Справа № 811/1756/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року справа № 811/1756/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення, яким відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі ЧАЕС).

Водночас, просив суд зобов`язати Управління перерахувати пенсію, починаючи з 01 жовтня 2107 року, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, яка встановлена законом на 01 січня відповідного року, і виплатити її з урахуванням раніше отриманих коштів.

Стверджує, що брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, будучи призваним на військові збори (військовозобов`язаний) до складу військової частини.

Пояснює, що призов на військові збори є одним з видів військової служби, до яких відноситься і строкова служба.

На його думку, право на перерахунок пенсії мають усі особи, які стали ліквідаторами під час проходження військової служби.

Управління заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.29).

Зазначає, що право на перерахунок пенсії мають лише ліквідатори наслідків аварії на ЧАЕС з числа тих, хто проходив дійсну строкову службу і набув інвалідність.

Ухвалою суду від 13 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.2-3).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, позивач отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» з 2015 року (а.с.4-8).

Згідно архівної довідки від 09 грудня 2013 року і довідки військового комісаріату від 19 квітня 2018 року позивач призивався на збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році і проходив військову службу у певній військовій частині (а.с.17-20).

25 квітня 2018 року позивач звернувся до Управління з заявою про перерахунок пенсії шляхом обчислення з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, яка встановлена законом на 01 січня відповідного року (а.с.9-10).

02 травня того ж року відповідач прийняв рішення, яким відмовив у перерахунку пенсії на підставі приписів частини 3 статті 59 Закону (а.с.11).

Відмова ґрунтується тлумаченням згаданої норми права, яка, на думку Управління, надає право на перерахунок пенсії лише особам, які проходили дійсну строкову військову службу.

Водночас, Управління зазначило, що позивач не є інвалідом.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, Управління визнає, що: позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; ліквідовував їх під час виконання обов`язку військової служби (військовозобов`язаний); призивався на збори по ліквідації наслідків.

Приписами частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) (в редакції до 01 жовтня 2017 року) передбачалося, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, дія цієї норми права поширювалась лише на військовослужбовців, які проходили дійсну строкову службу і стали інвалідами.

Приписами частини 3 статті 59 Закону (застосовуються з 01 жовтня 2017 року) встановлено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Нова ж редакція згаданої норми права значно розширила коло осіб, на яких вона стала поширюватись.

Ними є: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань; особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.

Щоб зрозуміти кого законодавець відніс до осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, треба прочитати назву статті 59 Закону.

Вона є такою: «Пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи»

Таким чином, під «особами» треба розуміти військовослужбовців (всіх видів військової служби), які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і внаслідок цього стали інвалідами.

Суд переконаний, що, розширивши коло осіб, на яких поширюється дія згаданих приписів Закону, законодавець усував пряму дискримінацію.

Так, до 01 жовтня 2017 року тільки військовослужбовці дійсної строкової служби, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і стали інвалідами, мали право на обчислення пенсії по інвалідності за певним правилом.

Поставало запитання: чому позбавлені такого права військовослужбовці, які проходили військову службу іншої форми?

Дискримінацією є різне ставлення до різних осіб за однакових обставин і за відсутності виправдання такого різного ставлення.

Військовослужбовці дійсної строкової і інших форм військової служби знаходились в однакових умовах під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Різниця між ними полягала лише у формі проходження військової служби (одні проходили вперше, а інші вдруге або ж більший строк).

За таких обставин різниця у правовому статусі не виправдовувала різного ставлення.

Управління ж трактує зміни до приписів частини 3 статті 59 Закону, застосовуючи дискримінаційний підхід.

Відповідно до приписів статті 10 Закону до військовослужбовців, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відносяться особи, котрі призвані на військові збори.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що дія приписів частини 3 статті 59 Закону поширювалась б на позивача за умови набуття ним інвалідності під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, Управління правомірно відмовило у задоволенні заяви лише в частині відсутності доказів набуття позивачем інвалідності.

Отже, у задоволені позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Р.І. Брегей