Справа № 826/13836/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 вересня 2018 року м. Київ №826/13836/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Костенко Д.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Звертаючись з позовом про зобов"язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладника ПАТ "Банк Михайлівський", який має право на відшкодування коштів за вкладом на поточному рахунку НОМЕР_1, позивачем заявлено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та його поновлення.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обґрунтовуючи у тексті позову протиправність рішення відповідача про визнання правочину (транзакції) з переказу коштів на рахунок позивача нікчемним, а також стверджуючи про пропуск з поважних причин строку для звернення з цим позовом до суду, до матеріалів позовної заяви представником позивача не додано доказів, які б свідчили про повідомлення позивача про нікчемність вказаного правочину (транзакції) та/або невключення його до переліку та/або загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, також не надано доказів які б свідчили про час, коли позивачу стало відомо про наведені у позовній заяві обставини, що стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

Зазначене свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам ч. 4 ст. 161 КАС України.

Водночас відсутність доказів на підтвердження дати, коли позивачу стало відомо про порушення відповідачем її (позивача) права бути включеною до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування за вкладом за рахунок Фонду, не є перешкодою для оцінки судом наведених у клопотанні про поновлення строку для звернення до суду обставин на предмет їх обґрунтованості.

Так, в якості обставини, що стала підставою для пропуску цього строку, у клопотанні представником позивача здійснено посилання на неоднозначну судову практику з приводу підсудності спорів з Уповноваженою особою Фонду, яка мала місце з 2016р. по квітень 2018р.

А зокрема, представником позивача зазначено, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України (постанови від 16.02.2016 у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі №826/20410/14) на спори, що виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, в результаті чого провадження у подібних справах судами закривалися.

Водночас, як також зауважено представником позивача, лише з 12.04.2018 Верховним Судом остаточно вирішено питання розмежування юрисдикції у справах у Уповноваженою особою Фонду та ухвалено постанову у справі №826/20410/14, згідно з якою спір фізичної особи з Уповноваженою особою Фонду щодо включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, є публічно - правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На момент винесення вище згаданої постанови, на думку представника позивача, виникла колізія норм матеріального та процесуального права, законне "уникнення" якої позивачем не могло бути заздалегідь передбаченим, що зумовило пропуск встановленого строку для звернення до суду.

Неоднозначність судової практики, що існувала у справах даного виду, є загальновідомою в юридичній сфері обставиною, з огляду на що ця обставина не підлягає окремому розширеному аналізу судом.

В то же час така обставина, на думку суду, не свідчить про існування прямого обмеження конституційного права позивача на судовий захист і здійснення правосуддя, як це доводить представник позивача. Не є дана обставина також беззаперечним доказом об"єктивної перешкоди для звернення позивача з цим адміністративним позовом, подолання якої (перешкоди) для позивача було неможливим або ускладненим.

Зазначеного висновку суд приходить, враховуючи в тому числі відсутність доданих до позовної заяви доказів на підтвердження існування рішень судів (як в порядку адміністративного, так і цивільного та/або господарського судочинства) про відмову у відкритті та/або закриття провадження за аналогічною за змістом позовною заявою позивача.

Більше того, відсутність вказаних доказів свідчить про те, що будучи обізнаною про порушення власного права на включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, позивач тривалий час не вчиняла жодних дій задля його (права) поновлення та захисту, тобто фактично бездіяла.

Як передбачено ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Водночас з огляду на відсутність такого звернення з боку позивача, суд апріорі не міг здійснити захист її порушених прав, свобод чи інтересів, а тому підстави стверджувати про обмеження у доступі позивача до правосуддя відсутні, та, на думку суду, є надуманими.

Виходячи із наведеного, суд визнає неповажними обставини, зазначені представником позивача у заяві про поновлення строку на звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя

у х в а л и в:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів, які б свідчили про: а) повідомлення позивача про нікчемність правочину (транзакції) з переказу коштів на її рахунок та/або невключення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; б) час, коли позивачу стало відомо про наведені у позовній заяві обставини, що стали підставою для звернення до суду із даним позовом;

- заяви про поновлення строку для звернення до суду з інших підстав, ніж наведені у доданій до позову заяві, та доказів поважності причин його пропуску.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з ч. 2 ст. 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання та згідно з ч. 1 ст. 294 КАС України не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Д.А. Костенко