Справа № 361/2800/18
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/2800/18
провадження № 2-а/361/250/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03 вересня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Срібної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві Пиріг Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 970906 від 11 травня 2018 року, винесену інспектором поліції лейтенантом Управління патрульної поліції у місті Києві (далі - інспектор поліції) Пиріг О.О., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити провадження у даній справі.

В обґрунтування позову зазначав, що 11 травня 2018 року він, керуючи автомобілем марки "Opel Zafira", номерний знак НОМЕР_1, рухаючись про другорядній дорозі в напрямку траси М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, здійснив виїзд на трасу в місці розвороту зустрічного транспорту та здійснив розгін по лівій крайній смузі, оскільки у правій смузі в попутному напрямку рухався інший автомобіль. У подальшому його зупинив інспектор поліції Пиріг О.О. та звинуватив його у порушенні Правил дорожнього руху. Вважає дії інспектора поліції щодо зупинки автомобіля і винесення постанови про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності незаконними, оскільки дорожня розмітка на 58 км відрізку зазначеної вище дороги не відповідає вимогам знаків 5.16 і 4.7 Правил дорожнього руху, що змушує водіїв не навмисно порушувати Правила дорожнього руху. Доказів вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції йому не було надано, останній всупереч вимогам Конституції і законів України розглянув справу на місці зупинки автомобіля, при розгляді справи всіх обставин справи, зокрема обставин, що пом'якшують його відповідальність, він не врахував, тому вказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному, просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Відповідачі у справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд вони не повідомили. У поданому до суду з порушенням встановленого судом строку відзиві на позов просили суд розглянути дану справу за відсутності їхнього представника та у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, зокрема перетинання суцільної лінії 1.1 і порушення вимог знаку 11.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 притягнуто обґрунтовано, про що останній сам вказує у своїй позовній заяві.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

11 травня 2018 року інспектором поліції Пиріг О.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 970906, якою позивача ОСОБА_3 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Із даної постанови вбачається, що 11 травня 2018 року о 11.43 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки "Opel Zafira", номерний знак НОМЕР_1, на автомобільній дорозі Київ-Чернігів М01 у селі Семиполки Броварського району Київської області здійснив розворот через суцільну лінію розмітки 1.1, після чого, не маючи наміру здійснити маневр, продовжив рух у крайній лівій смузі при вільній правій смузі, чим порушив вимоги п. 11.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

Будь-яким доказів того, яким чином інспектор поліції Пиріг О.О. зафіксував порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху із зазначеної постанови не вбачається.

Вважаючи дану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного вище, саме суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Перетинати дану лінію забороняється.

Згідно із п. 11.5 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Доказів того, що позивач ОСОБА_3 перетнув на автомобілі вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 відповідачами суду не надано та судом не здобуто.

За змістом ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із переглянутого у судовому засіданні, наданого позивачем відеозапису з відеореєстратора його автомобіля видно, що ОСОБА_3 рухався по автодорозі у крайній лівій смузі при вільній правій смузі, що суперечить вимогам п. 11.5 Правил дорожнього руху, за що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Попереду позивача на значній відстані у попутному напрямку в крайній правій смузі руху відповідно до вимог Правил дорожнього руху рухався інший транспортний засіб, поганої якості дорожнього покриття не вбачається.

Обставин, які б змушували ОСОБА_3 рухатися на автомобілі у крайній лівій смузі при вільній правій смузі, судом не встановлено, не наведено таких обставин позивачем і в суді під час розгляду даної справи.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. притягнуто обґрунтовано, оскільки факт порушення ним вимог п. 11.5 Правил дорожнього руху знайшов своє підтвердження в суді.

У ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначним є таке правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам.

Згідно із положеннями ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи обставини справи, малозначність вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає можливим застосувати до позивача положення ст. 22 КУпАП та звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. та обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 205, 242 - 246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 970906 від 11 травня 2018 року, яку винесено інспектором роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенантом Пиріг О.О., про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. змінити.

Застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. та обмежитись усним зауваженням.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня

його проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Дутчак І. М.