Справа № 534/1113/18
Суддя: Крикливий В. В.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД

Справа № 534/1113/18
Провадження № 2-а/534/46/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: з участю: головуючого судді секретаря судових засідань ОСОБА_1 ОСОБА_2
позивачаОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №1 БПП у м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає скасувати постанову інспектора роти №1 БПП у м.Кременчуці УПП в Полтавській області ОСОБА_4 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №040844 від 23.07.2018 про накладення на позивача стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 23.07.2018 року відповідачем була винесена постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1,ч.5 ст.121 КУпАП за фактом порушення п.2.3 та 32.2б ПДР України щодо керування транспортним засобом не пристебнутим ременем безпеки, а також встановлення газобалонного обладнання без узгодження з органами МВС.

Зазначену постанову позивач вважає незаконною, винесеною з порушенням порядку розгляду справи, без урахування вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, пояснень позивача та без існування доказів, які б підтверджували факт правопорушення, у звязку з чим він прохає скасувати оскаржувану постанову.

Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 03.08.2018 (а.с.6).

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на викладені у позові обставини та пояснив, що керував транспортним засобом будучи пристебнутим паском безпеки, і лише після зупинки автомобіля розстебнув його. Факт наявності в його автомобілі газобалонного обладнання позивач заперечив, зазначивши що тільки мав на меті встановити газовий балон і на момент зупинки автомобіль обладнано не було. Крім того ОСОБА_3 ствердив, що безпричинно був зупинений працівниками поліції, які тривалий час зясовували чи не знаходиться він у стані спяніння, а вже потім склали зазначену постанову.

Будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не зявився. Скориставшись правом надання відзиву, ОСОБА_4 надав на адресу суду відповідний відзив, в якому письмово виклав заперечення проти позовних вимог ОСОБА_3 Наголошуючи на безпідставності вимог, відповідач просив відмовити у задоволенні позову та провести розгляд справи за його відсутності (а.с.18-26).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №040844 від 23.07.2018 року, винесеною відповідачем ОСОБА_4, на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1,ч.5 ст.121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с.3), 23.07.2018 близько 00 год. 15 хв. на 90 км автодороги Полтава-Олександрія ОСОБА_3 керував автомобілем марки ВАЗ21093, державний номерний знак НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки, будучи не пристебнутим ременем безпеки, а також транспортний засіб обладнаний ГБО без узгодження з органами МВС, чим порушив п.2.34 та п.32.2б ПДР України.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Диспозиціями ч.1, ч.5 ст.121 КУпАП, передбачена відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, переобладнаним з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а також за порушення правил користування ременями безпеки.

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1,ч.5 ст. 121 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів, згідно із ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких випадках субєктт владних повноважень не може покладатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до приняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77).

Суд зазначає, що відповідачем до відзиву було приєднано відоезапис фіксації правопорушення, який в силу ст.76 КУпАП не є достатнім доказом винуватості ОСОБА_3 Вказаний відеозапис містить три файли і розпочинається з моменту складення постанови.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 пояснив, що на наданому органом поліції відео зафісковано лише останні двадцять хвилин події, тобто відповідач на власний розсуд вибрав фрагмент запису.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд наголошує, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, позивач ОСОБА_3 заперечив факт керування транспортним засобом не пристебнутим ременем безпеки та факт встановлення на його автомобілі газобалонного обладнання. Вказані заперечення відповідачем спростовані не були і докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_3 у його вчиненні, суду не надані. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1,ч.5 ст. 121 КУпАП. До відзиву відповідачем було приєднано відеозапис фіксації правопорушення, проте останній не спростовує тверджень позивача щодо необладнання його автівки ГБО та керування транспортним засобом з використанням ременя безпеки. Тим більш, згідно із оскаржуваною постановою подія відбувалась вночі (00:15), тому суд ставить під сумнів можливість поліцейського, з урахуванням часу доби та швидкості руху автомобіля, встановити факт користування або не користування водієм паском безпеки.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що субєктом владних повноважень, на якого покладено обовязок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,ч.5 ст.121 КУпАП, суд вважає позов обґрунтованим.

За таких обставин, суд доходить висновку про скасування оскарженого позивачем рішення субєкта владних повноважень та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до інспектора роти №1 БПП у м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову серії ВР № 040844 від 23 липня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст.121, ч.5 ст.121 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Найменування позивача: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_2, Полтавська область, місто Горішні Плавні, село Дмитрівка, вулиця Польова, 3, квартира 1.

Найменування відповідача: Інспектор роти №1 БПП у м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_4, Полтавська область, місто Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.

Суддя В.В. Крикливий

Повне рішення суду складено 05.09.2018.