Справа № 0640/3967/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Житомир справа № 0640/3967/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи, з 29.09.2017 внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.06.2018 №60;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 300 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01січня календарного року, як інваліду 2 групи з 29.09.2017 внаслідок поранення (контузії), захворювань пов`язаних з виконанням мною обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та факту подання позивачем усіх документів передбачених законодавством, відповідно до Постанови КМУ від 25.12.2013 №975.

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Міністерства оборони України подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позову зазначає, що Міністерство оборони України, відмовляючи в призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що встановлено інвалідності понад 3-х місячний строк після звільнення із служби, порушує його право на соціальний захист та отримання належної грошової допомоги у зв`язку із встановлення інвалідності 2 групи з 29.09.2017, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії) захворювання, так, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Ухвалою судді Житомирського кружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи.

16 серпня 2018 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли пояснення по справі.

22 серпня 2018 року до суду надійшов відзив Міністерства оборони України в якому зазначено, що ані статтею 16 Закону № 2011-ХІІ, ані Порядком №975, які діяли на час настання інвалідності позивача, не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про часткове задовлення позовних вимог, з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу з 17.05.1979 по 01.07.1981, зокрема з 16.04.1980 по 01.07.1981 в Республіці Афганістан.

В матеріалах адміністративної справи міститься копія витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військового Міністерства оборони України №1002 від 10.03.2016 відповідно до якого множинні вогнепальні осколкові поранення голови, обох ніг (контузія головного мозку - 1982) рядового у відставці ОСОБА_1 , поранення (контузія) та захворювання, ТАК пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 17)

Як вбачається з копії Акту судово-медичного дослідження (обстеження) №421, при судово-медичному обстеженні у гр. ОСОБА_1 було виявлено рубці голові, обличчі та обох ногах, які є слідами загоєння ран, що утворились від дії тупих твердих предметів з достатньо-обмеженою контактуючоб поверхнею, можливо внаслідок осколочних поранень за обставин та у термін, вказаним обстеженим (лютий 1981 року) (а.с. 18-19)

Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №514587 від 21.06.2016, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 10.05.2016. Причина інвалідності: Поранення, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 16).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №861626 від 06.10.2017, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 29.09.2017. Причина інвалідності: Поранення (контузія) та захворювання, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 4)

30 березня 2018 року ОСОБА_1 подав через Чуднівськй РВК заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності..

Протоколом від 15 червня 2018 року №60 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: рядовому в запасі ОСОБА_1 з тих підстав що заявником не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку №975. Висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 29.02.2016 №567 та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони УКраїни від 10.03.2016 №1002, які подано разом з іншими документами не є документами, що свідчать про обставини поранення. Висновок про причинний звязок тарвми, поранення, контузії складається на підставі документів, передбачених п. 21.7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, які не подано на розгляд комісії (а.с. 13)

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантія військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991, №2011-XII (далі - Закон №1211) .

Статтею 1 Закону №1211 визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст.1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

На час встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, тобто на час набуття позивачем права на отримання допомоги, діяв Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанова Постанови КМ України від 25 грудня 2013 р. №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (надалі - Порядок №975).

Пунктом 3 Порядку №975 прямо зазначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 11 Порядку №975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно з п. 21.7. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (надалі - Положення), постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

Відповідно до п. 21.8. Положення, при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за №177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).

За такого правового врегулювання, при наданні висновку про причинний зв`язок поранення позивача, Центральною військово-лікарською комісією встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок, що захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Разом із тим, з висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №658 вбачається, що при судово - медичному обстеженні у гр. ОСОБА_1 виявлено рубці голові, обличчі та обох ногах, які є слідами загоєння ран, що утворились від дії тупих твердих предметів з достатньо-обмеженою контактуючоб поверхнею, можливо внаслідок осколочних поранень за обставин та у термін, вказаним обстеженим (лютий 1981 року).

В довідці до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №861626 від 06.10.2017, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 29.09.2017. Причина інвалідності: Поранення (контузія) та захворювання, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 4)

Зазначені документи долучені позивачем до заяви та передані військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин суд вважає, що позивачем надані належні документи, які зазначені в пункті 11 Порядку № 975, що свідчать про причини та обставини його поранення, травми, контузії та захворювання.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 750/5060/17 провадження № К/9901/2142/17.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що інвалідність позивача пов`язана із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з вищевикладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправном і скасувати рішення Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи, з 29.09.2017 внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.06.2018 №60.

Зобов"язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) повторно розглянути подані ОСОБА_1 (село Рижів, Чуднівського району, Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) документи для призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 29.09.2017 внаслідок поранення (контузії), захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у відповідності до вимог закону, подані відповідно до заяви від 30.03.2018 та прийняти передбачене законодавством рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 05.09.2018.

Суддя О.В. Лавренчук