Справа № 826/3421/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2018 року № 826/3421/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (81300, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського,12/2; ) про визнання протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України, яка полягає у ненаданні відповіді на адвокатський запит №18-079-0619/5100-001 від 24.01.2018 року та зобов'язання Міністерство фінансів України надати відповідь по суті питань, наведених в адвокатському запиті №18-079-0619/5100-001 від 24.01.2018 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачем в порушення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» неправомірно не надано інформації за адвокатським запитом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.03.2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, вказавши, що адвокатський запит було розглянуто відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонам документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_1, здійснюючи адвокатську діяльність у складі адвокатського об'єднання «Головань і Партнери» та надаючи, за рішенням голови адвокатського об'єднання , правничу допомогу ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» звернувся до Міністерства фінансів України з адвокатським запитом від 24.01.2018 року, в якому просив надати наступну інформацію з документальним підтвердженням:включення в Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016 року заяви ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» про бюджетне відшкодування, які були подані разом із деклараціями з ПДВ за вересень, жовтень та листопад 2015 року; якщо включено, то відомості про дату внесення в Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016 року кожної з трьох заяв ТОВ «ХІМЕКС ЛІМІТЕД» про бюджетне відшкодування, які були подані разом із деклараціями з ПДВ за вересень, жовтень та листопад 2015 року; дату подачі заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, відшкодування за якими наразі здійснено в повному обсязі; дату подачі заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, відшкодування за якими наразі розпочалося.

Листом від 16.02.2018 за № 26020-06-10/4582 відповідачем надано відповідь на адвокатський запит позивача, в якій повідомлено, що порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України, та строки проведення розрахунків регламентовано статтею 200 Податкового кодексу України. Також зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року №189 відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у Тимчасовому реєстрі заяв, здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування з ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік.

ОСОБА_1, вважаючи бездіяльність Міністерства фінансів України щодо ненадання інформації та документів на вимогу адвокатського запиту адвоката такими, що порушують його права та законні інтереси, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI.

У відповідності до пп. 1, пп. 2 п. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Приписами статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», передбачено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз'яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Судом встановлено, що позивач реалізував своє право на доступ до інформації шляхом звернення адвокатом товариства до відповідача із адвокатським запитом щодо надання інформації.

В ході розгляду справи судом встановлено, що після отримання запиту адвоката відповідачем було надано відповідь, в якій надано перелік норм, якими регулюється порядок визначення суми ПДВ. Між тим, відповідачем не надано відповіді стосовно заявлених у адвокатському запиті від 24.01.2018 року адвокатом питань.

Разом з тим, як зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, інформація, яка запитувалась відповідачем не належить до компетенції останнього.

Проте суд звертає увагу, що у листі від 16.02.2018 за № 26020-06-10/4582 не зазначено, що запитувана адвокатом інформація не належить до компетенції Міністерства фінансів України та не роз'яснено кому належить надавати запитувану інформацію.

Водночас, суд звертає увагу що саме Міністерство фінансів України є адміністратором Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування.

Відтак, з урахуванням ненадання відповідачем запитуваної інформації та матеріалів (у повному обсязі), суд дійшов до висновку про протиправну бездіяльність Міністерства фінансів України, яка полягає у ненаданні відповіді на адвокатський запит №18-079-0619/5100-001 від 24.01.2018 року. Як наслідок, з метою належного способу захисту прав та охоронюваних закон інтересів позивач, суд вказує про необхідність зобов'язання Міністерство фінансів України надати відповідь по суті питань, наведених в адвокатському запиті №18-079-0619/5100-001 від 24.01.2018 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого адміністративного позову, оскільки дії відповідача стосовно ненадання відповіді на адвокатський запит позивача по суті, не можна визнати правомірними.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (81300, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України, яка полягає у ненаданні відповіді на адвокатський запит №18-079-0619/5100-001 від 24.01.2018 року.

3. Зобов'язати Міністерство фінансів України надати відповідь на адвокатський запит №18-079-0619/5100-001 від 24.01.2018 року відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Н.Г. Вєкуа