Справа № 826/2332/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 серпня 2018 року справа №826/2332/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1
доГоловне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач)
про1) визнання протиправною відмову відповідача щодо призначення позивачу пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку; 2) зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку та виплати позивачу вчасно не нараховану пенсію на пільгових умовах, починаючи з 04 жовтня 2017 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не призначення та не виплати позивачу пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку за Списком №2. На думку позивача, законодавством гарантовано право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку в порядку у зв'язку із наявного загального трудового стажу більше 35 років, з якого стаж на роботах із шкідливими умовами праці 24 роки 3 місяці 26 днів, встановленому в статтях 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/2332/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало відзив, у якому просило відмовити у задоволенні позову, у зв'язку із відсутністю протиправних дій у відмові в призначенні позивачу пільгової пенсії, оскільки ОСОБА_1 не надано документів - довідку, уточнюючу особливий характер роботи, накази про результати проведення атестації робочих місць, які б підтверджували пільговий стаж з 04 вересня 1996 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2018 року судом замінено первісного відповідача - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 04 жовтня 2017 року про призначення пільгової пенсії за віком згідно з пунктом "б" частини першої статті 13 Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Однак, листом від 24 листопада 2017 року №66405/04 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, з посиланням на те, що довідка №14/04 від 14 квітня 2017 року не відповідає первинним документам; в довідці зазначено, що атестація робочого місця не проводилась; відсутній пільговий стаж, який дає право на призначення на пенсію згідно ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "б" частини один статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на призначення пільгової пенсії за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Зокрема у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2, копія якої наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 працював:

з 15 липня 1980 року по 27 липня 1980 року на посаді електрогазозварника четвертого розряду у СМУ-26 СМТ-2 комбінату "Київпромбуд";

з 05 листопада 1982 року по 02 січня 1985 року на посаді газоелектрозварника четвертого розряду у СМУ-26 СМТ-2 комбінату "Київпромбуд";

з 02 січня 1985 року по 16 січня 1994 року на посаді електрозварника ручного зварювання 5 розряду дочірнього підприємства "Київінвестбуд-6" фірми "Київінвест";

з 02 жовтня 1994 року по 30серпня 1996 року на посаді робочого по ремонту споруди і устаткування по п'ятому розряду в дитячих яслах садок №42;

з 04 вересня 1996 року по 16 травня 2006 року на посаді газоелектрозварника п'ятого розряду в ТОВ "Сервісстрой";

з 18 травня 2006 року по 04 лютого 2008 року на посаді газоелектрозварника п'ятого розряду в ДП "Будінвестсервіс";

з 01 квітня 2009 року по 31 березня 2010 року на посаді електрика підрозділу по обслуговуванні ДП із 100% іноземною інвестицією "Сіменс Україна";

з 25 січня 2010 року по 31 липня 2014 року на посаді охоронця у відділі та чергування підприємства у підрозділі по обслуговуванню ДП з 100% іноземною інвестицією "Сіменс Україна";

з 27 січня 2014 по 31 грудня 2014 року черговим офісу у відділі адміністрації ТОВ "Аргус-Персонал".

Згідно з довідкою про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 14 квітня 2017 року вих.№14/04, ОСОБА_1 працював в БМУ 26 БМТ3 комбінату "Київпромбуд" з 15 липня 1980 року по 27 жовтня 1980 року, з 05 листопада 1982 року по 02 січня 1985 року, з 02 січня 1985 року по 02 грудня 1994 року повний робочий день на посаді електрозварника та виконував ручну дугову зварку складних деталей, вузлів металевих конструкцій, каркасів, огорож із вуглецевих сталей в усіх просторових положеннях зварювального шва. Додатково зазначено, що професія газоелектрозварника та електрогазозварника вважається шкідливою і дає право на пільгове пенсійне забезпечення та передбачена Списком №2, розділом ХХХІІ-Загальні професії, затверджена постановою Ради міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року та розділом ХХХІІІ-загальною професії, позиція 620, затверджена постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року. Атестація робочого місця не проводилась.

За період роботи з 15 липня 1980 року по 01 жовтня 1992 року пільговий стаж складає 12 років 2 місяці 16 днів.

Спірні правовідносини стосуються не зарахування відповідачем до стажу з шкідливими і важкими умовами праці позивачу періоду роботи з 04 вересня 1996 року по 16 травня 2006 року на посаді газоелектрозварника п'ятого розряду в МВПП "Сервісстрой" та з 18 травня 2006 року по 04 лютого 2008 року на посаді газоелектрозварника п'ятого розряду в ДП "Будінвестсервіс", оскільки посада газоелектрозварника не передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 16 січня 2003 року №36 та у зв'язку із не проведенням атестації робочого місця, а також у зв'язку із ненаданням довідки про підтвердження наявного пільгового трудового стажу у вищевказаних підприємствах та первинних документів, що підтверджують пільговий стаж.

При цьому відповідачем не досліджувався період роботи позивача з 1980 року по 1992 року, який впливатиме на розрахунок пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуванню підлягають Списки, чинні в період роботи останнього на підприємстві починаючи з 15 липня 1980 року і по 31 березня 2010 року газоелектрозварником, електрогазозварника та електрика.

Крім того, відповідно пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 від 18 листопада 2005 року №383 (далі по тексту - Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

За змістом пункту 8 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список №1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список №2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Атестація робочих місць робіт за Списком №2 передбачена пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому, до набраннями ним чинності, вимоги атестації робочих місць за Списком №2 були відсутні.

Пункт 4 передбачає, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно підпункту 4.2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінилися докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Підпунктом 4.3 Порядку передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до підпункту 4.5 Порядку передбачено, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилося, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто, до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилося.

Аналізуючи наведені законодавчі норми суд приходить до висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Виходячи з наведеного відсутність підтвердження вищезгаданих обставин, а саме, атестації робочого місця, не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу, починаючи з 21 серпня 1992 року.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі №159/432/17 (адміністративне провадження №К/9901/37086/18).

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень частин другої та четвертої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Частина перша статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Однак, суд звертає увагу, що у справі відсутні докази, які б підтверджували проведення атестації робочого місця позивача після 21 серпня 1992 року, а тому період роботи позивача з 21 серпня 1992 року не може бути зарахований до пільгового стажу.

Разом з тим, на думку суду, до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 необхідно зарахувати період його роботи газозварника (газоелектрозварника) з 15 липня 1980 року (з врахуванням даних довідки від 14 квітня 2017 року №14/04) по 21 серпня 1992 року включно, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Як встановлено вище, у періоди з 15 липня 1980 року по 27 жовтня 1980 року, з 05 листопада 1982 року по 02 січня 1985 року, з 02 січня 1985 року по 21 серпня 1992 року позивач працював на посадах електрогазозварника/газоелектрозварника БМУ 26 БМТ3 комбінату "Київпромбуд"; в сукупності цей стаж роботи становить 11 років 9 місяців 21 день.

Посада газозварника (електрогазозварника, газоелектрозварника) передбачена Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 та Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461.

Згідно з пунктом 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Радою Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590, крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: з) навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації; к) служба у складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку.

Відповідно до підпункту 3 пункту 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Радою Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590, при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв'язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Судом встановлено, що позивач навчався у Державному політехнічному університеті м. Кременця з 01 вересня 1977 року по 08 липня 1980 року, що підтверджується дипломом №960244. Цей період зараховується до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яка слідувала після закінчення цього періоду.

Також з трудової книжки НОМЕР_2 вбачається, що з 08 листопада 1980 року по 27 жовтня 1982 року ОСОБА_1 проходив службу у складі Збройних Сил СРСР, що підтверджується Військовим квитком серії НУ №8358207. Строк проходження такої служби, також, зараховується за вибором особи або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що стаж роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах складається з наступних періодів: навчання у Державному політехнічному університеті м. Кременця з 01 вересня 1977 року по 08 липня 1980 року; служби у складі Збройних Сил СРСР з 08 листопада 1980 року по 27 жовтня 1982 року; роботи електрогазозварником/ газоелектрозварником на БМУ 26 БМТ3 комбінату "Київпромбуд" з 15 липня 1980 року по 27 жовтня 1980 року, з 05 листопада 1982 року по 02 січня 1985 року, з 02 січня 1985 року по 21 серпня 1992 року, який у сукупності наведених періодів становить більше 17 років, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зменшенням пенсійного віку в порядку, встановленому статтями 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У свою чергу відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав доказів на підтвердження того, що надані позивачем документи на підтвердження права на призначення пенсії на пільгових умовах Списку№2 містять розбіжності або не відповідають первинним документам.

Оскільки на момент звернення до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивач досяг віку 55 років, за наявності загального стажу більше 35 років та стажу, що дає право на пільгову пенсію за віком більше 17 років, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у порядку, визначеному підпунктом чотири пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Зниження пенсійного віку здійснюється чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Пенсійний вік 60 років знижується на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців пільгового стажу. Тому, за наявності у позивача більше 17 років пільгового стажу, він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із досягненням 55 років.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про безпідставність відмови Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення позивачу пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку, що є підставою для зобов'язання призначити позивачу пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку та виплати не нараховану пенсію на пільгових умовах, починаючи з 04 жовтня 2017 року.

При цьому, враховуючи, що на момент розгляду справи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №203 "Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві" Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві є правонаступником Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, призначення та виплата позивачу пільгової пенсії є обов'язком Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що узгоджується із приписами статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, починаючи з 04 жовтня 2017 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 (04123, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ідентифікаційний код 22869069)

Суддя В.А. Кузьменко