Справа № 815/3132/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3132/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі по тексту відповідач або ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області з відмови, листом №2493/Л-11 від 09 січня 2018 року, ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати суми компенсації втрати частини доходів, за період з 01 січня 2011 року по 30 листопада 2017 року, у звязку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 28211,21 грн.;

- зобовязати ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів, за період з 01 січня 2011 року по 30 листопада 2017 року, у звязку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 28211,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ПФУ в Одеській області, на виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 13 вересня 2011 року по справі №2-а-2310/11 було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та донараховано, за період з 01 січня 2011 року по 23 липня 2011 року, суму недоотриманої пенсії в розмірі 28211,21 грн. Зазначені кошти у розмірі 28211,21 грн. були виплачені позивачу лише 13 грудня 2017 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача, з якої вбачається, що на картковий рахунок позивача надійшла грошова сума у розмірі 28211,21 грн., як стягнення заборгованості за постановою Приморського районного суду міста Одеси від 13 вересня 2011 року по справі №2-а- 2310/11. Згідно з вищезазначеною постановою суду відповідачем було сплачено позивачу суму недоотриманої пенсії, але, порушуючи вимоги статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ, позивачу не була виплачена відповідна компенсація, чим завдано майнової шкоди у розмірі суми несплаченої компенсації. У грудні 2017 року, позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про нарахування та сплату йому суми компенсації втрати частини доходів, на що відповідач листом №2493/Л-11 від 09 січня 2018 року відмовив позивачу у задоволенні заяви на підставі того, що поточна пенсія своєчасно нараховувалась та виплачувалась, проведення розрахунку компенсації втрати частини доходу не було предметом судового розгляду, а тому вчинення таких дій головним управлінням виходитиме за межі зобовязань, покладених постановою суду. Не погоджуючись із зазначеною відмовою позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою судді від 03.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання призначено на 18 липня 2018 року о 09:30 годині.

12 липня 2018 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов (вхід № 20067/18), відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись в цілому на те, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії), порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання) та затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців. Враховуючи те, що доходи, а в даному випадку пенсія, виплачуються позивачу вчасно, без затримки, підстав для виплати компенсації немає.

У судове засідання представники сторін не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначених обставин, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2011 року, яка набрала законної сили 26.09.2011 року по справі № 2-а-2310/11 зобовязано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та провести виплати державної та додаткової пенсії як інваліду 2-ї групи з 01 січня 2011 року по 23 липня 2011 року згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, передбачену ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком (а.с. 11-12).

ГУ ПФУ в Одеській області на виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2011 року по справі №2-а-2310/11 було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та донараховано за період з 01 січня 2011 року по 23 липня 2011 року суму недоотриманої пенсії в розмірі 28211,21 грн.

Судом встановлено, що зазначені кошти у розмірі 28211,21 грн. були фактично виплачені позивачу лише 13 грудня 2017 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача, з якої вбачається, що на картковий рахунок ОСОБА_1 надійшла грошова сума у розмірі 28211,21 грн., як стягнення заборгованості за постановою Приморського районного суду міста Одеси від 13 вересня 2011 року по справі №2-а- 2310/11 (а.с. 13).

У грудні 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про нарахування та сплату йому суми компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати» (а.с. 9).

Листом від 09.01.2018 року № 2493/Л-11 (а.с. 10) відповідач відмовив позивачу у задоволенні вказаної заяви та зазначив, що поточна пенсія нараховувалась та виплачувалась своєчасно, а позивач вимагає виплату компенсації частини доходів, отримання яких вирішено в судовому порядку, а тому законні підстави для компенсації втрати таких доходів відсутні. Крім того, проведення розрахунку компенсації втрати частини доходу не було предметом судового розгляду справи № 2-а-2310/1, а тому вчинення таких дій головним управлінням виходитиме за межі зобовязань, покладених постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2011 року.

Не погоджуючись з відмовою відповідача та вважаючи такі дії протиправними позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до частини другої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, повязані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту цієї норми випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина повязується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку (статті 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»).

Постановою Верховного суду України від 18.11.2014 у справі №21-518а14 було визначено, що основною умовою для виплати громадянину компенсації ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (органом УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.

Як вбачається зі змісту ст. 5 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» неможливість виплати особі компенсації втрати частини доходів пов'язується із неотриманням таких доходів із вини громадянина.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Пункти 1, 2 Порядку відтворюють положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно з пунктами 2-4 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими повязується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов'язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в зазначеній справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі № 522/5664/17, № 336/4675/17 та від 21.02.2018року у справі № 569/7903/16-ц, а відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Судом встановлено, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2011 року, яка набрала законної сили 26.09.2011 року по справі № 2-а-2310/11 зобовязано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та провести виплати державної та додаткової пенсії як інваліду 2-ї групи з 01 січня 2011 року по 23 липня 2011 року згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, передбачену ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Отже, факт того, що відповідач за період з 01.01.2011 року по 23.07.2011 року протиправно не здійснював належні нарахування та виплати позивачу суми пенсії не підлягає доказуванню, оскільки він встановлений постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2011 року, яка набрала законної сили 26.09.2011 року у справі № 2-а-2310/11.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача та виплачено останньому 13.12.2017 року суму недоотриманої пенсії в розмірі 28211,21 грн. за період з 01 січня 2011 року по 23 липня 2011 року.

Оскільки тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося з вини відповідача, а фактична виплата заборгованості проведена лише у грудні 2017 року, суд приходить до висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду, в тому числі за період, який передував постановленню 13.09.2011 року Приморським районним судом м. Одеси рішення у справі № 2-а-2310/11.

В силу вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню так як невиплата компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії є неправомірною, оскільки виплата пенсії особі на підставі рішення суду не змінює суті цих виплат та не перетворює їх в одноразову виплату, а тривале неперерахування пенсії за минулі періоди сталося з протиправною бездіяльністю відповідача, а тому позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови (викладена в листі №2493/Л-11 від 09 січня 2018 року) ОСОБА_1 у здійсненні нарахування та виплати суми компенсації втрати частини доходів, за період з 01 січня 2011 року по 30 листопада 2017 року, у звязку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 28211,21 грн.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 28211,21 грн. за період з 01 січня 2011 року по 30 листопада 2017 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Cтефанов