Справа № 1540/3338/18
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
04 вересня 2018 року м. Одеса Справа № 1540/3338/18
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А. розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командування Військово Морських Сил України про визнання дії протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, заборони рішенням суду певні дії, стягнення моральної шкоди,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Командування Військово Морських Сил України в якому позивач просить суд:
1) визнати дії Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення протиправними;
2) зобов`язати Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України скасувати наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.05.2016 р. № 72;
3) зобов`язати Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України внести зміни до наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 04.06.2016 р. №114 /АГЧ, в якому вказати розмір максимальної премії 100% та виплату премії у розмірі 350%;
4) заборонити рішенням суду, на час ведення суду, будь які службові переміщення командира військової частини НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_2 на час розгляду справи у суді;
5) зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2015 р. №165 п. 3 з наступним текстом: "ПОНОВИТИ на роботі за трудовим договором та ПРИЗНАЧИТИ з "01" жовтня 2015 року:";
Ухвалою суду від 12.07.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишений без руху та позивачу наданий 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.
Згідно вимог ухвали, позивач повинен був усунути недоліки позовної заяви шляхом направлення до Одеського окружного адміністративного суду оформленого адміністративного позову у відповідності до вимог ст. 160-161 КАС України, уточненням позовних вимог позивача та уточненням відповідачів по справі та позовних вимог, надання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
На виконання ухвали суду позивачем наданий новий позов в якому позивач просить суд:
1) визнати дії Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення «сувора догана» (наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.05.2016 р. № 72) протиправними;
2) зобов`язати Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України скасувати наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.05.2016 р. № 72;
3) зобов`язати Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України внести зміни до наказу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 04.06.2016 р. №114 /АГЧ, в якому вказати розмір максимальної премії 100% та виплату премії у розмірі 350%;
4) зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2015 р. №165 п. 3 з наступним текстом: "ПОНОВИТИ на роботі за трудовим договором та ПРИЗНАЧИТИ з "01" жовтня 2015 року:";
Також на виконання ухвали позивачем надана заява про поновлення строку звернення до суду.
В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом позивач зазначив про те, що у позові розглядаються питання пов`язані з оплатою праці, відповідно до ст.233 КЗПУ, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Поважною причиною поновлення пропущеного строку є те, що, 17 квітня 2018 року позивачу була доведена, оформлена на його ім`я Скорочена оцінна картка військовослужбовця, в якій висновки та посилання ґрунтуються, у тому числі, на оголошеному йому дисциплінарному стягненю, що оскаржуються. Доказом є копія Скорочена оцінна картка військовослужбовця на ОСОБА_1 .. Також він зазначає, що оскаржуваний наказ не був йому доведений належним чином.
Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач оскаржує наказ Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.05.2016 р. № 72 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення «сувора догана».
Позивач зазначає, що ним було усвідомлено про стягнення коштів на підставі дисциплінарного стягнення саме з моменту отримання 17.04.2018 року «Скороченої оцінної картки військовослужбовця» висновки якої ґрунтуються на оголошеному йому дисциплінарному стягненні «сувора догана».
Отже позивач знав про накладене дисциплінарне стягнення, проте усвідомив, що на підставі саме цього дисциплінарного стягнення здійснюються утримання з грошового забезпечення позивача після отримання 17.04.2018 року «Скороченої оцінної картки військовослужбовця», та доказів того що ним вчинялись дії для ознайомлення з цим наказом та неможливості його отримання суду не надано.
Зазначений адміністративний позов був поданий позивачем 09.07.2018р., тобто, з моменту порушення прав позивача минув місячний строк.
Таке обґрунтування поновлення пропущеного строку звернення до суду за захистом порушених прав суд не може вважати достатнім, поважним та обґрунтованим, а тому суд приходить до висновку, що зазначений позов подано з пропущенням встановленого строку на звернення до суду.
Інших доводів щодо поважності пропущення строку звернення до суду позивачем не наведено та до суду не надано.
Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Суд звертає увагу, що існування процесуальних строків на оскарження порушених прав, свобод та інтересів зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.
Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п.47 рішення).
Зі змісту п.52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача поважних причин для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.
За цих підстав Суд одноголосно постановив, що було порушення п.1 ст.6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п.53 рішення).
Крім того, ЄСПЛ зазначає, що право на оскарження не порушується, якщо позивач не цікавиться справою. Так, в рішенні Каракуц проти України Суд зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.
Суд зазначає, що зазначені вимоги є похідними від основних і враховуючи, що позов подано з порушенням строків звернення до суду він підлягає поверненню.
Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п. 9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках передбачених частиною другою ст.122 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що підстави, вказані позивачем у заяві, не знайшли свого підтвердження та не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку про повернення адміністративного позову у зв`язку з пропуском місячного строку звернення до суду.
Керуючись ст. 122, 169 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Командування Військово Морських Сил України про визнання дії протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, заборони рішенням суду певні дії, стягнення моральної шкоди повернути позивачеві.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду в порядку, передбаченому законом.
Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення відповідної ухвали з урахуванням положень пункту 15.5 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Е.А.Іванов