Справа № 642/4495/18
Суддя: Шрамко Л. Л.
Дата ухвалення: 2018-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"04" вересня 2018 р.
Справа №642/4495/18
Провадження №2-а/642/143/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугая К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону ОСОБА_2 при винесенні постанови ЕАВ № 541956 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП; скасувати постанову інспектора патрульної поліції 3-ї роти 3-го батальйону ОСОБА_2 при винесенні постанови ЕАВ № 541956 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 серпня 2018 року було винесено постанову про накладання на позивача адміністративного стягнення серія ЕАВ № 541956, у якій зазначено про вчинення порушення п. 31.3.б ПДР України, за що накладено стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного правопорушення, постанова була винесена з наступними порушеннями: відповідач інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі, позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. Таким чином було порушено процесуальні норми які унеможливлювали дослідити фактичні данні, та встановити істину в цієї події, а були лише одноосібне звинувачення. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, є недоведеним, у звязку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 23 серпня 2018 року було відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав клопотання з проханням слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

У звязку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Харкові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесена постанова серії ЕАВ № 541956 від 17.08.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

Як зазначено в постанові, 17.08.2018 о 13 годині 48 хвилин на пр.-ті ОСОБА_3,1/29 в м. Харкові ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мерседес-Бенц, д.н. НОМЕР_1, не пройшовши обовязків технічний огляд, чим порушив вимоги п. 31.3.б Правил дорожнього руху України, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії субєктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. у справі № 5-рп/2015, у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 58, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вказаного, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 541956 від 17.08.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 121 КУпАП на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвів до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Окрім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законодавчі норми, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дають підстави вважати, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що позивач порушив п. 31.3.б Правил дорожнього руху, зокрема, пояснень свідків, інформації з технічних засобів, відповідачем до постанови не долучено.

Незважаючи на заперечення позивача, всупереч вимогам ст. 258 КУпАП доказів на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху України, відповідач в постанові не зазначив та суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови відповідачем суду не надано, доводи позивача не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, ст.ст. 122, 245, 246, 247, 252, 254, 258, 276, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Харків Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 серії ЕАВ № 541956 від 17.08.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського адміністративного апеляційного суду у 10-денний строк з дня оголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Л.Шрамко