Справа № 161/12225/18
Суддя: Подзіров А. О.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/474/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Подзірова А.О., за участю секретаря судового засідання Кубяк О.В., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25 липня 2018 року серії ЕАА №499780, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25 липня 2018 року серії ЕАА №499780.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також позивач посилається на допущення відповідачем ряду процесуальних порушень, зокрема: не складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Додатково пояснив, що він не вчиняв адміністративне правопорушення, яке зазначено у спірній постанові, а саме не розмовляв по мобільному телефону під час руху по вул. Шевченка у м. Луцьку.

Представник відповідача, субєкта владних повноважень, у судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що факт порушення позивачем правил дорожнього руху підтверджується фактом їх фіксування поліцейським.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 25 липня 2018 року, за у м. Луцьку, інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції ОСОБА_3 винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25 липня 2018 року серії ЕАА №499780, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом 25 липня 2018 року в м. Луцьку по вул. Шевченка, під час руху користувався засобом звязку тримаючи його в руках, чим порушив п.2.9 «д» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.2).

Позивач отримав вказану постанову того ж дня наручно, що не заперечується сторонами.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, пунктом 2.9 (д) ПДР передбачено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

З аналізу диспозиції частини другої статті 122 КУпАП в системному звязку з пунктом 2.9 (д) ПДР слід дійти висновку, що адміністративне правопорушення вважається вчиненим навіть якщо водій тримає засіб звязку у руках, однак не розмовляє по ньому, оскільки тим самим водій знімає одну руку з керма та органів управління автомобіля, відволікається від керування, погіршується його здатність оперативно реагувати на обстановку, чим створюється небезпека для інших учасників дорожнього руху. Саме для попередження такої небезпеки спрямовані норми ч.2 ст.122 КУпАП в поєднанні з пунктом 2.9 (д) ПДР.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Так, відповідно до ст. 288 КУпАП, перевірка законності та обґрунтованості постанови по справі про адміністративне правопорушення судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд, здійснивши перевірку рішення субєкта владних повноважень щодо відповідності критеріям критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобовязаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обовязок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Стосовно наявності чи відсутні факту адміністративного правопорушення та порушення позивачем ПДР, суд зазначає наступне.

Так, відповідач, не дивлячись на вимоги суду не надав суду надав докази відеофіксації порушення, не зазначив і нші докази які підтверджують факт вчинення правопорушення позивачем.

Самі лише покази поліцейського, який склав спірну постанову, на думку суду, є не достатніми для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, факт адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, не був доведений відповідачем належними та допустимими доказами, і спірна постанова в цій частині є неправомірною.

Стосовно доводів позивача про не складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що за змістом ст.258 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються посадовими особами органів Національної поліції протокол не складається.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право , в тому числі, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, а саме скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області рядового поліції ОСОБА_3 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25 липня 2018 року серії ЕАА №499780 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідачем у справі є інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області рядовий поліції ОСОБА_3, адреса робочого місця м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено, підписано та проголошено 4 вересня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4