Справа № 826/9294/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року № 826/9294/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Києво - Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області

третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна,

Управління державної казначейської служби України у Києво - Святошинському ГУ ДКСУ у Київській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Києво - Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі по тексту - відповідач), третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна (далі по тексту - третя особа 1), Управління державної казначейської служби України у Києво - Святошинському ГУ ДКСУ у Київській області (далі по тексту - третя особа 2), в якому просить:

- визнати протиправними дії Києво - Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні подання до органів казначейства про повернення помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомості в розмірі 42 200,00 грн;

- зобов'язати Києво - Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області сформувати та надати ОСОБА_1 подання до Управління державної казначейської служби України у Києво - Святошинському ГУ ДКСУ у Київській області щодо повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомості у розмірі 42 200,00 грн, сплаченого згідно з квитанцією від 09 грудня 2016 року №1321/з12, за формою, встановленою наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в грудні 2016 року остання мала намір укласти договір купівлі - продажу об'єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1/ АДРЕСА_1, що підтверджується заявою чоловіка позивача - ОСОБА_3 про надання згоди на купівлю даної квартири.

09 грудня 2016 року позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об'єкта нерухомості, проте, договір купівлі - продажу укладено не було.

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Києво - Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області з проханням надати їй подання про повернення помилково зарахованого до бюджету збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в сумі 42 200,00 грн для пред'явлення до органів Державної казначейської служби України.

Листом від 12 грудня 2017 року №9661/03 Києво - Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Київській області відмовило позивачу у поверненні вказаних вище коштів з тих підстав, що договір купівлі - продажу міг бути посвідчений іншим нотаріусом України.

Позивач вважає таку відмову у поверненні помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу неправомірною та такою, що порушує її права, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у письмовому відзиві на позов представник відповідача зазначив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування 09 грудня 2016 року, а до відповідача з відповідною заявою звернулась лише 01 червня 2018 року.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача також послався й на те, що при сплаті відповідної суми збору позивачем порушено норми абзацу 3 статті 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, відповідно до якого суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса, проте, про відсутність посвідчених договорів купівлі - продажу, за якими ОСОБА_1 виступала б покупцем нерухомого майна повідомляв приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. за адресою: АДРЕСА_2, а наданий позивачем Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відображає майнового стану позивача на момент сплати страхового збору з операції купівлі - продажу нерухомого майна.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. жодних письмових пояснень щодо позовної заяви не надала з невідомих суду причин.

Третя особа Управління державної казначейської служби України у Києво - Святошинському ГУ ДКСУ у Київській області у своїх письмових поясненнях послалась на те, що не володіє будь - якою інформацією, яка може вплинути на розгляд даної справи, оскільки не є учасником спірних відносин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у Києво - Святошинському ГУ ДКСУ у Київській області та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

У відповідності до пункту 8 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740 (далі по тексту - Порядок №1740) збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку №1740 передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Наведене свідчить про те, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в обов'язковому порядку сплачується фізичними особами - покупцями нерухомого майна, проте, особи, які придбали житло вперше, звільняються від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до наданої суду копії заяви ОСОБА_5 від 08 грудня 2016 року, засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., ОСОБА_3 відомо про намір його дружини - ОСОБА_3 купити квартиру АДРЕСА_5 та укласти відповідний договір купівлі - продажу.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2016 року у Інститутському відділенні Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк» за адресою: місто Київ, вулиця Інститутська, 22/7, ОСОБА_8 сплачено 42 200,00 грн з призначенням платежу «за купівлю нерухомості (1%ПФ) ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1» на рахунок отримувача ВДКСУ у Києво - Святошинському районі Київській області, банк отримувача ГУ ДКСУ у Київській області, що підтверджується наданою суду копією квитанції №1321/з12 від 09 грудня 2016 року.

При цьому, з листа - повідомлення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Н. від 05 грудня 2017 року за вих. №79/01-16 вбачається, що під час підготовки до посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна від імені ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в сумі 42 200,00 грн, що підтверджується квитанцією №1321/з12 від 09 грудня 2016 року, виданою ПАТ КБ «Правекс Банк». Однак угода не відбулась і договір купівлі - продажу, за яким ОСОБА_1 виступала б покупцем, приватним нотаріусом Київського міського округу Григорян Д.Н. не посвідчувався.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №111690295, сформованої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. 25 січня 2018 року, ОСОБА_1 у період з 09 грудня 2016 року по 25 січня 2018 року не виступала стороною жодного з договорів купівлі - продажу нерухомого майна, за якими вона б виступала покупцем та, в подальшому, не приймалося рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об'єкти нерухомого майна на підставі договорів купівлі - продажу.

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до Києво - Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 42 200,00 грн, посилаючись на те, що у грудні 2016 року вона мала намір придбати нерухоме майно та нею було сплачено 1% вартості об'єкта нерухомого майна - збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 42 200,00 грн., проте, договір - купівлі продажу укладений не був.

Листом від 12 грудня 2017 року за вих. №9661/03 ОСОБА_1 повідомлено про те, що обставини, на які послалась ОСОБА_1 при зверненні до Києво - Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області, не свідчать про те, що договір купівлі - продажу нерухомого майна не міг бути посвідчений іншим нотаріусом, а тому відповідач не має правових підстав для повернення збору.

При цьому, будь - яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт укладення договору купівлі - продажу нерухомого майна та посвідчення такого договору іншим нотаріусом, відповідачем суду не надано.

За таких обставин, у суду не виникає сумніву щодо того, що у межах спірних правовідносин позивач не придбала квартиру АДРЕСА_5.

З матеріалів справи також вбачається, що робочим місцем приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., у якої ОСОБА_1 мала намір посвідчити договір купівлі - продажу, є АДРЕСА_3, а у відповідності до квитанції №1321/з12 від 09 грудня 2016 року збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 42 200,00 грн сплачено у відділенні Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк», яке розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Інститутська, 22/7, тобто за місцем розташування робочого місця приватного нотаріуса, а тому суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо порушення положень абзацу 3 статті 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 (далі - Порядок №787).

Відповідно до пункту 3 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім'я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв'язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

У заяві платник може визначити довірену особу для отримання коштів, що мають бути повернені йому з бюджету. У такому разі до заяви про повернення коштів з бюджету додаються довіреність на отримання коштів довіреною особою, засвідчена згідно з вимогами Цивільного кодексу України, та копія паспорта довіреної особи.

Згідно з пунктом 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов'язкового пенсійного страхування є відповідач, суд зазначає, що саме останній наділений обов'язком щодо формування та подання до органів казначейства подання про повернення коштів.

Між тим, суд звертає увагу на те, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування 09 грудня 2016 року у Інститутському відділенні Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс Банк» у розмірі 42 200,00 грн було сплачено ОСОБА_8, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, а отже саме ОСОБА_1 є платником вказаного збору у розумінні положень законодавства України, яке регулює повернення помилково сплачених коштів.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Києво - Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні подання до органів казначейства про повернення помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомості в розмірі 42 200,00 грн.

3. Зобов'язати Києво - Святошинське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області звернутися із поданням відповідно до вимог чинного законодавства України до Управління державної казначейської служби України у Києво - Святошинському Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 42 200 (сорок дві тисячі) гривень 00 копійок, сплаченого згідно з квитанцією від 09 грудня 2016 року №1321/з12.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (01021, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1) понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Києво - Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08132, Київська область, Києво - Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Святошинська, будинок 50, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко