Справа № 2а-10942/10/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 листопада 2010 року 14:46 № 2а-10942/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Черненко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство "Світ"
до Київської регіональної митниці
про визнання нечинними податкових повідомлень форми "Р" від 25.02.2010р. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 25.09.2009р.
за участю представників сторін:

від позивача: Віценко А.Г. (дов.від 01.10.10)

від відповідача Комарніцька Т.Г. (дов.від 27.08.10 №б/н)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство «Світ»до Київської регіональної митниці про визнання нечинними з моменту винесення податкових повідомлень форми «Р».

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 16.11.2010 року в 14 год. 46 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень форми «Р»від 25.02.10 №35 та №34 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 13939,80 грн.

На думку позивача він не здійснював заниження митної вартості «Казану водогрійного KVN -1200», оскільки був поставлений виробником цієї продукції -польською фірмою «HAMET PLUS»згідно договору від 05.05.2009, сертифікатом походження товару, за ціною запропонованою безпосередньо самим виробником, що унеможливлювало заниження митної вартості такого товару.

Крім того, позивач зазначає, що на момент проведення перевірки декларування товару, у відповідача не виникало ніяких претензій до заявленої декларантом митної вартості, тобто не виникало потреби в уточненні заявленої митної вартості, хоча було здійснено порівняння заявленої митної вартості з базою даних митниці, що надалі стало підставою нарахування штрафних санкцій. Розмитнене устаткування було поставлене на виробничі площі Покупця, де воно було змонтоване та запущено в експлуатацію.

Також, під час проведення контролю правильності визначення митної вартості продукції відповідачем не було надано ніяких підстав необхідності проведення такого контролю, всі підстави для здійснення такого контролю зазначені у ст.ст.41, 60, 69 Митного Кодексу України. Тобто є безпідставним проведення відповідачем додаткової перевірки, та зроблені висновки її результатів.

За таких підстав, просить суд позовні вимоги задовольнити, визнати не чинним податкові повідомлення форми «Р»від 25.02.2010 №34 та №35.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні, в обґрунтування зазначивши, що позивачем занижено митну вартість товару на сум 41487,49 грн., що призвело до порушення вимог ст.259 Митного кодексу України в частині визначення митної вартості -розмір податкового зобов'язання по сплаті мита (код платежу 020) становить суму -4148,75 грн.

Також, позивачем порушено вимоги Закону України «Про податок на додану вартість»у частині визначення бази оподаткування ПДВ для товарі які ввозяться на митну територію України, що розраховується відповідно до вимог п.4.3. Закону та п.2.1. б) Порядку справляння податку на додану вартість під час митного оформлення товарів, імпортованих на митну територію України, затвердженого наказом Дермитслужби України від 27.09.06 №821.

Це призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті ПДВ на суму -9127,25 грн.

У судовому засіданні представник відповідача давши аналогічні пояснення зазначив, що загальна сума податкових зобов'язань становить - 13939,80 грн., у тому числі штрафні санкції на суму 663,80 грн. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на наступне.

Митний орган в розумінні ст. 269 МК України, здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно із положенням Кодексу. Такий контроль може здійснюватись в установленому порядку, то відповідно до ст.60, 69 МК України.

Стаття 60 МК України визначає, проведення перевірка системи звітності та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, - це проведення митними органами на підприємствах дій щодо встановлення відповідності документації про зазначені товари і транспортні засоби вимогам, встановленим цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до Указу Президента України від 17.05.02 № 466/2002 „Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації" Україна з 26.07.02 стала Договірною Стороною Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації. Конвенція набрала чинності для України з 01.01.04.

Об'єктом класифікації в УКТ ЗЕД є всі товари, що мають обіг у міжнародній торгівлі. УКТ ЗЕД базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів (далі - ГС) і Комбінованій тарифно-статистичній номенклатурі Європейського Союзу.

Статтею 3 Конвенції визначено, що кожна Договірна Сторона Конвенції зобов'язується використовувати всі товарні позиції і субпозиції ГС, а також стосовні до них цифрові коди без яких-небудь доповнень або змін; застосовувати Основні правила класифікації для тлумачення ГС, а також усі примітки до розділів, груп та субпозицій і не змінювати обсяг розділів, груп, товарних позицій і субпозицій ГС; зберігати порядок кодування, прийнятий у ГС.

В УКТ ЗЕД дотримано принцип однозначного віднесення товарів до класифікаційних угруповань, що дозволяє віднести кожний товар тільки до одного класифікаційного угрупування. Це досягається завдяки Основним правилам інтерпретації класифікації товарів, приміткам до розділів, груп.

Шість Основних правил інтерпретації класифікації товарів містять основоположні принципи побудови класифікаційної системи і передбачають послідовне занесення конкретного товару до визначеної групи, а потім -до відповідної позиції.

Таким чином, класифікація товарів, що переміщуються через митний кордон України, для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до вимог УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 05.04.10 № №.2371-ІІІ «Про митнийтариф України", з врахуванням Основних правил інтерпретації класифікації товарів, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації. Примітки до розділів та груп є невід'ємною частиною УКТ ЗЕД і мають юридичну силу.

На виконання листа Центрального митного управління лабораторних досліджень та експериментальної роботи від 08.09.08 № 29/2-11/6521-ЕП Київської регіональною митницею (надалі- відповідач) проведено перевірку правильності класифікації товарів згідно вимог УКТ ЗЕД.

Зокрема, перевірено класифікацію товару: «Казан водогрійний KVN-1200 для спалювання відходів деревини, потужністю 1200 кВт, виготовлений зі сталі», оформлений згідно ВМД № 100000009/2008/403160 від 27.08.08, заявлений код УКТ ЗЕД 8403 10 90 90 (ставка мита 5%).

У ході перевірки встановлено, що даний товар являє собою водогрійний низькотемпературний (допустима температура води в котлі 95 С) котел моделі KVN -1200, номінальною тепловою потужністю 1200 кВт, який призначений для роботи з низькотемпературними системами обігріву відкритого типу, і тому згідно з вимогами УКТ ЗЕД повинен класифікуватися у товарній під категорії 8403 10 90 10 (ставка мита 10%).

За результатами перевірки, на підставі погодженого з керівництвом Київської регіональної митниці звернення суб'єкта ЗЕД ЗАТ „Орії" від 10.09.08 № 10/09/08 з щодо здійснення донарахування та сплату несплачених податків з урахуванням 5% штрафу з суми не сплачених платежів, у зв'язку з виявленням додаткових технічних характеристик товару: «Казан водогрійний KVN -1200 для спалювання відходів деревини»та, у відповідності до вимог листа Держмитслужби України від 20.04.06 № 11/4-15/4298-ЕП, було здійснено донарахування митних платежів по зазначеному товару:

Мито - 11316, 49 грн., штраф (5%) - 365, 82 грн. Всього 11882, 31 грн.

ПДВ - 2263, ЗО грн., штраф (5%) -113,17 грн. Всього 2376, 46 грн.

Загальна сума - 14258,77 грн. податкових зобов'язань та вказаних штрафних санкцій перерахована до Державного бюджету України 11.09.08.

Відповідно до положень статті 265 Митного кодексу України (далі - Кодекс) митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями Кодексу. Такий контроль може здійснюватись в установленому порядку, у тому числі відповідно до статей 60, 69 Кодексу.

Таким чином, перевіркою встановлено методологічну помилку при декларуванні митної вартості товару, що призвело до порушення статті 259 Митного кодексу України, у частині визначення - митної вартості -у відповідності до положень Кодексу.

Відповідно до вимог п.2.2. «Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.08 № 339, було проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості аналогічних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, інформація по яких міститься в ціновій базі даних Держмитслужби України.

Позивачем задекларовано у ВМД № 100000009/2008/403160 від 27.08.08 товар «Казан водогрійний KVN -1200 для спалювання відходів деревини, потужністю 1200 кВт, виготовлений зі сталі», вага нетто - 13628 кг, митна вартість товару - 226329,68 грн., що становить 31556,30 евро (2,32 евро/кг). Умова поставки - РСА.

Проте, згідно цінової бази даних Держмитслужби України, рівень митної вартості товару: «Казан водогрійний KVN -1200 № 1034, для спалювання відходів деревини, виготовлений із сталі, країна походження Польща», код згідно УКЗТ 8403 10 90 10 за період, що передує даті митного оформлення ВМД № 100000009/2008/403160 становив - 2,74 евро/кг (нетто).

Таким чином позивачем занижено митну вартість товару на суму 41487,49 грн, що призвело до порушення вимог ст. 259 Кодексу в частині визначення митної вартості розмір податкового зобов'язання по сплаті мита на суму - 4148,75 грн.

Також позивачем порушено вимоги Закону України „Про податок на додану вартість" від 03.04.97 № 168/97-ВР у частині визначення бази оподаткування ПДВ для товарів які ввозяться на митну територію України, що розраховується відповідно до вимог пункту 4.3 Закону та п.2-І. б) Порядку справляння податку на додану вартість під час митного оформлення товарів, імпортованих на митну територію України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 27.09.06 № 821. Це призвело до заниження податкового зобов'язання по сплаті ПДВ на суму -9127,25 грн.

Загальна сума податкових зобов'язань, яку позивач повен сплатити до Державного бюджету становить 13276,00 грн.

Зазначена сума податкового зобов'язання вказана без штрафних санкцій і пені до Державного бюджету України позивачем не сплачена.

Згідно з вимогами статті 5 Порядку погашення зобов'язань платників додатків перед бюджетами та державними цільовими фондами затвердженого Законом України від 21.12.2000 № 2181-ІЇЇ, у разі коли платник податків з вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству : питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати.

З огляду на вищевикладене, враховуючи докази наявні в матеріалах справи, пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів обставини, якими виявлені порушення за результатами проведеної перевірки, тому прийняті податкові повідомлення форми «Р»є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Частиною першою статті 94 КАС України встановлено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та закоами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обґрунтування заявлених позовних вимог, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 9, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києв

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог.

2. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур