Справа № 2а-2614/09/0470
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року справа № 2а-2614/09/0470
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чорної В.В.

при секретарі Сітайло О.В.

за участю:

представника позивача Мосіної М.І.

представника відповідача Галагур З.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Східного офісу Держаудитслужби до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

30 січня 2009 року Контрольно-ревізійне управління в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просило зобов'язати Державне підприємство «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» виконати вимогу Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р., а саме:

- відшкодувати працівникам депо донараховану у ході ревізії індексацію грошових доходів на загальну суму 61 213, 61 грн., та не допускати в подальшому порушення ст. 2 та ст. 6 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» в частині дотримання державної гарантії щодо проведення індексації грошових доходів громадян. Надати бухгалтерську довідку щодо перерахунку грошових доходів працівникам депо;

- прийняти вичерпні заходи щодо відшкодування незаконних видатків у зв'язку з надлишковим нарахуванням та виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток працівників на загальну суму 4 824,36 грн. з урахуванням перерахувань до загальнообов'язкових державних соціальних фондів та не допускати в подальшому порушення п. 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100. Надати підтверджуючі документи щодо проведеного відшкодування незаконних видатків заробітної плати, перерахувань до загальнообов'язкових цільових фондів. Перелік працівників депо, яким надлишково нараховано та вплачено заробітну плату за час щорічних відпусток;

- прийняти вичерпні заходи щодо відшкодування понаднормових витрат дизельного палива на тягу поїздів на загальну суму 589 750, 72 грн. Не допускати порушень вимог Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 р. № 65;

- забезпечити затвердження Норм витрат дизельного палива тепловозами ЧМЕ - 3 на дільницях обслуговування наказами по депо та передбачити в наказі відповідальність за перевитрати палива на тягу поїздів. Надати до контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області підтверджуючі документи щодо проведеного відшкодування понаднормових витрат дизельного палива на тягу поїздів;

- відкоригувати завищення витрат та заниження в обліку вартості активів на суму 1 524 156,66 грн., що виникли у зв'язку з неправомірним віднесенням на витрати сум капітальних ремонтів рухомого складу та не допускати в подальшому порушення п. 14 П(С)БО № 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92. Надати до контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області бухгалтерську довідку щодо здійснення відповідних бухгалтерських операцій та корегування фінансової звітності.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що Об'єднаним контрольно-ревізійним відділом у Синельниківському районі і м. Синельникове, у відповідності до п. 2.36 плану роботи контрольного - ревізійного управління в Дніпропетровській області на 1 квартал 2008 року, проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» за період з 01.07.2006 року по 31.12.2007 року. Зазначеним актом зафіксовано ряд порушень, що призвели до втрат фінансових і матеріальних ресурсів на загальну суму 2 200, 53 тис. грн., які викладені в акті ревізії № 920-26/01074153 від 05.03.2008 р. У зв'язку з виявленими порушеннями, листом від 14.04.2008 р. № 15/333 на адресу відповідача направлено обов'язкові вимоги, якими зобов'язано в термін до 15.05.2008 року усунути порушення, що були виявлені в ході ревізії. Враховуючи, що обов'язкові вимоги відповідачем не виконані та за підприємством залишається невідшкодованою сума в розмірі 2 179 945, 35 грн., позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд зобов'язати Державне підприємство «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» виконати вимоги Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р. (а.с. 2-12).

Ухвалою суду від 02.02.2009 р. за даним позовом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні (а.с. 1).

Ухвалою суду від 25.01.2011 р. провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 2-а-11520/08/0470 за позовом ДП «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» до Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу у Синельниківському районі і м. Синельникове про визнання протиправними та скасування вимог Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу у Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р. (а.с. 121).

Ухвалою суду від 11.05.2018 р. провадження у справі поновлено, допущено заміну позивача з Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області на Східний офіс Держаудитслужби та ухвалено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 134).

27.06.2018 року представником ДП «Придніпровська залізниця» за довіреністю Раєвським М.В. надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2011 р. у справі № 2а-11520/08/0470, залишеною без змін Вищим адміністративним судом України, було скасовано пункт 6 вимог Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р. щодо проведення коригування завищення витрат та заниження в обліку вартості активів на суму 1 524,16 тис. грн., які виникли у зв'язку з неправомірним віднесенням на витрати сум капітальних ремонтів рухомого складу, у зв'язку з чим, п. 2.5 позовних вимог задоволенню не підлягає. Також, представник відповідача вважає неправомірними й інші не визнані протиправними за рішенням суду вимоги позивача, викладені в листі № 15/333 від 14.04.2008 р., зазначаючи про те, що вказані вимоги не містять вказівку на конкретні дії, які відповідач повинен вчинити. Крім того, представник відповідача вказує, що орган державного фінансового контролю має право визначати розмір завданих збитків та звертатись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, шляхом подання до суду позову про стягнення таких збитків (а.с. 145-150).

В судовому засіданні 24.07.2018 року представник позивача за довіреністю Мосіна М.І. підтримала заявлені у справі позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю Галагур З.А. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на адміністративний позов.

При цьому, суд зазначає, що на момент розгляду справи Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу.

Відтак, справу розглянуто відповідно до норм КАС України в редакції від 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши доводи, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення відповідача, судом встановлені наступні обставини.

В період з 09.01.2008 року по 05.03.2008 року, відповідно до п. 2.36 плану роботи контрольного - ревізійного управління в Дніпропетровській області на І квартал 2008 р., Об'єднаним контрольно-ревізійним відділом в Синельниківському районі і м. Синельникове проведено ревізію фінансово-господарської діяльності відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» ДП «Придніпровська залізниця» за II півріччя 2006 року та 2007 рік.

За результатами ревізії складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» ДП «Придніпровська залізниця» за II півріччя 2006 року та 2007 рік № 920-26/01074153 від 05.03.2008 р., в якому викладені встановлені порушення фінансової дисципліни та недоліки щодо діяльності підприємства (а.с. 13-31).

За наслідками проведеної ревізії, КРУ у Дніпропетровській області на адресу відповідача направлено письмову вимогу «Обов'язкові вимоги про усунення порушень» № 15/333 від 14.04.2008 р. (а.с. 74-76).

Через невиконання відповідачем обов'язкових вимог контрольно-ревізійної служби, викладених у п.п. 2-6 вимоги КРУ в Дніпропетровській області № 15/333 від 14.04.2008 р., позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

В подальшому, за результатами судового оскарження Державним підприємством «Придніпровська залізниця» обов'язкових вимог Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р., постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2011 р. у адміністративній справі № 2а-11520/08/0470, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2017 р. (справа № К/800/3014/15), скасовано пункт 6 вимог Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р. щодо проведення коригування завищення витрат та заниження в обліку вартості активів на суму 1 524, 16 тис. грн., що виникли у зв'язку з неправомірним віднесенням на витрати сум капітальних ремонтів рухомого складу (а.с. 158-168).

Таким чином, з урахуванням наявності судового рішення, яке набрало законної сили, станом на час поновлення провадження та продовження розгляду даної справи судом, залишаються актуальними вимоги про зобов'язання відповідача виконати пункти 2-5 вимоги Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове від 14.04.2008 р. № 15/333 (а.с. 74-76).

Водночас, позивач наполягає на розгляді та вирішенні по суті, в тому числі пункту 6 вимоги про зобов'язання відповідача відкоригувати завищення витрат та заниження в обліку вартості активів на суму 1 524 156,66 грн., що виникли у зв'язку з неправомірним віднесенням на витрати сум капітальних ремонтів рухомого складу, який вже скасований за судовим рішенням, зазначеним вище.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 3.1.12 пункту 3.1 Положення про Контрольно-ревізійні управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України №111 від 09.01.2001 р., чинного на час пред'явлення вимоги, управління, відповідно до покладених на нього завдань, а також через підпорядковані йому контрольно-ревізійні підрозділи, має право, зокрема, звертатись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Згідно з ч. 1 статті 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» в редакції, чинній на час пред'явлення вимоги, головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Відповідно до п.п. 1, 7, 10 статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, контрольно-ревізійним управлінням в областях надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом як власне Інспекції, так і юридичної особи, яку перевіряли.

Таким чином, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Зважаючи на те, що збитки чи інші суми, які підлягають стягненню, відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю чи господарюючого суб'єкта, правильність їх обчислення та обґрунтованість вимог перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Зазначену правову позицію викладено Верховним Судом в постанові від 25 травня 2018 року у справі № К/9901/17291/18 (№ 810/4712/14).

Відповідно до ч. 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі, що розглядається, частина позовних вимог Східного офісу Держаудитслужби, як правонаступника Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, стосується відшкодування коштів або зобов'язання суб'єкта контролю вчинити дії, направлені на відшкодування завданих збитків, шляхом виконання вимог контролюючого органу, викладених в пункті 3 (щодо відшкодування незаконних видатків у зв'язку з надлишковим нарахуванням та виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток працівників на загальну суму 4 824, 36 грн.) та пункті 4 (щодо відшкодування понаднормових витрат дизельного палива на тягу поїздів на загальну суму 589 750, 72 грн.) вимоги № 15/333 від 14.04.2008 р.

Тобто, позивачем в цій частині не ставиться питання про стягнення з відповідача виявлених під час проведення ревізії збитків, натомість пред'явлено вимоги, які вказують на виявлені збитки, завдані державі чи об'єкту контролю, їхній розмір та необхідність їх відшкодування.

З урахуванням наведеної вище правової позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позивач намагається вжити заходи по відшкодуванню виявлених під час ревізії відповідача збитків не у спосіб, визначений законом: шляхом направлення на адресу суб'єкта ревізії вимоги про їх відшкодування, та в подальшому - звернення до суду з позовною заявою про зобов'язання виконати цю вимогу, замість звернення до суду з відповідним позовом про стягнення завданих державі або об'єкту контролю збитків.

Натомість, збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, і не можуть бути відшкодовані за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Крім того, суд зазначає, що позивачем в пункті 3 (щодо відшкодування незаконних видатків у зв'язку з надлишковим нарахуванням та виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток працівників на загальну суму 4 824,36 грн.) та пункті 4 (щодо відшкодування понаднормових витрат дизельного палива на тягу поїздів на загальну суму 589 750, 72 грн.) вимоги № 15/333 від 14.04.2008 р. не зазначено, які конкретні дії відповідач повинен вчинити для відшкодування завданих збитків.

При цьому, відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України, не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, якщо їх виплата проведена добровільно, за відсутності рахункової помилки і недобросовісності з боку набувача.

Згідно зі ст. 233 Кодексу законів України про працю, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду з питань стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди, який у даному випадку повинен обчислюватися з моменту складання акту ревізії, і такий строк вже сплинув.

Отже, на даний час фактично втрачена встановлена законом можливість відшкодування підприємством незаконних видатків у зв'язку з надлишковим нарахуванням та виплатою заробітної плати, а також стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, внаслідок, зокрема, здійснення понаднормових витрат.

Водночас, суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача або інших винних осіб виявлених під час проведення ревізії збитків, заподіяних державі або об'єкту контролю за фактами порушень, викладених у пункті 3, пункті 4 вимоги про усунення порушень, виявлених ревізією № 920-26/01074153 від 05.03.2008 р. (належний спосіб захисту).

З урахуванням викладеного, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов'язання Державного підприємства «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» виконати вимогу Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове щодо прийняття вичерпних заходів з відшкодування незаконних видатків у зв'язку з надлишковим нарахуванням та виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток працівників на загальну суму 4 824,36 грн. з урахуванням перерахувань до загальнообов'язкових державних соціальних фондів, та недопущення в подальшому порушення пункту 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р., з наданням підтверджуючих документів щодо проведеного відшкодування незаконних видатків заробітної плати, перерахувань до загальнообов'язкових цільових фондів; щодо прийняття вичерпних заходів з відшкодування понаднормових витрат дизельного палива на тягу поїздів на загальну суму 589 750, 72 грн.; надання до контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області підтверджуючих документів щодо проведеного відшкодування понаднормових витрат дизельного палива на тягу поїздів.

Стосовно пункту 6 (щодо відкоригування завищення витрат та заниження в обліку вартості активів на суму 1524,16 тис. грн., що виникли у зв'язку з неправомірним віднесенням на витрати сум капітальних ремонтів рухомого складу та недопущення в подальшому порушень п. 14 П(С)БО № 7 «Основні засоби», з наданням бухгалтерської довідки щодо здійснення відповідних бухгалтерських операцій та корегування фінансової звітності) обов'язкових вимог Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р., матеріалами справи підтверджено, що його визнано недійсним в судовому порядку судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У відповідності до ч. 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Стосовно пункту 2 (щодо відшкодування працівникам депо донарахованої в ході ревізії індексації грошових доходів на загальну суму 61 213, 61 грн., та недопущення в подальшому порушення ст. 2 та ст. 6 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» в частині дотримання державної гарантії щодо проведення індексації грошових доходів громадян, надання бухгалтерської довідки щодо перерахунку грошових доходів працівникам депо), пункту 4 (щодо недопущення порушень вимог Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 р. № 65 ), пункту 5 (щодо забезпечення затвердження Норм витрат дизельного палива тепловозами ЧМЕ-3 на дільницях обслуговування наказами по депо, з передбаченням в наказі відповідальності за перевитрати палива на тягу поїздів) обов'язкових вимог Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р., суд зазначає наступне.

Зазначені пункти вимоги КРУ також були предметом судового розгляду в межах адміністративної справи № 2а-11520/08/0470. Судовими рішеннями у цій справі, які набрали законної сили, їх не визнано недійсними (а.с. 158-168).

Зокрема, з постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2011 р. у адміністративній справі № 2а-11520/08/0470, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2017 р. у справі № К/800/3014/15, вбачається, що «Локомотивним депо Синельникове» не дотримано державних гарантій щодо підвищення грошових доходів населення у зв'язку із зростанням цін, закріплених ст. 6 Закону України від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», а проведений відповідачем розрахунок індексації заробітної плати за 2007 рік відповідає вимогам пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078.

Також, зазначеним судовим рішенням встановлено наявність порушень з боку «Локомотивного депо Синельникове» Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 р. № 65, а також ст. 2, ст. 6 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» в частині дотримання державної гарантії щодо проведення індексації грошових доходів громадян, що стало підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними вимоги Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р. в частині: пункту 2 - щодо відшкодування працівникам депо донарахованої в ході ревізії індексації грошових доходів на загальну суму 61,21 тис. грн.; пункту 4 - в частині відшкодування понаднормових витрат дизельного палива на тягу поїздів на загальну суму 589,75 тис. грн.

У відповідності до ч. 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні сторони не заперечують факт невиконання до теперішнього часу зазначених вище вимог, які не були визнані протиправними рішенням суду в межах розгляду по суті питання щодо їх законності за позовом підконтрольної установи. Також, вказані вимоги не стосуються питань відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову в цій частині.

Відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині вимог про зобов'язання Державного підприємства «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» виконати вимогу Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р., а саме: відшкодувати працівникам депо донараховану у ході ревізії індексацію грошових доходів на загальну суму 61213, 61 грн., та не допускати в подальшому порушення ст. 2 та ст. 6 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» в частині дотримання державної гарантії щодо проведення індексації грошових доходів громадян. Надати бухгалтерську довідку щодо перерахунку грошових доходів працівникам депо; не допускати порушень вимог Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 65 від 05.02.2001 р.; забезпечити затвердження Норм витрат дизельного палива тепловозами ЧМЕ-3 на дільницях обслуговування наказами по депо та передбачити в наказі відповідальність за перевитрати палива на тягу поїздів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Східного офісу Держаудитслужби - задовольнити частково.

Зобов'язати Державне підприємство «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» виконати вимогу Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу в Синельниківському районі і м. Синельникове № 15/333 від 14.04.2008 р., а саме:

- відшкодувати працівникам депо донараховану у ході ревізії індексацію грошових доходів на загальну суму 61213, 61 грн., та не допускати в подальшому порушення ст. 2 та ст. 6 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» в частині дотримання державної гарантії щодо проведення індексації грошових доходів громадян. Надати бухгалтерську довідку щодо перерахунку грошових доходів працівникам депо;

- не допускати порушень вимог Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 65 від 05.02.2001 р.;

- забезпечити затвердження Норм витрат дизельного палива тепловозами ЧМЕ-3 на дільницях обслуговування наказами по депо та передбачити в наказі відповідальність за перевитрати палива на тягу поїздів.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 27 липня 2018 року.

Суддя В.В. Чорна