Справа № 0540/6101/18-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 р. Справа№0540/6101/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобовязати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25 липня 2018 року звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання відновити виплату пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він здобув право на отримання пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області. Позивач зазначає, що в листопаді 2016 року зареєстрував зміну місця проживанням в м. Дружківка, звернувся до Відповідача з заявою про виплату пенсії. Відповідач припинив виплату позивачу пенсії у звязку з тим, що йому не надано статусу внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, Відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією та законами України права позивача.

Відповідачем відзив на позовну заяву до суду подано не було.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи проведено за правилами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по втраті годувальника, що сторонами не оспорюється

Відповідач Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківка Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011.

Відповідно до тимчасового посвідчення №139112 ОСОБА_1 пенсія призначена по втраті годувальника з 01.08.2012 довічно.

25 листопада 2014 року місце проживання позивача зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорта серії ВЕ №726772.

Листом від 06 квітня 2018 року № 4686/02 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що позивач в розумінні Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, є внутрішньо переміщеною особою не зважаючи на зміну місця реєстрації. Для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно надати до пенсійного органу, за фактичним місцем проживання, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі довідки з обовязковим зазначенням підстав для відмови.

Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 пенсія виплачена по березень 2018 року включно, з квітня 2018 року пенсія нараховується але фактично не виплачується.

Суд зазначає, що наявними матеріалами справи підтверджено припинення виплати пенсії позивачу з 01 квітня 2018 року, а не з лютого 2018 року, як зазначає позивач у своїх позовних вимогах.

Із встановлених обставин убачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту, з приводу правомірності невиплати такого виду страхової виплати, як пенсія.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Згідно статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону № 1058-ІV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України № 1058-ІV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Посилання представника Управління на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, а також на Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 суд не приймає до уваги, з огляду на те, що вказані постанови не є законом, а є підзаконними нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу, що значно звужує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем, а тому право позивача на отримання пенсії було безпідставно порушено.

Отже, зазначені відповідачем підстави не є належними для припинення пенсійних виплат в розумінні статті 49 Закону № 1058.

Крім того, Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи.

Суд також зауважує, що з моменту реєстрації Позивача за адресою: Донецька область, місто Дружківка, смт. Олексієво-Дружківка, вулиця Первомайська, будинок 57, а як наслідок - втрати статусу внутрішньо переміщеної особи, характер правовідносин між ним та УПФУ змінився, а відтак і їх законодавче врегулювання також.

Порядок отримання та втрати статусу внутрішньо переміщеної особи врегульовано Законом України Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, згідно ч. 3 ст. 4 вказаного Закону, для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та статусу внутрішньо переміщеної особи відповідно, така особа звертається із заявою до компетентного органу соціального захисту населення. П. 1 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно і скасування статусу внутрішньо переміщеної особи, є заява особи про відмову. Таким чином, отримання та втрата статусу внутрішньо переміщеної особи є добровільним правом кожного громадянина, сам лише факт проживання на відповідних територіях, без волевиявлення отримання відповідного статусу, не надає громадянину автоматично статусу внутрішньо переміщеної особи.

Отже, з часу реєстрації Позивача за адресою: Донецька область, місто Дружківка, смт. Олексієво-Дружківка, вулиця Первомайська, будинок 57 і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Відповідно до встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про визнання дій відповідача щодо невиплати позивачу пенсії з 01 квітня 2018 року протиправними та зобовязання відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2018 року.

Проте суд зазначає, що оскільки судом встановлено припинення виплат саме з квітня 2018 року, а не з лютого 2018 року, як зазначає позивач у своїх позовних вимогах, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Положеннями частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № 14 від 30 травня 2018 року. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у 50 % розмірі, тобто у сумі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобовязати вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2018 року.

Зобовязати Костянтинівсько-Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 85113, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1; Донецька обл., м. Дружківка, смт. Олексієво-Дружківка, вул. Первомайська, буд. 57) пенсії з 01 квітня 2018 року.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Костянтинівсько-Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 85113, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1; Донецька обл., м. Дружківка, смт. Олексієво-Дружківка, вул. Первомайська, буд. 57) судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, коли справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення складено та підписано 03 вересня 2018 року.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Галатіна О.О.