Справа № 539/2069/18
Суддя: Іващенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/2069/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2018 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області Кругового Артема Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора УПП в Харківській області Кругового А.М. про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи.

В позові вказав, що 16.06.2018 року на пошті він отримав конверт з м.Харкова, в якому виявив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №891673, що датована 25.05.2018 року та винесена інспектором роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Підставою притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що він ніби то, керував 25.05.2018 року о 02 год.40 хв. в м. Харкові по вул. Гагаріна, 201 транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1, обладнаним засобом пасивної безпеки і був не пристебнутий ременем безпеки та не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.31(в), п.2.1 Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає постанову, винесену 25 травня 2018 року серії БР №891673 незаконною тат такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії інспектора поліції ОСОБА_3 при її винесенні протиправними.

Так, дійсно, 25.05.2018 року, біля 02 години 40 хвилин він знаходився в салоні автомобіля НОМЕР_2. Автомобілем не керував взагалі тієї ночі, бо прибув до м. Харкова ще з вечора і йому потрібно було вранці виїжджати назад до м. Лубни. За відсутності коштів на винаймання житла для ночівлі, вирішив заночувати у вищевказаному автомобілі.

Близько 02 години 20 хвилин ночі до автомобіля, де він перебував, підїхав екіпаж поліції і поліцейський поцікавився чому іногородній автомобіль тут знаходився та прохав надати для перевірки реєстраційні документи на транспортний засіб та його посвідчення водія. Оскільки його працівник поліції не зупиняв, але почав вимагати реєстраційні документи на автомобіль, тобто перевищувати свої повноваження, на цьому ґрунті у них виник конфлікт, в ході якого він все ж таки показав інспектору реєстраційні документи на авто. Після цього інцидент було вичерпано і екіпаж поїхав далі.

Потім, майже через місяць він отримав поштою оскаржувану постанову, а невдовзі із Комінтернівського районного суду м. Харкова судовий виклик у справі про притягнення його дот адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Таким чином, як виявилось, інспектор поліції сфальшував відносно нього , у його відсутність не тільки постанову, а ще й протокол у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Із постанови інспектора слідує, що її направлено поштою йому 25.05.2018 року та вручено якомусь чоловіку( прізвище нерозбірливо), мешканцю м. Харкова.

Разом з тим, якби справу розглянули у його присутності на місці, то він би обовязково отримав би її копію та в ході розгляду обовязково б надав би свої заперечення та докази, тобто скористався б своїми правами.

Позивач стверджує, що при винесені даної постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: його право на правову допомогу, збір і надання доказів. В даному випадку він був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законом при винесенні оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що дії інспектора роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, без врахування його пояснень, за відсутності доказів, є протиправними, відтак прохав суд визнати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП незаконною, необґрунтованою та скасувати її.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову.

Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином (а.с.15). Відзиву щодо позову суду не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що 25.05 2018 року інспектор роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №891673, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що він керував 25.05.2018 року о 02 год.40 хв. в м. Харкові по вул. Гагаріна, 201 транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1, обладнаним засобом пасивної безпеки і був не пристебнутий ременем безпеки та не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.31(в), п.2.1 Правил дорожнього руху України (а.с.3).

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В позовній заяві позивач вказує, що не згідний з винесеною відповідачем постановою, оскільки правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем інспектором роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 суду не надано жодних доказів того, що позивач порушив вимоги п.2.31(в), п.2.1 ПДР та допустив адміністративне правопорушення за обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.31(в), п.2.1 ПДР, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №891673 від 25.05.2018 року слід скасувати та закрити провадження у справі.

Разом з тим, вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають, оскільки не є належним способом захисту права позивача, так як відповідач мав право виносити оскаржувану постанову, питання її законності необхідно вирішувати під час розгляду справи про її скасування.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області Кругового Артема Миколайовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора УПП в Харківській області Кругового А.М. серії БР №891673 від 25.05.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5) Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Іващенко Ю. А.