Справа № 2а-0770/947/12
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2018 року

м. Київ

справа №2а-0770/947/12

касаційне провадження №К/9901/689/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

за участю секретаря Жидецької В.В.

представника позивача Терещенко Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 (суддя Андрійцьо В.Д.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2013 (головуючий суддя - Запотічний І.І., судді: Кузьмич С.М., Костів М.В.) у справі № 2а-0770/947/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області та Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області, в якому просило визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо невиконання передбачених статтею 43 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заходів та дій з повернення йому надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1391592,00 грн., а також стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області на користь позивача зазначену суму надміру сплачених грошових зобов'язань.

Закарпатський окружний адміністративний суд постановою від 06.06.2012 позовні вимоги задовольнив.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20.09.2013 залишив постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Державна податкова інспекція у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області оскаржила їх у касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач-1 просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2012, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2013 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своїх вимог Державна податкова інспекція у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області посилається на порушення судами норм матеріального права, а саме: підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14, пунктів 43.1, 43.3 статті 43 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому зазначає, що оскаржувані судові рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за філією «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Ужгород» обліковується надміру сплачена сума грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1391592,00 грн., що органом доходів і зборів не заперечується.

В зв'язку з цим, філією позивача на адресу Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області неодноразово направлялись заяви від 22.06.2011 № 01-36/121, від 24.06.2011 № 01-36/124, від 08.11.2011 № 01-36/172 щодо повернення зазначеної надміру сплаченої суми грошового зобов'язання.

Листами від 25.07.2011 № 5949/10/19-0 та від 13.03.2012 № 2235/10/19-0 відповідачем-1 повідомлено філію «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Ужгород» про те, що повернення переплати з податку на прибуток буде розглядатись після завершення документальних позапланових перевірок філій, які зареєстровані в інших територіальних одиницях області, та проведення процедури реорганізації.

Судові інстанції цілком об'єктивно не погодились з такими доводами контролюючого органу та визнали протиправною його бездіяльність щодо невиконання передбачених статтею 43 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заходів та дій з повернення платнику надміру перерахованого податку на прибуток.

Так, за правилами пунктів 43.3, 43.4, 43.5 статті 43 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

На підставі отриманого висновку орган Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому Державним казначейством України.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі Державному казначейству України для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Таким чином, оскільки відповідачем-1, незважаючи на дотримання філією позивача наведених вимог щодо повернення з бюджету надміру сплаченого податку на прибуток, не подано органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку в розмірі 1391592,00 грн., позивач правомірно скористався своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом до суду.

Однак, судовими інстанціями при вирішенні спору не враховано, що відповідно до статті 43 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а також Порядку взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 21.12.2010 № 974/1597/499 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), повернення з Державного бюджету України помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених податковим законодавством, є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

За таких обставин рішення судових інстанцій про задоволення позовних вимог у частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 1391592,00 грн. є помилковими з огляду на те, що така вимога Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не є правильним способом захисту прав платника податку. У цьому випадку правильним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача-1 до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів із відповідного бюджету.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 24.11.2015 у справі № 21-3669а15 та від 01.03.2016 у справі № 826/4860/13-а, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції, на що не звернув уваги суд апеляційної інстанції, при ухваленні судового рішення неправильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 слід змінити у відповідній частині.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області задовольнити частково.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 у справі № 2а-0770/947/12 змінити, виклавши пункт третій її резолютивної частини в такій редакції: «Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області підготувати та подати Управлінню Державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області висновок про повернення Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1391592,00 грн.)».

В іншій частині постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2013 у справі № 2а-0770/947/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк