Справа № 1540/3540/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3540/18
УХВАЛА

Про повернення позовної заяви

23 серпня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону про визнання незаконним, та таким, що не відповідає дійсності висновок від 16.07.2013р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прапорщика ОСОБА_1; визнання протиправними та скасування Наказів 21 червня 2013року №257-ос, від 25 липня 2013року №315-ос в частині, що стосуються ОСОБА_1; визнання протиправним та скасування Наказу від 27 серпня 2013року №380-ос в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби згідно ст.26 ч.6 п."и" (через систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" в запас Збройних Сил України; скасування Наказу від 25 вересня 2013року №436-ос в частині виключення із списків особового складу загону та усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1, контролера-начальника групи тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу; поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати незаконним, та таким, що не відповідає дійсності висновок від 16.07.2013р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прапорщика ОСОБА_1; визнати протиправними та скасувати Накази Одеського прикордонного загону від 21 червня 2013року №257-ос, від 25 липня 2013року №315-ос в частині, що стосуються ОСОБА_1; визнати протиправним та скасувати Наказ Одеського прикордонного загону від 27 серпня 2013року №380-ос в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби згідно ст.26 ч.6 п."и" (через систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" в запас Збройних Сил України; скасувати Наказ начальника Одеського прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 25 вересня 2013року №436-ос в частині виключення із списків особового складу загону та усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1, контролера-начальника групи тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу; поновити ОСОБА_1 на займаній посаді в Одеському прикордонному загоні.

Ухвалою суду від 20.07.2018р. вищеозначену позовну заяву, відповідно до положень ст.169 КАС України, було залишено без руху, у зв'язку з невідповідністю вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. Зокрема, частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір, у тому числі, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018рік" від 7 грудня 2017року №2246-VIII (зі змінами та доповненнями), з 1 січня 2018року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 1762грн.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, судом встановлено, що за звернення до суду з вимогами немайнового характеру, зокрема, щодо визнання незаконним, та таким, що не відповідає дійсності висновку від 16.07.2013р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прапорщика ОСОБА_1; визнання протиправними та скасування Наказів Одеського прикордонного загону 21 червня 2013року №257-ос, від 25 липня 2013року №315-ос в частині, що стосуються ОСОБА_1; скасування Наказу начальника Одеського прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 25 вересня 2013року №436-ос в частині виключення із списків особового складу загону та усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1, контролера-начальника групи тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу, позивач - ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 х 0,4 = 704,80грн.), що становить 2819,20грн.

При цьому, судом відхиляється, та не приймається до уваги додана позивачем - ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви копія банківської квитанції від 16.07.2018р. №ПН912 про сплату судового збору в сумі 704,80грн., оскільки документ про сплату судового збору подається до суду в оригіналі.

Також, судом встановлено, що оскаржуваний позивачем Висновок службового розслідування за фактом можливого перебування з ознаками вживання спиртних напоїв під час знаходження у службовому відрядженні 07.07.2013р. військовослужбовців Одеського прикордонного загону на відділі прикордонної служби "Чорна" Котовського прикордонного загону, начальником Одеського прикордонного загону затверджено 16.07.2013р.

21.06.2013р. начальником Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України винесено Наказ "Про притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності" №257-ос.

Судом встановлено, що Наказ "Про підсумки службового розслідування" №315-ос начальником Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України винесено 25.07.2013р.

З означеним Наказом "Про підсумки службового розслідування" №315-ос від 25.07.2013р. позивача - ОСОБА_1 ознайомлено 02.08.2013р.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що спірний Наказ "По особовому складу" №380-ос начальником Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України винесено 27.08.2013р.

25.09.2013р. начальником Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України винесено Наказ "По особовому складу" №436-ос.

Частинами 1,2,5 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, з урахуванням вищеозначеного, судом встановлено, що ОСОБА_1 пропущено законодавчо визначений строк звернення до суду з даною позовною заявою, водночас, у порушення вимог ч.6 ст.161 КАС України, до заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім того, згідно з п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрутовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Водночас, судом з'ясовано, що позивач - ОСОБА_1 у позовній заяві, серед іншого, просить суд скасувати Наказ начальника Одеського прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 25 вересня 2013року №436-ос в частині виключення із списків особового складу загону та усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1, контролера-начальника групи тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу, зазначаючи, при цьому, в якості відповідача лише Одеський прикордонний загін.

З огляду на наявність зазначених недоліків позивача повідомлено про необхідність їх усунення протягом десяти днів з дня отримання даного судового рішення, шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду доказів на підтвердження сплати судового збору, доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, уточненого адмніністративного позову, з урахуванням положень ст.ст.160, 161 КАС України, з його копіями відповідно до учасників справи, та копіями доданих до нього документами.

16.08.2018р. на виконання вимог ухвали суду від 20.07.2018р. про залишення позовної заяви без руху, від позивача - ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання (вхід.№23906/18), у якому позивачем як на підставу для поновлення законодавчо передбаченого строку звернення до суду з даним адміністративним позовом посилається на те, що пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинен застосовуватися автоматично, оскільки це першкоджає достопу до правосуддя. Крім того, позивач зазначає, що про наявність спірного наказу йому стало відомо у 2018р.

Також, до вказаного клопотання від 16.08.2018р. вхід.№23906/18 ОСОБА_1 додано банківські квитанції №ПН912 від 16.07.2018р. про сплату судового збору в сумі 704,80грн., №0.0..1 від 16.08.2018р. про сплату судового збору в сумі 2114,40грн., та уточнений адміністративний позов (в одному екземплярі), у якому позивач просить суд визнати незаконним, та таким, що не відповідає дійсності висновок від 16.07.2013р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прапорщика ОСОБА_1; визнати протиправними та скасувати Накази Одеського прикордонного загону від 21 червня 2013року №257-ос, від 25 липня 2013року №315-ос в частині, що стосуються ОСОБА_1; визнати протиправним та скасувати Наказ Одеського прикордонного загону від 27 серпня 2013року №380-ос в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби згідно ст.26 ч.6 п."и" (через систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" в запас Збройних Сил України старшого прапорщика ОСОБА_1, контролера-начальника групи тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу, без права носіння військової форми одягу; скасувати Наказ начальника Одеського прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 25 вересня 2013року №436-ос в частині виключення із списків особового складу загону та усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1, контролера-начальника групи тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу, звільненого наказом начальника начальника Одеського прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України №380-ос від 27.08.2013р. в запас Збройних Сил України за ст.26 ч.6 п."и" (через систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", без права носіння військової форми одягу; поновити ОСОБА_1 на займаній посаді в Одеському прикордонному загоні.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000року Європейським судом зазначено про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що позивачем - ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 20.07.2018р. про залишення позовної заяви без руху до суду не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Крім того, в Ухвалі суду від 20.07.2018р. про залишення позовної заяви без руху зазначено, що згідно з п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрутовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Водночас, судом з'ясовано, що позивач - ОСОБА_1 у позовній заяві, серед іншого, просить суд скасувати Наказ начальника Одеського прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 25 вересня 2013року №436-ос в частині виключення із списків особового складу загону та усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1, контролера-начальника групи тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу, зазначаючи, при цьому, в якості відповідача лише Одеський прикордонний загін.

Натомість, судом встановлено, що надаючи до суду, на виконання вимог Ухвали від 20.07.2018р., уточнений адміністратвиний позов, позивач - ОСОБА_1 означений недолік не усунуто.

Також, в Ухвалі Одеського окружного адміністратвиного суду від 20.07.2018р. зазначено про необхідність позивачу усунути недоліки, у тому числі, шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду уточненого адмніністративного позову, з урахуванням положень ст.ст.160, 161 КАС України, з його копіями відповідно до учасників справи, та копіями доданих до нього документами. Водночас, ОСОБА_1 на виконання вимог Ухвали від 20.07.2018р. про залишення позовної заяви без руху, до суду надано уточнений адміністративний позов з додатковими доказами лише в одному екземпярі.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем, у встановлений судом термін недоліки позовної заяви у повному обсязі не усунено, що відповідно є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону про визнання незаконним, та таким, що не відповідає дійсності висновок від 16.07.2013р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прапорщика ОСОБА_1; визнання протиправними та скасування Наказів 21 червня 2013року №257-ос, від 25 липня 2013року №315-ос в частині, що стосуються ОСОБА_1; визнання протиправним та скасування Наказу від 27 серпня 2013року №380-ос в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби згідно ст.26 ч.6 п."и" (через систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" в запас Збройних Сил України; скасування Наказу від 25 вересня 2013року №436-ос в частині виключення із списків особового складу загону та усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1, контролера-начальника групи тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу; поновлення на посаді, повертається позивачеві, відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст.248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону про визнання незаконним, та таким, що не відповідає дійсності висновок від 16.07.2013р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прапорщика ОСОБА_1; визнання протиправними та скасування Наказів 21 червня 2013року №257-ос, від 25 липня 2013року №315-ос в частині, що стосуються ОСОБА_1; визнання протиправним та скасування Наказу від 27 серпня 2013року №380-ос в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби згідно ст.26 ч.6 п."и" (через систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем) Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" в запас Збройних Сил України; скасування Наказу від 25 вересня 2013року №436-ос в частині виключення із списків особового складу загону та усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1, контролера-начальника групи тимчасового тримання відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу; поновлення на посаді, повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Харченко Ю.В.