Справа № 804/2684/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2018 року Справа № 804/2684/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
свідка ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області, у якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 06.03.2018 року про визначення суми податкового зобов'язання з військового збору на загальну суму 1096,74 грн., в тому числі 877,39 грн. - за основним платежем, 219,35 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;
Вказав, що в акті перевірки не міститься жодної інформації на підставі яких саме банківських виписок чи касових стрічок, було зроблено висновок про отримання у 2015 році валового доходу саме у сумі 703180,74 грн.
Щодо не включення до декларації з податку на доходи фізичних осіб за 2015-2016 роки суми заниження вартості орендної плати від надання в оренду нежитлових приміщень за 2015 рік на суму 6151,20 за 2016 рік на суму 9175,20 грн. зазначає, що з сум орендної плати, фактично виплачених протягом 2015-2016 років ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 за користування частинами приміщень в магазині «Харчі», було утримано та перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в повному обсязі. Оскільки орендарями є суб'єкти підприємницької діяльності, тому саме вони є податковими агентами щодо податку на доходи фізичних осіб з сум орендної плати, а отже позивач не є особою, до якої можуть бути засновані донарахування та штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб.
Оскільки подальші висновки, щодо заниження зобовязань зі сплати військового збору та єдиного внеску ґрунтуються на висновку про заниження валового доходу, якого фактично не було вважає, такі висновки протиправними.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю.
Крім цього ФОП ОСОБА_4 здійснює діяльність щодо надання в оренду ФОП ОСОБА_5 частини приміщення в магазині «Харчі» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лисяка, 6а, площею 70 кв.м., вартість оренди приміщення складає 100,00 грн./міс. та ФОП ОСОБА_6 частину приміщення в магазині «Харчі» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лисяка, 6а, площею 70 кв.м., вартість орендуємого приміщення в розмірі 100,00 грн./міс.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та свідка, дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до висновків зазначених у акті перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області встановлені наступні порушення:
- п.1.2 п.16-1 підр.10 р. XX, ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військового збору за 2015 р. в сумі 739,76 грн. та за 2016 р. - 137,63 грн.
В обґрунтування таких висновків податковим органом зазначено, що ФОП ОСОБА_4 здійснює діяльність з надання майна в оренду. Згідно укладених договорів ФОП ОСОБА_4 надає в оренду ФОП ОСОБА_5 частину приміщення в магазині «Харчі» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лисяка, 6а, площею 70 кв.м., вартість оренди приміщення складає 100,00 грн./міс. та ФОП ОСОБА_6 частину приміщення в магазині «Харчі» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лисяка, 6а, площею 70 кв.м., вартість оренди приміщення складає 100,00 грн./міс Загальна площа приміщень, що здаються в оренду, складає 140 кв.м.
Згідно рішення Криворізької міської ради мінімальна вартість місячної оренди 1 кв.м. складає: 2014 р.- 4,21 грн.(1 кв.м.); -2015 р.-5,09 грн. (1 кв.м.); 2016 р. - 6,89 грн. (1 кв.м).
Таким чином місячна вартість приміщень, що здаються в оренду складає: 2014 рік 140 м.кв. х 4,21 грн. = 589,40 грн., 2015 рік 140 м.кв. х 5,09 грн. = 712,60 грн. 2016 рік 140 м.кв. х 6,89 грн. = 964,60 грн
Таким чином, платником податків порушено ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: встановлено факт заниження валового доходу в 2014р. на суму 4672,80 грн., в 2015р.- 6151,20 грн., в 2016р. - 9175,20 грн.
Крім цього, виходячи з виявлених порушень, встановлено порушення вимоги п.1.2 п.16-1 підр.10 р. XX, ст.177 Податкового кодексу, в результаті чого донараховано військового збору за 2015 р. в сумі 739,76 грн. та за 2016 р. в сумі 137,63грн.
- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 06.03.2018 року, яким позивачу визначено зобов'язання з військового збору у сумі 1096,74 грн., в тому числі 877,39 грн. - за основним платежем, 219,35 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Згідно пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, платниками податку є:
фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.
Пунктом 1631 статті 163 Податкового кодексу України, визначено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Відповідно до пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.
Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.
Положеннями пункту 177.6 статті 177 Податкового кодексу України, у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.
Як зазначено у акті перевірки, у перевіряємий період основний вид економічної діяльності позивача згідно з КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Разом з цим, позивач отримував дохід від надання в оренду ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 належного йому нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Кривий Ріг, вул. Лисяка, 6а.
Тобто, такий дохід є іншим доходом, ніж від провадження підприємницької діяльності та повинен оподатковуватись за правилами визначеними статтею 170 Податкового кодексу України.
Підпунктом 170.1.2 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України ( у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковим агентом платника податку - орендодавця під час нарахування доходу від надання в оренду об'єктів нерухомості, інших, ніж зазначені в підпункті 170.1.1 цього пункту (включаючи земельну ділянку, що знаходиться під такою нерухомістю, чи присадибну ділянку), є орендар.
Відповідно до підпункту 170.1.4 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України, доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставками, визначеними пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки орендарями приміщення, яке належить позивачу були фізичні особи-підприємці, то у відповідності до зазначених норм вони є податковими агентами та саме на них покладається обовязок нарахування та сплати податку на доходи отриманого від оренди нерухомого майна.
За таких обставин суд вважає, що висновки податкового органу про те, що позивач повинен був включити до складу валового доходу в 2015 році - 6151,20 грн., а в 2016 році - 9175,20 грн., є протиправними.
При цьому згідно з пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Відповідно до пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.
У декларації за 2015 рік позивачем було самостійно визначено суму доходу отриманого протягом звітного періоду 660014,92 грн.
Як зазначено у акті перевірки, відповідно до первинних документів (а саме: банківські виписки та касові стрічки), наданих до перевірки за 2015р., валовий дохід становить 703180,74 грн., при цьому у самому акті відсутній розрахунок доходу чи посилання на первинні документи, які підтверджують отримання доходу у такому розмірі.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Пунктом 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Згідно абзацу першого пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
Таким чином, розмір єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та військового збору обраховується виходячи з розміру доходу (прибутку), отриманого від господарської діяльності фізичної особи-підприємця, що підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб.
Відтак, зважаючи на те, що, на думку суду, у ході перевірки помилково було встановлено порушення правил визначення оподатковуваного доходу (прибутку), суд вважає, що правові підстави для збільшення грошового зобов'язання зі сплати єдиного соціального внеску відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області на користь особи-підприємця ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_3) судові витрати у розмірі 704,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 17.08.2018 року.

Суддя ОСОБА_7