Справа № 804/5411/17
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2018 рокусправа № 804/5411/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Сафронова С.В.

судді: Мельник В.В. Чепурнов Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року

у адміністративній справі № 804/5411/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіка" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіка", визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у Дніпропетровській області від 08.08.2017 року № НОМЕР_1, а також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ТОВ «Авіка» судовий збір у розмірі 315 805.77 гривень.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області з підстав не врахування фактичних обставин та доказів, які ці обставини підтверджують, а також помилкового застосування судом до спірних правовідносин норм матеріального права, що у сукупності призвело до постановлення у справі незаконного та необґрунтованого рішення, яке просить скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог ТОВ "Авіка"

Апеляційна скарга відповідача мотивована помилковим застосуванням судом першої інстанції до спірних правовідносин положень п.п.47.1.3 п.47 ст.47, ст.50, абз «б» п.176.2. ст.176, п. 171.1 ст. 171, п.18.1.ст.18, п.119.2 ст.119, п.120.1 ст.120, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, ст.201, пп.267.2.1 п.267.2, пп.267.3.1 п.267.3, п.п.267.5.1 п.267.5, пп.267.6.4. п.267.6, ст.267 ОСОБА_1 кодексу України, та залишенням судом першої інстанції без уваги обставин, які свідчать про заниження позивачем бази оподаткування податком на додану вартість у травні 2017 року в сумі 70 179 053,81 грн. та відповідно заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 14 035 810,76 грн., що сталось внаслідок умисного приховування товарних позицій, що рахуються на залишках на складі підприємством ТОВ «Авіка» та того, що залишки товарно-матеріальних цінностей на складі позивача, підлягають списанню у звязку із спливом термінів їх зберігання, що було встановлено в ході проведення перевірки внаслідок огляду наданого ТОВ «Авіка» журналу - ордеру по рахунку 281 «Товари на складі» відповідно до якого станом на 01.07.2016 рахувались залишки товарів на складі в сумі 8 418 770,83 грн. та станом на 31.03.2017 - 15 102 495,88 грн., проте, відповідно до Балансу від 09.08.2016 № за І півріччя 2016, наданого до ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ТУ ДФС у Дніпропетровській області, встановлено, що станом на 01.07.2016 у позивача рахувались товари в сумі 57 729 000 грн. та згідно Балансу від 05.05.2017 № НОМЕР_2 станом на 31.03.2017 рахуються залишки товарів в сумі 101 759 000 грн., а ТОВ «Авіка» не надано відповідей на запити податкового органу від 24.05.2017 №10482/10/04-36-14-08-14 і від 01.06.2017 №10908/10/04-36-14-08-15, а на вимогу про проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей та зняття залишків товарно - матеріальних цінностей на складах та місцях зберігання станом на 13 червня 2017 року, викладену у врученому особисто директору ТОВ «Авіка» листі від 13.06.2017 №11788, підприємством ТОВ «Авіка» не було допущено посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення інвентаризації і без складення інвентаризаційної комісії, проведено інвентаризацію у складі 1 особи відповідальної за ведення та складання бухгалтерського обліку - директора ТОВ «Авіка» ОСОБА_2, що суперечить п.1 Розділу II Положення про інвентаризацію активів та зобовязань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за №1365/26142, а кількість осіб, працюючих на ТОВ Авіка, та час проведення інвентаризації, за твердженням апелянта свідчать про неможливість фактичного виконання вимоги щодо проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей у значних обсягах. Окремо апелянт акцентує увагу на тому, що складений позивачем ОСОБА_3 інвентаризації від 14.06.2017 не відповідає вимогам п.5, 7, 14 Положення № 879, оскільки до нього не надано звіряльних відомостей та Інвентаризаційного опису форми №Инв-3, затверджених Постановою Держкомстату СРСР від 28.12.1989 №241, у розрізі товарних позицій у фізичному виразі обсягів без їх визначення у грошовому еквіваленті, і відповідно, з урахуванням досліджених в ході перевірки даних бухгалтерського обліку по журналу-ордеру 28 «товар» станом на 31.03.2017, згідно якого на складі підприємства рахувались залишки товарів у загальній сумі 103 264 862,45 грн. та аналізу даних ЄРПН, відповідно яких позивачем реалізовано ТМЦ лише на суму 2 255 035,11 грн., але не надано до перевірки актів списання ТМЦ, лімітно-заборних карт, журналу - ордера по рахунку 28 в розрізі номенклатури, кількості та вартості не надано, що унеможливило встановлення списання номенклатури ТМЦ, яка відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних зазначена у зареєстрованих податкових накладних на продаж, з бухгалтерського рахунку 28 «товар», а також змісту договорів оренди позивачем приміщень. поданих позивачем ОСОБА_4 з податку на додану вартість (рядки 1 - 7) за період з 01.07.2016 по час перевірки.

Отже, станом на 13.06.2017 на складі рахуються залишки товарно-матеріальних цінностей, що обліковувались на рахунку 281 «Товари на складі» станом на 31.03.2017, контролюючий орган вважає беззаперечним факт заниження позивачем бази оподаткування податком на додану вартість і відповідно заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість внаслідок умисного приховування товарних позицій, що рахуються на залишках на складі підприємством ТОВ «Авіка» та того, що залишки товарно-матеріальних цінностей на складі позивача, підлягають списанню у звязку із спливом термінів їх зберігання, що свідчить про законність оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі Акту документальної позапланової виїзної перевірки, в якому зафіксовано порушення позивачем положень п. 189.1 ст.189. п.198.5 ст.198 ОСОБА_1 кодексу України в результаті чого підприємством неправомірно занижено податок на додану вартість за період з 01 липня 2016 по час закінчення перевірки, що й стало підставою для збільшення позивачу грошового зобов'язання з ПДВ

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції виходив з того, що фінансово- господарські взаємовідносини ТОВ «АВІКА» з його контрагентами повністю підтверджується первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують факт придбання та належного зберігання товарів, а саме, відповідними договорами, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, актами та іншими документами, що відповідають вимогам ОСОБА_1 кодексу України і іншого чинного законодавства України та містять необхідну для цілей оподаткування інформацію про зміст цих послуг і їх вартість, а також інші передбачені законодавством реквізити, проти чого відповідач не заперечував.

Детальний аналіз встановлених по справі обставин та викладених у попередньому абзаці фактів у сукупності на їх відповідність положенням п.44.1 ст.44 п.198.1 п.198.2 п.198.3 п.198.6 ст.198 ОСОБА_1 кодексу України і ч.2 ст.3, ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» привело суд першої інстанції до обґрунтованого висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від № НОМЕР_1 від 08 серпня 2017 року та необхідність його скасування.

Судова колегія в повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі, оскільки усі доводи відповідача стосовно спірних правовідносин у цій справі зводяться тільки до того, що порушення позивачем приписів податкового законодавства і заниження бази оподаткування податком на додану вартість у та відповідно заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість сталося внаслідок: відсутності у позивача належних умов зберігання продуктів харчування; порушення правил здійснення інвентаризації активів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року № 879; відсутності персоналу та складу інвентаризаційної комісії; та умисного приховування даних складського обліку, що у сукупності свідчить про недостовірне висвітлення результатів проведеної інвентаризації товарів, які підлягають списанню з балансу у звязку іззіпсуванням товарно-матеріальних цінностей станом на момент проведення перевірки.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції вирішуючи спір у цій справі надав повну та обґрунтовану оцінку усім наведеним в попередньому абзаці доводам відповідача, що останній проігнорував звертаючись з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду внаслідок чого повторився в своїх доводах, у звязку з чим судова колегія зауважує на наступному:

Проведення позивачем інвентаризації без присутності осіб податкового органу, яким було ініційовано інвентаризацію не суперечить положенням ОСОБА_1 кодексу України (в тому числі пп.20.1.5 п.20.1 ст.20 ОСОБА_1 кодексу України) та Положенню про інвентаризацію активів та зобовязань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за №1365/26142 (далі Положення № 879), оскільки вказані нормативні акти не містять в собі вимоги щодо включення працівника податкового органу до складу інвентаризаційних комісій.

Встановлений відповідачем під час перевірки факт зберігання позивачем частини зазначеної у Акті інвентаризації від 14.06.2017 року продуктів харчування на відповідних складах військових частин, на території яких працівники ТОВ «Авіка» з використанням придбаних на підставі договорів постачання продуктів харчування надавали послуги харчування військовим частинам дислокованим у Харківській, Луганській та Донецькій областях на виконання укладеного з Міністерством оборони України Договору від 25.03.2016 року, який припинив свою дію 31.03.2017 року не суперечить нормам чинного законодавства і не свідчить про умисного приховування даних складського обліку, яке нібито призвело до заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість. Тим більш, що позивачем документально беззаперечно підтверджено, що протягом березня 2017 року, позивач отримавши повідомлення від Міністерства оборони України про припинення надання послуг з 01.04.2017 року, використовуючи послуги перевезення згідно договору №01/09 від 01.09.2016 року перемістило залишки товарно-матеріальних цінностей до орендованого позивачем складського приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Автопаркова, 4, де зберігалися на момент проведення інвентаризації, а деякі продукти харчування, які були придбані раніше, були поставлені на орендований позивачем склад безпосередньо постачальниками цих продуктів харчування.

Безпідставним є твердження відповідача про порушення ТОВ «Авіка» вимог п.1 Розділу ІІ Положення № 879 внаслідок проведення інвентаризації без складення інвентаризаційної комісії, а лише у складі 1 особи відповідальної за ведення та складання бухгалтерського обліку - директора ТОВ «Авіка» ОСОБА_2, а також без оформлення відповідних документів за результатами інвентаризації, оскільки позивачем документально суду підтверджено, що на виконання листа ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 13.06.2017 №11788/10/04-36-14-08-19 було видано Наказ «Про призначення інвентаризації», а за результатами інвентаризації Акт 14.06.2017 року, примірники яких надано до ГУ ДФС у Дніпропетровській облає 14.06.2017 року.

Та обставина, що у склад інвентаризаційної комісії входила лише директор ТОВ «Авіка» - не суперечить вимогам п.1 Розділу ІІ Положення № 879, в якому також передбачено, що у разі якщо бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно, а залучення інших працівників до складу комісії не було можливим, оскільки на момент проведення інвентаризації саме директор була єдиною працюючою особою товариства.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача також в частині «нетривалого часу» проведення позивачем інвентаризації, оскільки за загальним правилом оперативний контроль за наявністю і рухом ТМЦ здійснюється постійно в процесі діяльності підприємства шляхом перевірки один раз на тиждень (декаду) своєчасності і правильності оформлення первинних документів щодо складських операцій, а також виконаних матеріально відповідальними особами записів у картках складського обліку. У даному випадку відповідачем на надано суду доказів про не належність оперативного контролю позивачем за наявністю і рухом товарів, також як і не встановлено порушень позивачем встановленого порядку зберігання та обліку товарів на складі за субрахунку 281, або не відображення позивачем залишків товару в бухгалтерському обліку і звітності.

Не заслуговують на увагу також доводи відповідача щодо не надання позивачем разом з Актом інвентаризації звірювальних відомостей, оскільки такі слугують для відображення результатів інвентаризації і складаються лише у разі якщо під час порівняння даних інвентаризації з залишками тих же ТМЦ в бухгалтерському обліку виявлено відхилення фактичних даних по товарам з даними бухгалтерії в той чи інший бік (про що свідчить бланк - Звірювальної відомості результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей). В даному є випадку таких відхилень у позивача не має.

Не надання позивачем до податкового органу разом з Актом інвентаризації «актів списання ТМЦ, лімітно-заборних карт, журналу - ордера по рахунку 28 в розрізі номенклатури, кількості та вартості» - також не може слугувати доказом порушення з боку позивача наведених контролюючим органом в Акті документальної позапланової виїзної перевірки від 21 червня 2017 року № 6657/04-36-14-16-08/31762033 порушень позивачем ОСОБА_1 законодавства, оскільки предметом перевірки у даному випадку було питання дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2016 по час проведення перевірки, а в листі податкового органу від 13.06.2017 №11788 «про проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та зняття залишків товарно-матеріальних цінностей на складах та місцях зберігання станом на 13 червня 2017 року» була відсутня вимога надати до податкового органу разом з Актом інвентаризації «актів списання ТМЦ, лімітно-заборних карт, журналу - ордера по рахунку 28 в розрізі номенклатури, кількості та вартості», або будь-які письмові пояснення стосовно відсутності зазначених документів.

Надуманими судова колегія також визнає доводи апелянта про не списання позивачем деяких зазначених в Акті інвентаризації товарів, які підлягають списанню у звязку із спливом термінів їх зберігання відповідно до державних стандартів України, оскільки жодних доказів спливу терміну зберігання або порушення умов зберігання перелічених відповідачем в Акті перевірки товарів суду першої та апеляційної інстанції не надано

Твердження відповідача про відсутність у ТОВ «Авіка» належних умов зберігання продуктів харчування спростовується долученими до матеріалів адміністративної справи письмовими доказами, відповідно яких ТОВ «Авіка» використовувало: складські приміщення в обсязі 736 кв.м. по вул.Героїв Сталінграда 169 у м. Дніпропетровську на підставі Договору оренди № 09/15 від 03.09.2015 року та акту приймання-передачі; встановлене у складському приміщенні по вул.Гесроїв Сталінграда 169 у м.Дніпропетровську холодильно-морозильне обладнання в кількості 60 одиниць, загальним обсягом 26 703 л., яке обліковуються позивачем по бухгалтерським регістрам по рахунку 10 «Основні засоби»; складські приміщення - холодильні камери по вул. Автопаркова 7 у м.Дніпропетровську, де згідно Договору відповідального зберігання від 01.11.2016 року зберігалася придбана рибна продукція; та складські приміщення - холодильні камери загальною площею 1446.2 кв.м. - 1943,9 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Автопаркова 4, які позивач використовував згідно Договору оренди № 17-001/1 від 01.03.2017 року з додатковими угодами № 1 від 01.04.2017 року і № 2 від 01.05.2017 року та актів приймання-передачі.

Наведені обставини у сукупності та проаналізовані норми законодавства, якими регулюються спірні відносини, дозволяють судовій колегії дійти висновку, що викладені відповідачем доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не доводять правомірність спірного у цій справі податкового повідомлення-рішення,з урахування чого, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності, що свідчить про відсутність правових підстав для її скасування.

Оскільки висновки суду першої інстанції у цій справі відповідають нормам чинного законодавства та фактичним обставинам спору, установленим на підставі повного та об'єктивного дослідження доказів у справі, постанова суду першої інстанції повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст.241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов