Справа № 2а-13440/10/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 листопада 2010 року 10:28 № 2а-13440/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Черненко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Київської транспортної прокуратури в інтересах держави в осбі Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва
до Відкритого акціонерного товариства "Київський річковий порт"
про стягнення податкового боргу у розмірі 1 947 263,98грн.
за участю представників сторін:

від позивача Перепелюк О.В. (дов.від 30.12.09 №8658/9/10)

від відповідача Тукало О.В. (дов.від 04.10.10 №01-29-977)

представник прокуратури не з'яв.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Київської транспортної прокуратури в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва до Відкритого акціонерного товариства «Київський річковий порт»про стягнення податкового боргу за рахунок активів платників податків у розмірі 1 947 263, 98 грн.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 04.11.2010 року о 10 год. 28 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ :

Київський транспортний прокурор в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Подільському районі міста Києва (надалі-позивач) звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Київський річковий порт»(далі -відповідач) про стягнення податкового боргу за рахунок активів платника податків у розмірі 1 947 263,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача обліковується податковий борг у розмірі 1947263,98 грн., з земельного податок на суму 1038000,00 грн., у т.ч. пеня-23088,10грн. та з податку на додану вартість - 862415,19 грн., в тому числі пеня -27614,26 грн.

Зазначений борг виник з в порушення відповідачем пп..5.3.1. п.5.3. ст.5 Закону України №2181 з підстав несплати відповідачем податкових зобов'язань у встановлені законом строки.

З огляду на виявлені порушення, позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання прибув, проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позовних не прибув, заперечень проти позову не надав, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник прокуратури в судове засідання не прибув.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відкрите акціонерне товариство «Київський річковий порт»(далі - відповідач) зареєстроване Подільською районною державною адміністрацією м. Києва 18.09.02 та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Подільській податковій інспекції м. Києва.

Відповідач має перед Державним бюджетом податковий борг у розмірі 1 947 263,98 грн., який виник з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має податковий борг у розмірі 1 947 263, 98 грн., а саме:

- земельного податку в сумі 1 038 000,00 грн., у т.ч. пеня -23088, 10 грн.

- податку на додану вартість в сумі -862 415, 19 грн., в т.ч. пеня - 27 614, 26 грн.

Податковий борг виник з наступних підстав, відповідачем подано до Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва декларації з податку на додану вартість за червень та липень 2010 року, податковий розрахунок з земельного податку за 2010 рік №1205, яким самостійно визначено розмір земельного податку у сумі за рік -4 471 267,83 грн., рівними частинами -щомісячно по 372 605,65 грн.

Згідно із пп..4.1.1. п.4.1. ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.00р. №2181, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків передбачених пп. «г»пп..4.2.2. п.4.2., а також п.4.3. ст.4.

Дані податкові зобов'язання були узгоджені самостійно, оскільки згідно з п.5.1. ст.5 Закону України №2181, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст.15 Закону України №2181) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше уточнюючий розрахунок.

При цьому в порушення пп..5.3.1. п.5.3. ст.5 Закону України №2181 вказані податкові зобов'язання відповідачем у встановлені строки не сплачені.

Відповідно до пп..6.2.1. п.6.2. ст.6 Закону України №2181 відповідачу винесено першу податкову вимогу від 12.01.10 №1/8 на суму 409313,90 грн., яка згідно довідки отримана відповідачем 01.02.10, та друга податкова вимога від 03.03.10 №2/615, яка отримана відповідачем 15.03.10.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про систему оподаткування", платники податків зобов'язані, зокрема, сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Ненарахування та несплата податків з коштів (доходів), отриманих від здійснення господарської діяльності, є порушенням інтересів держави та суспільства.

Згідно ст. 2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", завданнями органів державної податкової служби, зокрема, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року N 2181-III (Далі - Закон N 2181) є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону N 2181 податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закону N 2181 податковий борг (недоїмка) визначається як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Пунктом 4.1.4 Закону N 2181 встановлено, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків) згідно з відповідним законом з питань оподаткування, така декларація подається у строки, визначені цим пунктом для такого базового податкового періоду. Для цілей підпункту 4.1.4 цього пункту під терміном "базовий податковий період" слід розуміти перший податковий період звітного року, визначений відповідним законом з питань оподаткування, зокрема календарний квартал для цілей оподаткування прибутку підприємств.

Платник податку звільняється від обов'язку подавати податкову декларацію за звітний (податковий) період протягом поточного року у разі, якщо його податкові зобов'язання були відображені у річній податковій декларації на поточний рік відповідно до закону з питань окремого податку, збору (обов'язкового платежу).

Підпунктом 4.2.2 Закону N 2181 передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Пунктом 5.1 Закону N 2181 передбачено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Пунктом 5.2.1 Закону N 2181 встановлено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до підпункту "а" пп. 6.2.3 Закону N 2181 перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.

Відповідно до підпункту "б" пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону N 2181 друга податкова вимога направляється не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону N 2181 узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені статтею 5 вказаного Закону, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи вказані вище рішення щодо визначеної контролюючим органом суми зобов'язання вручені адресатові (відповідачу), про що свідчить підпис його представника по поштовому повідомленні про вручення, в адміністративному порядку та до суду, у встановлені Законом N 2181 строки, не оскаржено. Отже, сума податкових зобов'язань із заявлених платежів вважається узгодженою. Протягом встановленого Законом N 2181 строку сума податкового зобов'язання відповідачем не погашена.

В зв'язку з цим, в силу норм Закону N 2181 зазначене податкове зобов'язання з податку на додану вартість набуло статусу податкового боргу.

Беручи до уваги вищезазначені факти, позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу визнаються судом такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач не спростував жодних фактів з приводу необґрунтованості позовних вимог та жодних доказів про сплату узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість суду не надав.

Отже, відповідно до пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Закону N 2181 у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків.

Підпунктом 16.1.1 пункту 16.1 статті 16 Закону 2181 визначено, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до норм статті 17 Закону 2181 штрафні санкції за порушення податкового законодавства накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, крім штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, що встановлюються окремим законодавством.

Штрафні санкції накладаються контролюючими органами, а у випадку, передбаченому пунктом 17.2 цієї статті, самостійно нараховуються та сплачуються платником податків.

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у визначених розмірах.

Крім того, пунктом 17.1.1 Закону N 2181 передбачено, що платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону N 2181 встановлено, що підставою для примусового стягнення активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу є виключно рішення суду.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог оскільки позивачем доведена обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача заявленої суми податкового боргу в розмірі 1947263,98 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Київський річковий порт»(04040, м.Київ, вул. Верхній Вал, б.70 (, р/р 0015 у ВАТ «ВІЕЙБІБАНК»у м.Києві, МФО 380537, р/р 9101 ПАТ «АКБ «Київ», МФО 322498, р/р8601 у АТ «Сведбанк», МФО 300164) податковий борг в розмірі 1 947 263,98 грн. (один мільйон дев'ятсот сорок сім тисяч двісті шістдесят три грн.) 98 коп. на р/р 0008 одержувач: УДК у Подільському районі м. Києва, банк одержувача: ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, код ЄДРПОУ 2607793. Стягувач - Державна податкова інспекція у Подільському районі м. Києва.

3. Постанова може бути, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур