Справа № 823/1424/16
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Черкаси

05 вересня 2018 року справа № 823/1424/16

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, атестаційної комісії № 8 Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

30.09.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач 1), атестаційної комісії № 8 Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач 2) в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню;

- визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії № 8 Головного управління Національної поліції в Черкаській області, прийняте стосовно ОСОБА_1 та оформлене протоколом від 10.08.2016 ОП № 15.00021274.0051949;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 02 вересня 2016 року № 143 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 (через службову невідповідність) Закону України Про Національну поліцію;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Черкаський окружний адміністративний суд постановою від 21.10.2016 відмовив у задоволенні адміністративного позову повністю.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 06.12.2016 скасував постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21.10.2016 та прийняв нову постанову, якою позов задовольнив, визнав протиправними дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, визнав протиправним та скасував рішення атестаційної комісії №8 Головного управління Національної поліції в Черкаській області, прийняте стосовно ОСОБА_1 та оформлене протоколом від 10.08.2016 ОП №15.00021274.0051949, визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 02.09.2016 №143 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 (через службову невідповідність) ЗУ Про Національну поліцію та поновив ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 03.09.2016.

Верховний Суд постановою від 16.05.2018 касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області задовольнив частково. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21.10.2016 у справі № 823/1424/16 в частині відмови в задоволені позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та визнання протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії № 8 Головного управління Національної поліції в Черкаській області, прийняте стосовно ОСОБА_1 та оформлене протоколом від 10.08.20 ОП №15.00021274.0051949 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі № 823/1424/16 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та визнання протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії № 8 Головного управління Національної поліції в Черкаській області, прийняте стосовно ОСОБА_1 та оформлене протоколом від 10.08.2016 ОП №15.00021274.0051949, скасовано та справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. У решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 у справі № 823/1424/16 залишено без змін.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 прийнято адміністративну справу до свого провадження, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.07.2018 позивачем подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що лише після ознайомлення його з наказом ГУ НП в Черкаській області від 02.09.2016 № 143 о/с в частині його звільнення зі служби в поліції за пунктом 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про національну поліцію» він звернувся до адвоката для надання юридичної оцінки законності вказаного наказу з метою визначення доцільності його подальшого оскарження у судовому порядку.

Адвокат розяснив, що його звільнення є незаконним, оскільки були відсутні підстави для проведення атестації, зокрема і включення його до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Крім того, зазначив, що перед атестацією керівництво повідомляло, що треба буде пройти якесь тестування, яке носитиме формальний характер. Оскільки зауважень до його роботи з боку керівництва не було, враховуючи, що я брав участь в антитерористичній операції на сході України, його завірили, що таке тестування негативних наслідків для нього не матиме. У поліції діє принцип, за яким накази керівництва спочатку виконуються, а вже потім обговорюються. Тому позивач без будь-яких підозр щодо законності проведення атестування взяв участь у його проведенні.

25.07.2018 представником відповідача 1 подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначив, що позивача прийнято на службу до поліції на підставі поданої ним заяви від 07.11.2015 з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування, про що зазначено в наказі ГУНП в Черкаській області Національної поліції від 07.11.2015. Оскільки, ОСОБА_1 був призначений на службу до органів поліції, а тому ГУНП у Черкаській області здійснювало атестування позивача керуючись частиною 1 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17 листопада 2015 року за № 1445/27890.

Про проведення атестування позивачу стало відомо у лютому 2016 року із наказу від 12.02.2016 № 222 «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Черкаській області».

05.07.2016 Управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Черкаській області надіслано телеграму начальникам структурних підрозділів апарату ГУНП, начальникам відділів, відділень поліції, командирам стройових та спеціальних підрозділів про проведення атестування, в якій вказано, що в період з 06.07.2016 року по 08.07.2016 року потрібно забезпечити реєстрацію працівників поліції ГУНП в Черкаській області (третя атестаційна група), які виявили бажання пройти атестування, у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі.

На виконання вимог телеграми начальники структурних підрозділів апарату ГУНП, начальники відділів, відділень поліції, командири стройових та спеціальних підрозділів довели до поліцейських інформацію, що з 06.07.2016 по 08.07.2016 потрібно особисто зареєструватися у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі, якщо бажають пройти атестування.

Позивач самостійно зареєструвався у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі, з'явився до атестаційної комісії № 8 та пройшов процедуру атестування.

Наказом № 1210 від 14.07.2016 року «Про організацію заходів для проведення тестування поліцейських 3 групи ГУНП в Черкаській області під час проходження атестування» передбачено висвітлення інформації про проведення тестування на офіційному сайті ГУНП в Черкаській області відомостей про персональний склад осіб, які мають проходити тестування, час і місце проведення атестування та перелік законів та нормативно-правових актів, які є предметом питань, винесених на тестування.

Відповідно до відомості про результати проведення тестування ОСОБА_1 проходив тестування 29.07.2016 про, що було йому заздалегідь відомо, оскільки персональний склад осіб, які повинні пройти тестування розміщувався на офіційному сайті ГУНП в Черкаській області.

Факт реєстрації позивача у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі свідчить про бажання останнього пройти процедуру тестування з підстав та на умовах, визначених ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцією про порядок проведення атестування ліцейських.

Перебіг строку звернення до суду починається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а саме: 06-08.07.2016, коли позивач особисто зареєструвався в єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі та автоматично був включений до списку осіб, які підлягають атестуванню.

Розглянувши клопотання учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, який регламентує часові межі захисту прав і інтересів у сфері публічно-правових відносин. Строк звернення до адміністративного суду встановлено статтею 99 КАС України (в чинній на момент подання позовної заяви). Відповідно до частини 1 вказаної статті, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України (в чинній на час подання позову редакції) для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України (тут і далі - в чинній редакції) якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивачем оскаржуються дії ГУ НП в Черкаській області щодо включення його до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та рішення Атестаційної комісії № 8, оформлене протоколом від 10.08.2016 ОП №15.000021274.0051949.

Проте з даними позовними вимогами ОСОБА_1 звернувся до суду лише 30.09.2016, тобто з пропуском місячного строку, встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України (у редакції, чинній на дату звернення позивачем до суду з даним позовом).

З матеріалів справи вбачається, що за результатами атестування (висновком атестаційної комісії) позивач був ознайомлений 17.08.2016, про що свідчить його підпис в атестаційному листі (а.с. 14). Крім того, відповідно до відомості про результати проведення тестування ОСОБА_1 проходив тестування 29.07.2016 (а.с. 86), а відтак, саме з цієї дати слід обчислювати строк звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача-1 щодо включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та визнання протиправним і скасування рішення Атестаційної комісії № 8, оформлене протоколом від 10.08.2016 ОП № 15.00021274.0051949.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач вказує, що лише після ознайомлення його з наказом ГУ НП в Черкаській області від 02.09.2019 № 143 о/с в частині його звільнення зі служби в поліції за пунктом 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про національну поліцію» він звернувся до адвоката для надання юридичної оцінки законності вказаного наказу з метою визначення доцільності його подальшого оскарження у судовому порядку. Також зазначив, що перед атестацією керівництво повідомляло, що треба буде пройти тестування в якому він і взяв участь.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами атестування (висновком атестаційної комісії) позивач був ознайомлений 17.08.2016, про що свідчить його підпис в атестаційному листі (а.с. 14). Крім того, відповідно до відомості про результати проведення тестування ОСОБА_1 проходив тестування 29.07.2016 (а.с. 86), а відтак, саме з цієї дати слід обчислювати строк звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача-1 щодо включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню та визнання протиправним і скасування рішення Атестаційної комісії № 8, оформлене протоколом від 10.08.2016 ОП № 15.00021274.0051949.

Проте з даними позовними вимогами ОСОБА_1 звернувся до суду лише 30.09.2016, тобто з пропуском місячного строку, встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України (у редакції, чинній на дату звернення позивачем до суду з даним позовом).

Відповідно до статті 9 КАС України (в чинній редакції), суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, повязаної з його або її правами та обовязками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 січня 1975 року (п. 36). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним. Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб». Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" 19 червня 2001 року (Kreuz v. Poland) (заява N 28249/95), "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обовязків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява №20347/03, §35) визначено, що «…пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом ... Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…».

В питаннях пов'язаних із застосуванням строків давності Європейський суд з прав людини висловив свою позицію в справі «ОСОБА_2 проти України» (Заява N 21722/11 остаточне рішення від 27 травня 2013 року, §137), вказавши, що «… строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними ... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.»

Таким чином право особи на звернення до суду не є необмеженим.

У даному випадку для звернення до суду із позовною заявою законодавцем встановлений місячний строк і такий обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Посилання позивача на те, що він дізнався проте, що його включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню на підставі наказу від 12.02.2016 №222 «Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Черкаській області» лише під час розгляду справи у суді першої інстанції, спростовуються матеріалами справи, а саме з висновком атестаційної комісії позивач був ознайомлений 17.08.2016, про що свідчить його підпис в атестаційному листі (а.с. 14) та відповідно до відомості про результати проведення тестування ОСОБА_1 проходив тестування 29.07.2016 (а.с. 86).

Таким чином, звертаючись із даним адміністративними позовом, позивач не навів обґрунтованих та поважних причин пропуску ним встановленого КАС України строку на звернення до суду із даними вимогами. За викладених вище обставин, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права, була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Відповідно до статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись статтями 123, 240, 241, 242, 243, 248 КАС України суд

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Клопотання представника відповідача - 1 про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Адміністративну справу №823/1424/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, атестаційної комісії № 8 Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, залишити без розгляду.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.П. Тимошенко