Справа № 826/4337/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 серпня 2018 року справа №826/4337/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.)
доГоловне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач)
про1) зобов'язання провести індексацію пенсії відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" з урахуванням показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по жовтень 2017 року включно 224,4%; 2) зобов'язання провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки не погоджується із відмовою Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення індексації пенсії, у зв'язку із тим, що це право гарантоване відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" з урахуванням показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по жовтень 2017 року включно 224,4%; крім того позивач зазначає про безпідставність застосування з 01 жовтня 2017 року при розрахунку пенсії позивача величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, тому що до 01 жовтня 2017 року Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлював більш вигідні умови для розрахунку пенсії, а саме: за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/4337/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало відзив, у якому просило відмовити у задоволенні позову, у зв'язку із наступним: індексація пенсії нараховується з наступного місяця, у якому опубліковано індекс споживчих цін та за умови, якщо інфляція перевищила 101% до 01 січня 2016 року та якщо перевищила 103% після 01 січня 2016 року, однак, відповідно до листа Державної служби статистики України від 23 січня 2018 року зазначено індекс інфляції щомісячно в кожному році, водночас з 01 січня 2016 року індексація жодного разу не перевищила 103%; однак, сума поточної індексації пенсій станом на 31 грудня 2015 року визначена відповідно до порогу індексації 101% фіксується у складі пенсійної виплати, а тому індексацію пенсії позивачу враховано відповідно до законодавства; позиція щодо конкретної суми індексації суперечить дискреційним повноваженням відповідача; вимоги позивача щодо здійснення нарахування та виплати сум індексації з січня 2014 року поза межами строку звернення, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2018 року судом замінено первісного відповідача - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, у якій зазначав про необхідність індексації пенсії та про величину оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%, у зв'язку із чим просив повідомити про здійснену індексацію пенсії помісячно з 01 січня 2014 року по жовтень 2017 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 226,4% та повідомити яка кратність у відсотковому значенні коефіцієнта стажу застосовується до пенсії ОСОБА_1

За результатами розгляду заяви позивача листі від 01 березня 2018 року №3799/09/С-271 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило про розмір пенсії ОСОБА_1 та нараховану індексацію за період з травня 2014 року по вересень 2017 року, при цьому за період січень-квітень 2014 року не проводилась; та, що до 30 вересня 2017 року розмір пенсії позивача розраховувався із застосуванням коефіцієнта стажу з урахуванням кратності 1,35%, а з 01 жовтня 2017 року - коефіцієнт з урахуванням кратності 1%.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції, чинній до 01 січня 2016 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка; відповідно до частини першої статті Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції, чинній після 01 січня 2016 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до частин другої-п'ятої статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, індексація пенсії здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін, у разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 % до 01 січня 2016 року та в розмірі 103% після 01 січня 2016 року.

З наявної у справі копії листа Державної служби статистики України від 23 січня 2018 року №15.2-20/111ПІ, адресованого позивачу, суд встановив, що Державна служба статистики України повідомила про індекси споживчих цін (індекси інфляції) по Україні за період січень 2014 року - жовтень 2017 року, з яких вбачається наступне:

за січень-березень, липень, серпень 2014 року, за червень, липень, серпень, жовтень, грудень 2015 року індекс споживчих цін не досягав рівня 101%, що виключає можливість індексації пенсії за вказані періоди;

за період січень 2016 року-жовтень 2017 року індекс споживчих цін досяг рівня для індексації лише у квітні 2016 року - 103,5%, в інших місяцях вказаного періоду індекс споживчих цін становив менше 103%, а тому індексацію необхідно здійснювати лише у квітні 2016 року.

Як повідомлено позивача у листі Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01 березня 2018 року №3799/09/С-271, за квітень 2016 року індексація пенсії здійснювалась у період з травня 2014 року по травень 2017 року включно.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, суд звертає увагу, що позивачем не доведено будь-якими доказами, що Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві не здійснило індексацію його пенсії за періоди, коли індекс споживчих цін перевищував законодавчо встановлений рівень і не виплатило відповідні суми збільшення.

Таким чином, позовні вимоги про позивача про зобов'язання провести індексацію пенсії документально не підтверджуються.

В частині позовних вимог про зобов'язання провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35% суд звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:

Кс=См х Вс / 100 % х 12, де

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

На думку позивача, до 01 жовтня 2017 року Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлював більш вигідні умови для розрахунку пенсії, а саме: за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а тому внесені зміни погіршили його становище, що є підставою для застосування величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%.

Проте, суд звертає увагу, що згідно із абзацом другим пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII визначено, що у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Доказів, які б підтверджували, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% відбулось зменшення розміру виплачуваної пенсії, ОСОБА_1 не надав.

Враховуючи викладене, доводи позивача про звуження його прав та погіршення становища внаслідок застосування відповідачем при обчисленні пенсії величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є помилковими, відповідно, підстави для зобов'язання провести перерахунок пенсії з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35% і задоволення позову у цій частині відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

При цьому суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду та звертає увагу на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, відповідно до частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Звертаючись до суду, позивач вважав своє право на отримання недоплаченої пенсії не обмеженим будь-яким строком.

Крім того, суд звертає увагу, що про порушення свого права позивач міг дізнатися після отримання листа Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01 березня 2018 року №3799/09/С-271.

Доказів, які б вказували, що позивач достовірно дізнався або міг дізнатись про ймовірне порушення свого права раніше, ніж після отримання вказаного вище листа Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у справі не міститься.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 (04123, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ідентифікаційний код 22869069)

Суддя В.А. Кузьменко