (вірне прізвище, зазначене в оскаржуваній постанові), однак, первинно як у справі №761/14991/18 так і у справі №755/391/18 (в якій, надалі, можлива заміна відповідача на вірного - Тищенко В.О.) відповідачем зазначено Глушко В.О., то колегія суддів приходить до висновку, що за позовною заявою ОСОБА_5 у справі №761/14991/18 правомірно не було відкрито провадження, оскільки, як з'ясовано судом апеляційної інстанції, існує інший позов до того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено всі обставини справи та ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм процесуального, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді Я.М. Василенко

Н.М. Літвіна