Справа № 822/1682/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1682/18
РІШЕННЯ

іменем України

03 вересня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І.

за участю:секретаря судового засідання Яворської І.Ю., позивача ОСОБА_1 і його представника адвоката ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою від 22.05.2018, в якій, враховуючи подану 20.07.2018 заяву про уточнення позовних вимог, просить: 1) визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління національної поліції в Тернопільській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням II групи інвалідності; 2) зобов'язати Головне управління національної поліції в Тернопільській області направити до Міністерства Внутрішніх Справ України подані ОСОБА_1 документи, для їх розгляду та прийняття по них рішення у відповідності до вимог п.п. 8, 9 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (арк. спр. 70).

В обґрунтування позовних вимог вказує на порушення його прав, Законів України "Про міліцію", "Про Національну поліцію", і зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ та поліції, та був звільнений за власним бажанням. В подальшому, Хмельницькою обласною МСЕК йому було встановлено ІІ групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в ОВС. На його звернення до ГУ НП у Тернопільській області про виплату одноразової грошової допомоги, листом від 17.10.2017 йому було відмовлено у виплаті такої допомоги, що не відповідає Порядку та умовам призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМ України від 21.10.2015 року №850. Зазначає, що згідно п. п. 8, 9 Порядку, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, подає Міністерству Внутрішніх Справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи із своїм висновком щодо виплати грошової допомоги, а вже МВС у місячний строк після надходження документів приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги (арк. спр.21 - 25, 70).

Згідно з ухвалою від 25.05.2018 суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче засідання на 22.06.2018 (арк. спр.2-3).

Представником відповідача було подано до суду відзив на позов від 13.06.2018 за №178/27/02-2018, згідно якого просить в задоволенні позову відмовити. Вказує, зокрема, що у позивача відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки звільнення зі служби в поліції відбулось за власним бажанням, а не з причин, які передбачені п.4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію". При цьому, виходячи із пункту 1 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд визнати протиправною відмову ГУНП в Тернопільській області у призначені йому ОГД у зв'язку із встановленням II групи інвалідності, однак предметом оскарження в даній справі являється виключно висновок про відмову у виплаті ОГД. Також вказує, що Закон України «Про міліцію», на який посилається у своєму позові ОСОБА_1, скасований, а постанова Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» на осіб, які звільненні зі служби в поліції, не поширюється на позивача (арк.спр.55-58).

Відповідно до ухвали суду від 20.06.2018 відкладено розгляд справи та зазначено, що підготовче засідання відбудеться 20.07.2018.

Ухвалою від 20.07.2018 прийнято уточнені позовні вимоги ОСОБА_1, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 03.08.2018 (арк. спр.76-77).

Відповідачем подано до суду відзив на заяву про уточнення позовних вимог від 25.07.2018 за №212/27/02-2018, в якому вказує, що позивач, звертаючись до ГУНП в Тернопільській області із заявою про виплату ОГД, просив провести виплату на підставі Порядку №4 (підтверджується власноручно написаною позивачем заявою, яка надійшла на адресу ГУНП 19.07.2017). Постанова №850 на осіб, які звільненні зі служби в поліції, не поширюється, тому позовні вимоги в цій частині являються безпідставними. Також зазначає, що направлення затвердженого висновку для призначення ОГД в МВС України не належить до компетенції керівника ГУНП в Тернопільській області, оскільки Порядком №4 та Законом України «Про Національну поліцію» йому надано право затверджувати висновок та видавати наказ на проведення виплати, що є виключною підставою для її здійснення. Просить відмовити повністю у задоволенні позову (арк. спр.81-83).

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на ті ж обставини і докази, які вказані в позові та заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідач належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Заслухавши учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини, на які вони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, перевіривши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Згідно витягу з наказу №105 о/с від 30.05.2016, підполковник поліції ОСОБА_1 звільнений з 30.05.2016 зі служби в поліції за п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) (арк. спр.43).

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0862453 від 29.11.2016 стверджено, що ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності; захворювання, так, пов'язане з проходженням служби в ОВС (арк. спр. 45).

Позивач звернувся до ОСОБА_3 управління Національної поліції України в Тернопільській області з заявою (рапортом) від 29.11.2016 про виплату одноразової грошової допомоги (за формою, що визначена додатком №1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4) (арк.спр.44).

Відповідно до Висновку від 10.10.2017 про відмову одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, начальником ГУНП в Тернопільській області відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу (арк. спр.41).

ОСОБА_3 управління Національної поліції в Тернопільскій області №578/05/3-2017 від 17.10.2017 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав того, що звільнення зі служби з поліції здійснено за власним бажанням, тобто не внаслідок причин, що визначають випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога відповідно до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" (арк. спр. 40).

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 97 Законом України "Про Національну поліцію" № 580-VІІІ від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VІІІ), одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Отже, згідно вказаної норми право на призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням поліцейському інвалідності виникає за дотримання сукупності таких умов: 1) звільнення особи з поліції внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції; 2) визначення поліцейському інвалідності протягом шести місяців після звільнення його з поліції.

У спірному випадку визначальне значення має факт звільнення позивача з поліції не внаслідок причин, що вказані у пункті 4 ч.1 ст.97 Закону №580-VІІІ (тобто захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням служби ). Враховуючи вказану норму, якщо особу не було звільнено відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону №580-VІІІ (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції), а звільнено з інших підстав, передбачених статтею 77 Закону №580-VІІІ (в даному випадку - за власним бажанням), то підстав для виплати одноразової грошової допомоги у відповідача немає.

Отже, незважаючи на те, що ОСОБА_1 29.11.2016 встановлено другу групу інвалідності, його звільнення зі служби в поліції не відбулось внаслідок захворювання, тому підстави для призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги відсутні.

Також суд звертає увагу на те, що позивач, звертаючись із позовною вимогою про визнання протиправними дій начальника ГУНП щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, не врахував, що відповідні дії (відмова у призначенні допомоги) є частиною процесу реалізації повноважень, наданих керівнику відповідного органу чинним законодавством.

Так, відповідно до п.2 розділу IV Порядку №4, висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Отже, відповідні дії (зокрема, відмова у призначенні ОГД) є частиною процесу реалізації повноважень, наданих керівнику відповідного органу чинним законодавством. Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення (висновку), яке породжує юридичні наслідки.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій ГУНП в Тернопільській області у призначенні одноразової грошової допомоги слід відмовити.

Стосовно іншої позовної вимоги - зобов'язання ОСОБА_3 управління національної поліції в Тернопільській області направити до Міністерства Внутрішніх Справ України подані ОСОБА_1 документи, для їх розгляду та прийняття по них рішення у відповідності до вимог п.п. 8, 9 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, суд зазначає наступне.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі - Порядок №850).

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 2 Порядку № 850).

Пунктом 8 Порядку №850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги

Згідно з п. 5 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Відповідно до п. 15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до ст. 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно з п.п.4 п. 4 Розділу 1 Порядку № 4 передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

Отже, право на призначення та виплату грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку № 850, мають виключно особи, останнім місцем роботи яких є органи міліції.

Враховуючи, що останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, і група інвалідності позивачу була призначена у період дії Закону України "Про Національну поліцію", стосовно нього у спірних правовідносинах поширюються норми Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4.

За таких обставин підстави для зобов'язання відповідача направити до МВС подані позивачем документи відповідно до Порядку №850 - відсутні, оскільки Порядок №850 не поширюється на спірні правовідносини, що виключає можливість їх застосування відповідачем. Отже, в задоволенні такої позовної вимоги також слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів правомірність Висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги від 10.10.2017, і наявності законних підстав для не затвердження цього висновку і не призначення ОГД, передбаченої п.4 ч. 1 ст. 97 Закону №580-VІІІ, а також відсутності правових підстав для застосування Порядку №850, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов не задовольняється.

Також суд звертає увагу на те, що позивач є інвалідом ІІ групи, та, як наслідок, був звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому судових витрат, які визначені ст.132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись Законом України "Про Національну поліцію", статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Судових витрат, які визначені ст.132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 вересня 2018 року

Позивач:ОСОБА_1 (вул. Пушкіна, 6, смт.Чемерівці, Чемеровецький район, Хмельницька область,31600 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (вул. Валова, 11, м.Тернопіль, 46001 , код ЄДРПОУ - 40108720)

Головуючий суддя ОСОБА_4