Справа № 826/26081/15
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

31 серпня 2018 року м. Київ№ 826/26081/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" про скасування постанови,

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про скасування постанови від 20.10.2015 про відкриття виконавчого провадження №49047819 щодо стягнення з ОСОБА_4 боргу в розмірі 1.847.168,17 грн. на підставі виконавчого напису нотаріуса від 18.03.2014 №330.

Ухвалою суду від 23.12.2015 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи. На підставі розпорядження керівника апарату та протоколу автоматичного розподілу - справу передано судді Донцю В.А., ухвалою суду від 03.11.2017 справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи. В судому засіданні 27.11.2018 судом ухвалено продовжити розгляд справи в письмовому провадженні на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії). Судовий розгляд відкладався у зв'язку з неявкою учасників справи до судового засідання, 13.11.2017. Ухвалою суду від 27.07.2018 замінено відповідача - Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України, правонаступником - Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова від 20.10.2015 про відкриття виконавчого провадження №49047819 прийнята з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та без врахування норм Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Як зазначено у позовній заяві, у виконавчому написі нотаріуса від 18.03.2014 №330 звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру, водночас в оскаржуваній постанові зазначено про стягнення з позивача (боржника у виконавчому провадженні) на підставі цього виконавчого напису 1.847.168,17 грн., що свідчить про відсутність повноважень для відкриття виконавчого провадження з метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса зі стягнення коштів.

Позивач та її представник під час судового розгляду адміністративної справи позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Відповідач - Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, явки повноважного представника до судового засіданні не забезпечив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. У матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача, у яких представник зазначає, що державним виконавцем вчинено дії відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та в межах його повноважень.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, пояснень до суду не надав.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, судом встановлено.

Між ОСОБА_4 та ПАТ "Комерційний банк "Надра" укладено кредитний договір від 30.10.2007 №37/П/76/2007-840. Відповідно до договору банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 143.700,82 доларів США, за програмою "Перше житло" (пункт 1.1 договору). Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12.49 відсотків річних (пункт 1.3.1 договору). Банк надає кредит строком до 29.10.2032 (пункт 1.4).

З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором від 30.10.2007 №37/П/76/2007/840 між позивачем та ПАТ "Комерційний банк "Надра" укладено договір іпотеки від 30.10.2007 №37/П/76/2007-840, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. складено виконавчий напис від 18.03.2014, зареєстрований в реєстрі за №330, відповідно до якого пропонувалось звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 та передана нею ПАТ "КБ "Надра" в іпотеку, за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаної квартири, пропонувалось задовольнити вимоги ПАТ "КБ "Надра" на загальну суму 1.874.168,17 грн.

Державним виконавцем прийнято постанову від 20.10.2015 про відкриття виконавчого провадження №49047819 з примусового виконання виконавчого напису виданого 18.03.2014 №330.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (чинного на час прийняття відповідачем оскаржуваної постанови).

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (частина перша). Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документ, зокрема, виконавчі написи нотаріусів (пункт 4 частини другої).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя (частина перша). У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ повертається стягувачу-заставодержателю в порядку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 47 цього Закону (частина друга).

Судом встановлено, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкова І.О. звернулась до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2015, у якій просила відкрити виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису від 18.03.2014 №330, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М., яким пропонується звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 та задовольнити вимоги ПАТ "КБ "Надра" в розмірі 1.874.168,17 грн.

Частиною другою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як уже зазначалось, виконавчий напис нотаріусу містить пропозицію звернути стягнення на предмет іпотеки в зв'язку з тим, що позивачем заборговано 1.847.168,17 грн. Водночас, на підставі оскаржуваної постанови звернено стягнення на кошти у розмірі 1.847.168,17 грн., відповідно до заяви від 15.09.2015 ПАТ "КБ "Надра" про відкриття виконавчого провадження. Отже, постанова державного виконавця від 20.10.2015 про відкриття виконавчого провадження №49047819 суперечить змісту виконавчого напису нотаріуса від 18.03.2014 №330 в частині предмета стягнення та не відповідає наведеній процедурі стягнення, встановленій Законом України "Про виконавче провадження", відповідно у відповідача не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса від 18.03.2014 №330 для стягнення саме 1.847.168,17 грн.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача щодо застосування до спірних відносин Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 №1304-VII, статтею 1 якого передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Судом вказувалось, що виконавчий напис нотаріуса від 18.03.2014 №330 вчинено в зв'язку з невиконанням позивачем свого зобов'язання за кредитним договором від 30.10.2007 №37/П/76/2007-840 щодо надання коштів у сумі 143.700,82 доларів США, які на підставі договору від 30.10.2007 №37/П/76/2007/840 забезпечувались іпотекою - квартира АДРЕСА_1 (загальна площа - 56,10 кв.м.), яка за твердженням позивача, була єдиним місцем проживання сім'ї. Відповідно правових підстав для звернення стягнення та такий предмет іпотеки у відповідача також не було.

Разом з тим, станом час вирішення спору, відповідачем прийнято постанову від 24.12.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку зі встановленою Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" заборони стягнення на майно.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії) суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

У даному випадку позивач оскаржує постанову від 20.10.2015 про відкриття виконавчого провадження №49047819, яке закінчено в зв'язку з поверненням виконавчого документа стягувачу.

Суд вважає, що закінчення виконавчого провадження щодо стягнення з позивача коштів є достатнім для захисту його прав та інтересів, оскільки підставою повернення виконавчого документа стягувача зазначено встановлення мораторію на звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором в іноземній валюті, що виключає можливість здійснення виконавчого провадження, тобто є достатнім для захисту прав, інтересів позивача та є однією з підстав позову для скасування постанови державного виконавця про відкриття провадження у справі.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" про скасування постанови.

Роз'яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділ VII "Перехідні положення" Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець