Справа № 284/768/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 284/768/17

адміністративне провадження № К/9901/34995/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира на постанову Народницького районного суду Житомирської області від 30.08.2017р. (суддя - Діброва О.В.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017р. (судді - Мацький С.М., Шевчук С.М., Шидловський В.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача виплатити йому нараховану відповідно до постанови Народницького районного суду Житомирської області від 19.08.2014р. у справі №284/1387/14-а доплату до заробітної плати за статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.02.2014р. по 30.06.2014р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням суду зобов'язано провести донарахування йому доплати, як громадянину, що працює на території радіоактивного забруднення за період з 01.02.2014р. по 30.06.2014р. в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте оскільки рішенням суду виплата проведеного нарахування передбачено не було, то йому проведено тільки нарахування сум, виконавче провадження по виконанню рішення суду закрито з підстав його повного виконання.

Вважає, що його право на отримання доплати відповідно до вказаного вище закону не було виконано та продовжує бути порушеним.

Постановою Народницького районного суду Житомирської області від 30.08.2017р., яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017р., позов задоволено.

Визнано протиправними дії та зобов'язано відповідача виплатити позивачу нараховану відповідно до постанови Народницького районного суду Житомирської області від 19.08.2014р. у справі №284/1387/14-а доплату до заробітної плати за статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.02.2014р. по 30.06.2014р.

З ухваленими у справі рішеннями не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996р. №836 розмір доплати громадянам, які працюють у зоні гарантованого добровільного відселення становить 1050 тис. крб., що згідно Указу Президента України від 25.08.1996р. «Про грошову реформу в Україні» складає 10,50 грн.

Крім того, посилається на те, що фінансування пільг і компенсацій постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи провадиться відповідно до обсягів, затверджених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік та Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 20.09.2005р. №936. У 2014 та 2015 роках Міністерству соціальної політики видатки на виконання судових рішень не виділялись та передбачені не були.

Позивач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно статті 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Статтею 63 цього Закону передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

З метою вдосконалення системи проведення соціальних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову, якою затверджено Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 20.09.2005р. №936.

Цей Порядок визначає механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінсоцполітики.

Згідно пункту 5 цього Порядку №936 соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 6 - 13 (пункт 11 - стаття 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та фізичними особами - підприємцями (далі - підприємства) відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Абзацом 6 пункту 6 цього Порядку передбачено, що уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що провадяться в установленому законодавством порядку.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Народницького районного суду Житомирської області від 19.08.2014р. зобов'язано Комунальну установу «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» провести позивачу донарахування доплати до заробітної плати на підставі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.02.2014р. по 30.06.2014р. у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», щомісяця, з урахуванням виплачених сум, та подати розрахункові документи до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира.

На виконання вказаного судового рішення Народницьким районним судом Житомирської області видано виконавчий лист.

Згідно інформації, наданої у листі від 03.07.2017р. №К-260, Управлінням праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира отримано розрахунок Комунальної установи «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про нарахування на підставі судового рішення та виконавчого листа позивачу доплати до заробітної плати.

При цьому також повідомлено про те, що відповідно до вказаного виконавчого листа та постанови Народницького районного суду Житомирської області від 19.08.2014р. Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира не є відповідачем у зазначеній справі, будь-яких зобов'язань щодо виплати цього нарахування на управління рішенням суду не покладено, розрахунок взято до відома, проте виплата коштів відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» може бути проведено лише за рішенням суду та на вимогу виконавчої служби згідно з виконавчими листами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відмовляючи позивачу у виплаті коштів, передбачених статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», відповідач діяв всупереч вимогам Закону, а тому його дії є протиправними.

Суди виходили з того, що Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира, будучи уповноваженим органом та розпорядником коштів для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинно прийняти розрахунку, надані Народницькою районною державною адміністрацією, та подати органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, та виплатити позивачу кошти, нараховані згідно постанови суду.

Суди дійшли висновку про те, що згідно рішень Європейського Суду з прав людини труднощі держави не можуть перешкоджати в отриманні компенсації («Долгов проти України від 19.04.2005р.), економічні труднощі не можуть бути виправданням Уряду («Черняєв проти України» від 26.07.2005р.), органи державної влади не повинні посилатися на брак грошових коштів, як на виправдання невиконання рішення суду («Деркач та Палек проти України» від 21.12.2004р.).

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач має право на отримання доплати до заробітної плати відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», таке право позивача підтверджене судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення до задоволення позову.

Посилання відповідача в обгрунтування касаційної скарги на відсутність видатків на виконання судових рішень також є безпідставним і висновки судів не спростовує, оскільки передбачене законом право на отримання соціальних гарантій не може ставитись у залежність від наявності у відповідача таких видатків.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира залишити без задоволення, а постанову Народницького районного суду Житомирської області від 30.08.2017р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук