Справа № 803/580/18
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року ЛуцькСправа № 803/580/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шевчику Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. З 2002 року йому призначено пенсію по віку відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ.

У звязку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» №2148-VІІ від 03.10.2017 року (далі Закон №2148-VІІ) з 01.10.2017 року позивачу було частково змінено умови нарахування пенсії.

Позивач вказує на те, що має право на отримання пенсії в повному розмірі відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки його віднесено до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи (3 категорії), він обрав умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені у тому числі вказаним законом, стаж роботи більше 20 років, що передбачає збільшення пенсії на один відсоток від заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж 20 років.

З врахуванням наведеного просив позов задовольнити, визнати дії протиправними щодо непроведення перерахунку та зобовязати ОСОБА_2 ОУПФ України провести перерахунок і виплату пенсії з 01.10.2017 року відповідно до вимог частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад нормативний стаж 20 років.

Позивач в судове засідання не прибув, 31.08.2018 року подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибула, 29.08.2018 року подала клопотання про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 18.04.2018 року у задоволенні позову просила відмовити, оскільки ОСОБА_1 перебуває на обліку у Камінь-Каширському ОУПФ України, отримує пенсію по віку відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

11.10.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії», яким пункт 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Цією нормою передбачено обчислення пенсії за двоскладовою формулою: частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), визначається відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після 01.01.2004 року, відповідно до цього Закону.

Розмір пенсії визначається згідно із статтею 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а доплата за понаднормативний стаж згідно зі статтею 28 цього ж Закону, якою передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам та понад 30 років жінкам (для пенсій, призначених до 01.10.2011 року понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам), пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», але не більше як на 1% мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідач вважає, що частина друга статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено право на пенсію для громадян, віднесених до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків і 15 років для жінок, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, застосовується лише при обчисленні частини пенсії за першою складовою відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Переконаний, що позивачу правомірно проведено перерахунок пенсії у звязку із вступом у дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до норм чинного законодавства.

Крім того, відповідач стверджує, що для перерахунку пенсії за рішенням суду відповідно до вимог частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із вступом в дію ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» немає підстав, оскільки призначення та перерахунок пенсії позивача до 01.10.2017 року проводився на основі частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2002 року перебуває на обліку в Камінь-Каширському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Волинської області, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3, що підтверджується посвідченням потерпілого в наслідок аварії на ЧАЕС серії Б №016516. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З розпорядження від 01.11.2017 року №118163 вбачається, що з 25.10.2017 року позивачу був проведений перерахунок пенсії. Розрахунок пенсії проведено з врахуванням: коефіцієнт стажу 0,47417; розмір пенсії за віком 4 595,50 грн.; доплата за понаднормовий стаж 174,24 грн., додаткова пенсія потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 113,88 грн. Загальний розмір пенсії склав 4 883,62 грн.

15.03.2018 року позивач звернувся до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_2 ОУПФ України листом від 22.03.2018 року за №301/С-01 повідомило позивача, що у звязку із прийняттям ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії», яким внесено зміни до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ця норма застосовується лише при обчисленні частини пенсії позивача за першою складовою відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі дій, з огляду на таке.

Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №1058-ІV) передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 55 цього Закону № 796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Також цією статтею передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 56 Законом № 796-ХІІ, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

11.10.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» №2148-VIII від 03.10.2017, згідно із яким частину другу статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», доповнено словами і цифрами: «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону №1058-ІV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України №1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону №1058-ІV, за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Проаналізувавши вищенаведене, суд зазначає, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначені пільгові умови та порядок обчислення стажу роботи, який надає право для отримання пенсії.

Тому суд дійшов висновку, що позивачеві ОСОБА_1, якому призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожен повний рік стажу роботи понад установлений для нього мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 07.07.2015 (справа №21-727а15) та від 20.09.2016 (справа №21-1255а16), Верховним Судом від 06.02.2018 року (справа №560/675/17).

Також у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Як встановлено, судом перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідачем самостійно в силу змін до законодавства.

Тому суд не приймає до уваги твердження відповідача як на підставу для відмови в позові про те, що позивач звертався лише з заявою про перерахунок пенсії в довільній формі та не звертався щодо проведення перерахунку пенсії на підставі частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ, оскільки подача такої заяви в даному випадку не вимагалася.

Крім того, предметом даного позову є не проведення перерахунку пенсії відповідачем ОСОБА_1, а визнання протиправним дій з приводу неврахування норм частини другої статті 56 Закону №796-XII.

Оскільки ОСОБА_2 ОУПФ як орган, який призначив та виплачує пенсію позивачу та на якого покладено обовязок щодо здійснення перерахунку пенсії, після внесення змін до законодавства на підставі якого призначалась пенсія особі, не вчинив дій щодо перерахунку з 01.10.2017 року та виплати позивачу перерахованої пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вчинивши протиправну бездіяльність.

Крім того суд вважає, що державні органи, зокрема орган Пенсійного фонду України зобовязаний був діяти у межах Конституції та прийнятих Законів, та самостійно провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, тому право позивача щодо перерахунку та виплати пенсії з 01 жовтня 2017 року є абсолютним та не може бути обмежено.

Отже, дії відповідача щодо здійснення з 01.10.2017 року перерахунку та виплати пенсії без врахування пільг, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є протиправними, а тому суд зобовязує відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 року, відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад нормативний стаж 20 років.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності своїх дій щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з врахуванням вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років.

Зобовязати ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року, з врахуванням вимог пункту другого статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 (44200, Волинська область, Любешівський район, селище міського типу Любешів, вулиця 30-річчя Перемоги, 31, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Відповідач ОСОБА_2 обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області (44500, Волинська область, місто Камінь-Каширський, вулиця 1 Травня, 1а, ).

ОСОБА_3 Костюкевич

Повне рішення суду складено 05.09.2018 року.