Справа № 204/153/16-а
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2018 рокусправа № 204/153/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Юрко І.В.

судді: Білак С.В. Шальєвої В.А.

секретарі судового засідання Федосєєвій Ю.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року у справі №204/153/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська про визнання дій та рішення неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 11.01.2016 року звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, в якому просив: - визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська щодо перерахування йому з 01.07.2012 року пенсії у розмірі 80 % від заробітної плати, яка зазначена у довідці, виданій прокуратурою Дніпропетровської області від 31.08.2012 №18ор-149вих12 протиправними; - зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська перерахувати з 01.07.2012 року призначену йому пенсію у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в розмірі 90 % місячного заробітку та виплатити різницю від суми належної пенсії в розмірі 90 % від заробітку і фактично виплаченої пенсії в розмірі 80 відсотків від заробітку за минулий період, починаючи з 01.07.2012 року та в подальшому виплачувати пенсію у розмірі 90 % від заробітної плати, зазначеної у довідці про заробітну плату, виданою прокуратурою Дніпропетровської області від 31.08.2012 року №18ор-49вих12 до підвищення заробітної плати прокурорським працівникам або до зміни пенсійного законодавства із урахуванням, передбачених законодавством України відрахувань.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року у справі №204/153/16-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська про перерахування ОСОБА_1 з 01.07.2012 року пенсії у розмірі 80 % від заробітної плати, яка зазначена у довідці, виданій прокуратурою Дніпропетровської області від 31.08.2012 року за №18ор-149вих.12.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська перерахувати з 01 січня 2016 року призначену ОСОБА_1 пенсію у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст.50-1Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % місячного заробітку та виплатити різницю від суми належної пенсії в розмірі 90 % від заробітку і фактично виплаченої пенсії в розмірі 80 % від заробітку та в подальшому виплачувати пенсію у розмірі 90 % від заробітної плати, зазначеної у довідці про заробітну плату, виданої прокуратурою Дніпропетровської області від 31.08.2012 року за №18ор-149вих.12 до підвищення заробітної плати прокурорським працівникам або до зміни до пенсійного законодавства із врахуванням, передбачених законодавством України відрахувань.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року змінено постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2016 року, в абзаці третьому резолютивної частини постанови слова та цифри «з 01 січня 2016 року» замінено словами та цифрами «з 11 липня 2015 року». В іншій частині постанова залишена без змін.

15.01.2018 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року, в якій він, з урахуванням вимог уточненої заяви, яка надійшла до суду 05.02.2018 року, просив змінити постанову суду апеляційної інстанції, а саме в резолютивній частині постанови слова та цифри «з 11 липня 2015 року» замінити словами та цифрами «з 01 липня 2012 року».

В обгрунтування заяви ОСОБА_1, з посиланням на п.1 ч.2 ст.361 КАС України, зазначає, що Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2016 року у справі №161/20170/14-а у подібних правовідносинах дійшов іншого висновку, ніж суд апеляційної інстанції у постанові від 30 березня 2016 року у справі № 204/153/16-а. Зокрема, у вказаній справі Верховний Суд України встановив, що позивачем строк звернення до суду не пропущений та до спірних відносин слід застосовувати положення спеціальних норм, а саме Закону України «Про прокуратуру».

ОСОБА_1 у заяві вказує, що зазначений висновок Верховного Суду України є істотною обставиною, що не була і не могла бути відома йому, оскільки він не є стороною у наведеній справі, а також вказана обставина не була встановлена судом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами та зупинено провадження за нововиявленими обставинами до прийняття рішення судом касаційної інстанції у справі № 204/153/16-а за касаційною скаргою ОСОБА_1.

27.02.2018 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України надійшов відзив на заяву ОСОБА_1, в якому пенсійний орган просив відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

07.08.2018 року справа № 204/153/16-а надійшла до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з Верховного Суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року розгляд заяви призначено на 21.08.2018 року в порядку письмового провадження.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2018 року розгляд заяви за клопотанням ОСОБА_1 призначено в судовому засіданні 21.08.2018 року о 12:00 год..

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Суд зазначає, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, ці обставини не були встановлені судом.

Заявник вважає нововиявленою обставиною висновок Верховного Суду України, викладений у рішенні за результатами розгляду іншої справи.

Проте, в рішенні Верховного Суду України викладений правовий висновок, який не є нововиявленою обставиною в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фактично, заявник не згоден з постановою суду апеляційної інстанції, що також не є підставою для її перегляду за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві, не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись статтями 243, 250, 328, 329, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року у справі №204/153/16-а залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 серпня 2018 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва