Справа № 607/15590/18
Суддя: Грицак Р. М.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2018 Справа №607/15590/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі адміністративну справу за позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 02 серпня 2018 року Інспектором УПП в м. Тернопіль ДПП, було винесено постанову серії ВР №061432 про притягнення його ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 340 гривень та аналогічну постанову винесено 06 серпня 2018 року ВР №120809 Інспектором УПП в м. Тернопіль ДПП Кривко В.О. Зі змісту винесених постанов вбачається, що по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 влаштував пересувний торговий об'єкт без відповідного узгодження з підрозділом НП, чим порушив вимоги п 32,1а ПДР України. Вважає постанови, винесені незаконними та такими, що підлягають скасуванню, а дії інспекторів при винесенні постанов протиправними, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, вказана в постановах інформація не відповідає дійсності, так як він не облаштовував торгову точку, а лише розвантажував та перевантажував товар в інші транспортні засоби. Проте на жодні його пояснення інспектори не реагували, а лише поспіхом складали постанови так і не пояснивши в чому його порушення. Також вважає, що представники поліції повторно притягують за одне і теж правопорушення без жодних на це підстав. Тому просить суд визнати дії інспекторів УПП щодо складання вищевказаних постанов протиправними та скасувати вказані постанови в справі про адміністративне правопорушення.

27.08.2018 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського (компакт диск додається) зафіксовано факт вчинення правопорушення позивачем, а саме розміщення торгівельного-пересувного об'єкт та неодноразовий факт продажу позивачем товару. Крім того відеозаписом зафіксовано, що на місці складання оскаржуваних постанов інспектором було роз'яснено гр. ОСОБА_1 суть вчиненого правопорушення, передбаченого п. 32.1.а Правил дорожнього руху України та що на місці вчинення правопорушення ОСОБА_1 був згідний з інкримінованим йому правопорушенням та жодних заперечень не висловлював. Тому просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся судом належним чином

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату та час був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

02.08.2018 року інспектором роти УПП в Тернопільській області ДПП, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №061432, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.140 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 02.08.2018 року о 09 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 розмістив пересувний торговий об'єкт без відповідного узгодження з підрозділом НП, чим порушив вимоги п. 32.1а ПДР України. Постанова підписана гр. ОСОБА_1, письмових зауважень щодо її змісту, не містить.

06.08.2018 року постановою інспектора роти УПП в Тернопільській області ДПП, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №120809, ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.140 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. У графі суть правопорушення даної постанови зазначено, що 06.08.2018 року о 11 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 розмістив пересувний торговий об'єкт без відповідного узгодження з підрозділом НП, чим порушив вимоги п 32.1а ПДР України. Постанова підписана гр. ОСОБА_1, письмових зауважень щодо її змісту, не містить.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно п. 32.1. Правил дорожнього руху України з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Частиною 2 ст. 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» дано визначення об'єктів дорожнього сервісу - до яких віднесено і торговельні пункти.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захистити шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд критично оцінює твердження позивача на те, що він не облаштовував торгову точку, а лише розвантажував та перевантажував товар в інші транспортні засоби, оскільки з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відео реєстратора поліцейського, вбачається, що працівниками поліції зафіксовано факт розміщення торгівельного пересувного об'єкта та продаж товару.

Не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що працівниками поліції йому не було роз'яснено суть вчиненого ним правопорушення, оскільки з відеозаписом підтверджується, той факт, що на місці складання оскаржуваних постанов інспектором було роз'яснено гр. ОСОБА_1 суть вчиненого правопорушення, передбаченого п. 32.1.а Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 погоджувався з інкримінованим йому правопорушенням та жодних заперечень не висловлював.

Таким чином суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин по справі та вимог законодавства, довів правомірність своїх дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а саме доказів відповідного узгодження з підрозділом НП на розміщення по АДРЕСА_1 пересувного торгового об'єкта відповідно до вимог п 32,1а ПДР України, а тому відповідачем не було порушено прав, свобод та інтересів позивача при винесенні оскаржуваних постанов, оскільки справа про адміністративне правопорушення була розглянута відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а постанова від 02.08.2018 року серії ВР №061432 та постанова від 06.08.2018 року серії ВР №120809 цілком законні та обґрунтовані, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 6, 19 Конституції України, ЗУ «Про автомобільні дороги», ст.ст. 5-9, 77, 139, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 186 КАС України : апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення суду 03.09.2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак