Справа № 826/12091/16
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київ благоустрій» про визнання протиправними дій та приписів, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, надійшов позов ОСОБА_2 до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (далі - відповідач-1), Комунального підприємства «Київ благоустрій» (далі - відповідач-2, КП «Київ благоустрій»), про:

- визнання протиправними дій КП «Київ благоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо знесення господарської будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності позивачу, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00;

- визнання протиправними приписів від 23 травня 2016 року №1610485 та від 16 липня 2016 року №1611632, винесених посадовою особою КП «Київ благоустрій».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить її скасувати та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 23 червня 2016 року відповідачем-2 складено оскаржуваний припис №1610485, яким встановлено порушення власником недобудованої споруди між АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, п.п. 15.3.1, 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051, та запропоновано надати проектно-дозвільну документацію на проведення будівництва будівлі, а в разі відсутності документації - провести демонтаж.

14 липня 2016 року відповідачем-1 надано доручення №323/07-16 директору КП «Київ благоустрій» щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою: АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

15 липня 2016 року КП «Київ благоустрій» проведено демонтаж самовільно встановлених елементів благоустрою, розміщеного за адресою: АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, про що складено акт проведення демонтажу від 15.07.2016 р.

16 липня 2016 року відповідачем-2 складено оскаржуваний припис №1611632, яким встановлено порушення позивачем за адресою: АДРЕСА_1 шосе, 48-В, п.п. 15.3.1, 15.3.21, 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051, та запропоновано надати проектно-дозвільну документацію на проведення будівельних робіт та складування буд. матеріалів, а в разі відсутності документації - провести демонтаж.

20 липня 2016 року відповідачем-1 надано доручення №321/07-16 директору КП «Київ благоустрій» щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою: АДРЕСА_1 (припис №1611632).

20 липня 2016 року КП «Київ благоустрій» проведено демонтаж самовільно встановлених елементів благоустрою, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт №К-52 проведення демонтажу від 20.07.2016 р.

Позивач, вважаючи такі дії відповідачів протиправними, такими, що грубо порушують права позивача на законне володіння майном, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутнє зареєстроване в установленому порядку право власності/користування земельною ділянкою на якій розташований вказаний ним об'єкт нерухомого майна, відсутні будь-які дозвільні документи на проведення будівельних робіт, тощо, тобто документів, які б дали змогу ідентифікувати вказану нерухомість, встановити можливість визначення її фактичного місцезнаходження - матеріали справи не містять, а тому визначити чи установити природу виникнення нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не можливо. Водночас доказів, що споруди, розміщені за вказаними адресами, належать позивачу на праві приватної власності, наявності рішень, які можуть порушити таке право власності або вчинення дій з боку відповідачів щодо порушення такого права позивачем не надано. Отже, позивачем не доведено вчинення з боку відповідачів порушення його прав та інтересів, які мають місце при демонтажу тимчасових споруд за вказаною вище адресою.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі, мотивуючи свою позицію наступним.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, заходи створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV (далі - Закон №2807-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2807-IV, благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об'єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Згідно зі ст. 34 Закону № 2807-IV, правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Правила включають, зокрема, порядок розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності; порядок здійснення благоустрою та утримання територій об'єктів благоустрою; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів (п. 1, 7, 8 ч. 2 ст. 34 Закону № 2807-IV).

Рішенням Київської міської ради від 25.12.2008р. № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва.

Відповідно до Правил благоустрою міста Києва, розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності проводиться відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. № 198, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1330/20068, інших нормативно-правових актів, а також рішень Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) встановлено порядок розміщення тимчасових споруд.

Визначення поняття «тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності» міститься в ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI та наведено наступним чином: тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до Правил благоустрою міста Києва «тимчасова споруда» - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Згідно положень пункту 13.2.3. Правил благоустрою міста Києва, самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об'єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об'єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об'єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об'єкта здійснюється в порядку, встановленому пунктом 13.3 цих Правил.

Пунктом 13.3 Правил благоустрою міста Києва визначено порядок демонтажу малих архітектурних форм, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно пункту 20.2.11 Правил благоустрою міста Києва, у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП «Київблагоустрій» самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об'єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об'єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об'єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил.

Водночас, відповідно до п. 19.1.1 Правил благоустрою міста Києва, контроль за станом благоустрою міста, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», цих Правил здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке виконує функції інспекції з питань благоустрою в м. Києві, та управліннями (відділами) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м. Києві рад (районних у м. Києві державних адміністрацій), а також Головним управлінням МВС України в м. Києві, іншими структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах наданих повноважень, комунальними підприємствами, установами та організаціями, які несуть відповідальність за належне утримання об'єктів благоустрою.

Положеннями п. 20.2.1 Правил благоустрою міста Києва визначено, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов'язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов'язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об'єктів благоустрою.

Таким чином, винесення припису є результатом проведеної перевірки, в якому власнику пропонується надати в певний строк проектно-дозвільну документацію на розміщення тимчасової споруди або усунути порушення шляхом демонтажу тимчасової споруди власними силами в разі відсутності відповідних дозвільних документів.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вправі вживати дії щодо демонтажу малої архітектурної форми чи тимчасової споруди виключно у тому випадку, якщо власник такої малої архітектурної форми чи тимчасової споруди не здійснив самостійно демонтаж в строки, зазначені у направленому йому приписі.

Як вбачається з матеріалів справи та вже було зазначено вище, 23 червня 2016 року відповідачем-2 складено оскаржуваний припис №1610485, яким встановлено порушення власником недобудованої споруди між АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, п.п. 15.3.1, 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051, та запропоновано надати проектно-дозвільну документацію на проведення будівництва будівлі, а в разі відсутності документації - провести демонтаж.

14 липня 2016 року відповідачем-1 надано доручення №323/07-16 директору КП «Київ благоустрій» щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою: АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

15 липня 2016 року КП «Київ благоустрій» проведено демонтаж самовільно встановлених елементів благоустрою, розміщеного за адресою: АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, між АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, про що складено акт проведення демонтажу від 15.07.2016 р.

16 липня 2016 року відповідачем-2 складено оскаржуваний припис №1611632, яким встановлено порушення позивачем за адресою: АДРЕСА_1 шосе, 48-В, п.п. 15.3.1, 15.3.21, 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051, та запропоновано надати проектно-дозвільну документацію на проведення будівельних робіт та складування буд. матеріалів, а в разі відсутності документації - провести демонтаж.

20 липня 2016 року відповідачем-1 надано доручення №321/07-16 директору КП «Київ благоустрій» щодо вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за адресою: АДРЕСА_1 (припис №1611632).

20 липня 2016 року КП «Київ благоустрій» проведено демонтаж самовільно встановлених елементів благоустрою, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт №К-52 проведення демонтажу від 20.07.2016 р.

З сукупного аналізу наведених правових норм та обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про правомірність дії відповідачів, оскільки у Комунального підприємства «Київ благоустрій» були наявні всі підстави для винесення припису, а у Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) були наявні підстави для прийняття рішення щодо демонтажу (через невиконання вимог припису).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними приписів від 23 травня 2016 року №1610485 та від 16 липня 2016 року №1611632, винесених посадовою особою КП «Київ благоустрій», вважає його обґрунтованими та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій КП «Київ благоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо знесення господарської будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності позивачу, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Під час судових засідань в суді апеляційної інстанції, представник позивача наголошувала на тому, що демонтоване майно є нерухомим майном, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 25.07.2016 р. №64264876, згідно якої 11.05.2016 р. проведено державну реєстрацію права власності позивача на господарську будівлю в м. Києві (без конкретизації адреси), загальною площею 40 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, спірні правовідносини, зокрема в частині визнання протиправними дій КП «Київ благоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо знесення господарської будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності позивачу, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку щодо наявності підстав для закриття провадження в частині позовних вимог, передбачених п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки таку позовну вимогу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Приймаючи до уваги, що судом першої інстанції, щодо одної з позовних вимог, порушено норми процесуального права в частині розгляду справи з порушенням правил юрисдикційної підсудності, колегія суддів доходить висновку що у відповідності до ч.1 ст.319 КАС України апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України, роз'яснивши позивачу його право на звернення з позовом до суду цивільної юрисдикції.

Керуючись статтями ст.ст. 238, 311, 312, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій КП «Київ благоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо знесення господарської будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності позивачу, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00 - скасувати, та прийняти в цій частині рішення про закриття провадження.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2017 року - залишити без змін.

Повний текст постанови складено « 03» вересня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма