Справа № 815/2485/18
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2485/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2018 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю), представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю УКР ЛІС до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобовязання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю УКР ЛІС звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просить:
- зобовязати ГУ ДФС в Одеській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані, щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ УКР ЛІС у розмірі 475206 грн. у відповідності до абз. 2 п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «УКР ЛІС» засноване іноземними особами 20.10.2014 року та перебуває на обліку у ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області. З 01.01.2015 року TOB «УКР ЛІС» є платником податку на додану вартість, здійснює основний вид діяльності - виробництво шпону з берези та вільхи.
Позивач вказав, що з метою розвитку та збільшення виробництва, у жовтні 2017 року компанією "LINYI SENMAO INTERNATIONAL TRADING CO, LTD" було здійснено поставку лінії по виробництву пелет згідно контракту №SM20170427 від 27.04.2017 року, що підтверджено ВМД №500030/2017/016451 від 26.10.2017 року. При розмитненні даного устаткування на митниці було сплачено за митне оформлення 495000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1104 від 23.10.2017 року, у тому числі сплачено податок на додану вартість у розмірі 475206 грн., що підтверджено ВМД №500030/2017/016451 від 26.10.2017 року.
Також позивач зазначив, що 07.11.2017 року TOB «УКР ЛІС» згідно вимог чинного законодавства України подало до ДПІ декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року з додатками, де у рядку 20.2.1 заявило суму до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 475206 грн., що була сплачена на митниці при ввезенні устаткування, як основного засобу. У січні 2018 року ДФС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку TOB «УКР ЛІС» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2017 року. За результатами даної перевірки Товариству було відмовлено у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за жовтень 2017 року у сумі 475206 грн. з тих підстав, що підприємством не надані дозвільні документи на проведення виробничої діяльності підприємства, а відповідна виробнича діяльність підприємства пов'язана із проведенням робіт підвищеної небезпеки та використанням (експлуатацією) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що потребує отримання відповідних дозволів.
Представник відповідача вказав, що в ході проведення позапланової виїзної документальної перевірки посадовими особами TOB «УКР ЛІС» не надані дозвільні документи на проведення виробничої діяльності підприємства. Також в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки TOB «УКР ЛІС» встановлено, що на офіційному сайті Держгірпромнагляд Україна/Реєстр дозволів (dozvil.ndiop.kiev.ua) відсутня інформація щодо видачі будь-яких дозволів ТОВ "УКР ЛІС".
За таких обставин, контролюючий орган ставить під сумнів можливість здійснення саме виробничої діяльності позивача, та в свою чергу правомірність формування податкового кредиту з ПДВ.
Отже, позивач не має права, на думку відповідача, на отримання бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника податків у банку.
Тому висновки акта перевірки та оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідач вважав законним та отгрунтованим, а тому просив у задоволенні позову відмовити.
Також представник відповідача зазначив, що Головне управління ДФС в Одеській області не є адміністратором Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та не є уповноваженою особою на внесення в нього відповідних відомостей.
Ухвалою від 29 травня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою від 20.06.2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.
Ухвалою від 04.07.2018 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 27 серпня 2018 року о 10:00 год.
У судове засідання, призначене на 27 серпня 2018 року на 10:00 год., з'явились представник позивача та представник відповідача.
Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові та відповіді на відзив підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.
Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.
Основним видом економічної діяльності ТОВ УКР ЛІС є: Виробництво фанери, дерев'яних плит і панелей, шпону (код КВЕД 16.21).
За результатами перевірки відповідачем складено акт від 18 січня 2018 року №93/15-32-12-03/39449213 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "УКР ЛІС" (39449213) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2017 року» (а.с. 23-33).
Відповідно до висновку акту, зазначені наступні порушення позивача: в порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.200.1 та абз. б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, ст.3, ст.12, ст.15, ст.19 Господарського кодексу України, ст.41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 року №2806-IV та Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки", затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1107, підприємство ТОВ "УКР ЛІС" не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за жовтень 2017 року) у розмірі 475206 грн.
Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 18 січня 2018 року №93/15-32-12-03/39449213, 26.01.2018 року позивач звернувся до ГУ ДФС в Одеській області з запереченнями на вказаний акт перевірки (а.с. 34-35).
Листом від 06.02.2018 року №1694/10/15-32-12-03-10 про розгляд заперечень, Головне управління ДФС в Одеській області відмовило у задоволенні вимог, та повідомило позивача про те, що заперечення ТОВ "УКР ЛІС" на акт перевірки від 18 січня 2018 року №93/15-32-12-03/39449213 залишені без задоволення (а.с. 36).
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
ОСОБА_3 п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
ОСОБА_3 із пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 ст.200 Податкового кодексу України встановлено, що при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Отже, право на податковий кредит при імпорті товарів виникає за наявності митної декларації, оформленої відповідно до законодавства та сплати податкових зобов'язань з ПДВ за такою митною декларацією. Саме митна декларація підтверджує як суму податку, так і факт її сплати. А тому, вказана у митній декларації сума податку може бути включена до податкового кредиту платника податку.
Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2017 року компанією "LINYI SENMAO INTERNATIONAL TRADING CO, LTD" було здійснено поставку ТОВ «УКР ЛІС» лінії по виробництву пелет згідно контракту №SM20170427 від 27.04.2017 року (а.с. 46-48), що підтверджено ВМД №500030/2017/016451 від 26.10.2017 року (а.с. 50-52).
При розмитненні даного устаткування, за митне оформлення позивачем було сплачено 495000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1104 від 23.10.2017 року (а.с. 53), у тому числі сплачено податок на додану вартість у розмірі 475206 грн.
07.11.2017 року TOB «УКР ЛІС» згідно вимог чинного законодавства України подало до ДПІ у Приморському районі м. Одеси декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року з додатками, де у рядку 20.2.1 заявило суму до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 475206 грн., що була сплачена на митниці при ввезенні устаткування, як основного засобу (а.с. 54).
Як вбачається з п.3.16 акту перевірки від 18 січня 2018 року №93/15-32-12-03/39449213, перевіряючі не заперечують факт сплати ТОВ «УКР ЛІС» ПДВ у вищевказаній сумі, тобто, фактично перевіркою встановлено, що устаткування було завезено на територію України та податок до бюджету було сплачено у повному обсязі.
Відповідно ч.4 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» - «Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності... Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю)».
Суд вважає безпідставними доводи відповідача відносно того, що контролюючий орган має право вимагати дозвільні документи на виконання робіт підвищеної небезпеки, оскільки Податковий кодекс України передбачає право органів ДФС здійснювати контроль за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», та немає жодної норми, яка б передбачала право органу ДФС здійснювати контроль саме в сфері охорони праці. А в даному випадку мова йде не про ліцензію, а про дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, порядок отримання якого регулюється Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 6 вересня 2005 року №2806-IV та Порядком видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженим постановою КМ України від 26 жовтня 2011 року №1107.
Суд погоджується з доводами позивача, що норми Податкового кодексу України, що регулюють порядок нарахування ПДВ та його бюджетного відшкодування, не містять норми щодо відмови у бюджетному відшкодуванні за підставами, через які було відмовлено ТОВ «УКР ЛІС», враховуючи, що актом перевірки підтверджено відсутність порушень в застосуванні ставок оподаткування податком на додану вартість у звітних періодах, які підлягають перевірці, операцій з постачання (вивезення, ввезення) послуг та інших показників.
Отже, ненадання дозвільних документів, пов'язаних з виробничою діяльністю ТОВ «УКР ЛІС», не може бути підставою для відмови у бюджетному відшкодуванні ПДВ.
Також суд вважає обгрунтованими доводи позивача про те, що ввезене ним обладнання (лінія по виробництву пелет) зберігається на складі, в експлуатацію ще не введене, а тому відсутність дозволу на його експлуатацію не є порушенням законодавства. Процедура отримання дозволу є досить тривалою, їй передує проведення експертизи обладнання. Після проведення експертизи підприємством буде отримувати відповідний дозвіл.
За викладених обставин, суд вважає, що висновки акту перевірки від 18 січня 2018 року №93/15-32-12-03/39449213 є безпідставними та необгрунтованими.
Сумніви контролюючого органу у можливості здійснення позивачем виробничої діяльності суд вважає такими, що не грунтуються на законі, до того ж, відповідач не має права робити висновки під час перевірки на підставі власних сумнівів.
Стосовно позовних вимог в частині зобовязання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ УКР ЛІС у розмірі 475206 грн., суд зазначає наступне.
ОСОБА_3 з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до підпункту «ґ» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року №26 затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок).
ОСОБА_3 пунктів 2 та 3 Порядку, Мінфін адмініструє Реєстр як окремий інформаційний ресурс та забезпечує захист інформації відповідно до законодавства у сфері захисту державних інформаційних ресурсів.
Формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.
Відповідно до пункту 4 Порядку орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:
- дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;
- суму узгодженого податковим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.
ОСОБА_3 з пунктом 6 Порядку, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов'язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (абзац 2 пункту 7 Порядку).
Відповідно до п.10 Порядку, внесення даних до Реєстру посадовими особами (уповноваженою особою) ДФС та Казначейства здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.
Отже суд погоджується з доводами відповідача, що ГУ ДФС не є адміністратором Реєстру, не має до нього доступу, і інформація щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування вноситься посадовою особою ДФС відповідно до п.10 Порядку ведення реєстру. При цьому, ГУ ДФС лише надає необхідну інформацію центральному органу шляхом її внесення до відповідної бази даних ДФС.
Таким чином, позовна вимога в частині зобовязання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ УКР ЛІС у розмірі 475206 грн. задоволенню не підлягає.
ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю УКР ЛІС у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.3 ст.139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю УКР ЛІС задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 07.02.2018 року, яким ТОВ УКР ЛІС було відмовлено у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за жовтень 2017 року у сумі 475206 грн.
У задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю УКР ЛІС до Головного управління ДФС в Одеській області про зобовязання внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ УКР ЛІС у розмірі 475206 грн. у відповідності до абзацу 2 п.200.15 ст.200 ПК України відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2018 року.

Суддя В.В. Андрухів

.