Справа № 465/6270/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 рокуЛьвів№876/6316/18, 876/6317/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Пліша М.А.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2018 року та рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року, головуючий суддя - Ванівський Ю.М., постановлені у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мних Тараса - Романа Романовича, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Копровського Романа Івановича про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мних Тараса - Романа Романовича, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Копровського Романа Івановича, в якому просив визнати протиправною бездіяльність інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мних Тараса - Романа Романовича та інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Копровського Романа Івановича щодо ненаправлення позивача 01 жовтня 2017 року до закладу охорони здоров»я для проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння, а також визнати протиправними рішення та дії даних осіб щодо оформлення адміністративних матеріалів стосовно Позивача за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав те, що із результатом огляду на стан алкогольного сп»яніння за допомогою технічного засобу Drager ARJL-0264 він не погодився, стверджував, що показання технічного засобу не відповідають дійсності та повідомив працівників поліції, що алкоголю не вживав та просив направити його до закладу охорони здоров»я для проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння в чому йому було відмовлено. Зважаючи на це позивач звернувся на лінію «102» та повторно просив направити його до закладу охорони здоров»я для проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння, а також забезпечити присутність працівника поліції при даному огляді, однак у задоволенні даної вимоги йому було відмовлено. За таких обставин вважав бездіяльність працівників поліції протиправною, а оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього - безпідставним.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мних Тараса - Романа Романовича та інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Копровського Романа Івановича щодо не направлення ОСОБА_1 в заклад охорони здоров»я для проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння; визнано протиправними рішення та дії інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мних Тараса - Романа Романовича та інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Копровського Романа Івановича щодо оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року стягнуто з Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі: 3 350 (три тисячі триста п»ятдесят) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішеннями суду першої інстанції, управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржені рішення винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначені рішення скасувати та ухвалити нове, яким закрити провадження у справі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача та не відповідає завданню адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржені рішення суду незаконними та протиправними та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржені рішення суду законними та обґрунтованими та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01 жовтня 2017 року о 18 год. 20 хв. за адресою: м. Львів, вул. І.Виговського, 77 інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Мних Т.-Р.Р. склав стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також судом встановлено, що на місці події було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп»яніння за допомогою технічного засобу Drager ARJL-0264 за результатами якого інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Копровський Р.І. склав акт огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Із письмових пояснень свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що вони були присутніми з працівниками патрульної поліції в якості свідків при тому, як працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1, який керував автомобілем Mercedes C250 RPR 08907 пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки авто за допомогою спеціального технічного засобу Драгер. Водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд. Після проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння - результат позитивний 1.43%, водій ОСОБА_1 від підпису у протоколі відмовився.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не надали суду заперечень, пояснень та інших доказів, що стверджують правомірність та законність оскаржуваних рішень, дій та бездіяльності працівників Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції на місці зупинки транспортного засобу 01 жовтня 2017 року та відповідно не спростували підставності вимог адміністративного позову.

Приймаючи оскаржені рішення, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що «судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &l&;…&g;; фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб»єктів владних повноважень.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з»ясування всіх обставин у справі і обов»язок суб»єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

У відповідності до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров»я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно із статтею 267 КУпАП адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, питання щодо правомірності проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння працівниками патрульної поліції, а також дії щодо оформлення адміністративних матеріалів справи за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП перебувають у нерозривному зв»язку з вирішенням питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, та повинно розглядатись судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в даному випадку слід дійти висновку, що даний спір не є публічно-правовим, а відтак не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з вимогами частини першої статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов»язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження.

Тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 та частини першої статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України оскаржувані рішення підлягають скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції задовольнити, рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2018 року та рішення Франківського районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року - скасувати, а провадження у справі №465/6270/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мних Тараса - Романа Романовича, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Копровського Романа Івановича про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
М. А. Пліш

Повний текст постанови складено 06.09.2018 року.