Справа № 725/4746/18
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/4746/18
Номер провадження 2-а/725/146/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Томко І.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

та перекладача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про затримання з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідач був затриманий прикордонним нарядом на околиці с. Топорівці, Новоселицького району, Чернівецької області на автошляху сполученням Київ-Чернівці у автомобілі спільно з іншими особами, які за попередньою змовою рухались до лінії державного кордону з метою незаконного перетину державного кордону України з Румунією.

У звязку з наведеним, а також з урахуванням відсутності у відповідача документів, що посвідчують його особу, останній був затриманий в порядку ст. 263 КУпАП для встановлення його особи та обставин вчиненого ним правопорушення.

В ході перевірки було встановлено, що останній прибув в Україну три місяці назад з Російської Федерації. На території України він проживав в м.Києві, де був затриманий працівниками міграційної служби та відносно нього було прийнятне рішення про його примусове повернення. В подальшому, познайомивши зі своїми земляками ОСОБА_5, МД Артарзаман, Рахмад МД, він вирішив разом з ними поїхати в м.Чернівці з метою туризму.

Вважає наявними підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення про його примусове повернення від 22.08.2018 року, оскільки продовжує перебувати на території України, свідомо допустив порушення законодавства України з прикордонних питань, у нього відсутні родичі в Україні та кошти на проживання в Україні.

На підставі вище викладеного, посилаючись на положення ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 289 КАС України, просив затримати відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщеннямдо пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати вісімнадцяти місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 23 год. 20 хв. 03 вересня 2018 року; допустити негайне виконання рішення в порядку п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та вказав, що на його думку відповідач підлягає реадмісії відповідно до міжнародних договорів, що ратифіковані та укладені України, зокрема з країнами Східного партнерства, проте вказав, що процедура реадмісії не була розпочатою та відповідних запитів до країни громадянства відповідача працівниками прикордонної служби направлено не було.

Відповідач, за участю перекладача, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що внаслідок задоволення позовних вимог він зможе повернутись додому так як бажає повернутись в ОСОБА_4 Республіку Бангладеш.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані нормами ст. 289 КАС України, відповідно до якої за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Так, під реадмісією слід розуміти передавання з території запитуючої договірної держави та приймання на територію запитуваної договірної держави громадян договірних держав, громадян третіх країн або осіб без громадянства на підставах та в порядку, визначеному міжнародними угодами про реадмісію та Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженою наказом МВС України від 16.02.2015 року № 158.

Згідно ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію. Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Таким чином, в рамках даного провадження доказуванню підлягає факт наявності між Україною та ОСОБА_4 Республікою Бангладеш відповідного міжнародного договору про реадмісію, а також наявність обґрунтованих підстав вважати, що відповідач буде перешкоджати процедурі реадмісії.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 22.08.2018 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУДМС України в м.Києві прийняте рішення про примусове повернення відповідача та зобовязано останнього покинути територію України у строк до 15.09.2018 року.

Таким чином, до 15.09.2018 року відповідач може вживати заходів для того, щоб самостійно покинути територію України, крім того в судовому засіданні він підтвердив, що бажає повернутись в Бангладеш.

Крім того, процедура застосування реадмісії передбачена Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженою наказом МВС України від 16.02.2015 року № 158, відповідно до якої проведення заходів реадмісії з будь якою договірною Стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів того, що розпочато процедуру реадмісії відповідача, а також відсутні посилання на докази щодо наявності відповідного міжнародного договору про реадмісію громадян ОСОБА_4 Республіки Бангладеш та України.

Таким чином, позивачем, на якого відповідно до вимог ст. ст. 9, 77 КАС України покладено обовязок доказування, не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав вважати, що відповідач буде перешкоджати процедурі реадмісії, а з інших підстав позов не заявлявся.

Сукупність наведених вище обставин є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки за наслідками розгляду справи не встановлено наявності підстав для застосування такого заходу як затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 268-272, 289, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про затримання з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 06.09.2018 року о 15 год. 15 хв.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна