Справа № 826/6875/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2018 року №826/6875/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі також - позивач, ТОВ «Споживчий центр») з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (далі також - відповідач, Держпродспоживслужба у Київській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Держпродспоживслужби в Київській області від 26 квітня 2017 року № 14 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Позовні вимоги мотивовані доводами позивача про відсутність у відповідача підстав для здійснення в строк до 31 грудня 2017 року будь-яких заходів державного нагляду щодо позивача відповідно до Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного (нагляду) контролю у сфері господарської діяльності», а також доводами про необґрунтоване порушення справи про порушення законодавства про рекламу без перевірки належним чином наявності ознак вчинення таких порушень позивачем. Так, справу порушено на підставі листа виконкому Фастівської міської ради Київської області від 31 січня 2017 року, тоді як безпосередньо відповідачем інформація про порушення не перевірялася, протокол про порушення не складався.

Повідомлення виконкому Фастівської міської ради Київської області від 31 січня 2017 року про розміщення позивачем реклами без відповідного дозволу виходить за межі повноважень останнього, визначених законодавством.

Вимоги відповідача про надання позивачем відповідних документів пред'являлися до порушення справи про порушення законодавства про рекламу, тому не підлягали ним виконанню.

Крім того, позивач вказує на відсутність реклами за відповідною адресою, зазначаючи про відсутність закликів про придбання послуг та про розміщення лише таблички та вивіски із зображенням знаку для товарів і послуг «ШвидкоГроші. Гроші до зарплати» та кредитних умов, зокрема: суми кредиту (3000 грн.), строк прийняття рішення про видачу кредиту (20 хвилин), документів, які подаються для отримання кредиту (паспорт та код), інформації про сайт і номер телефону, за яким можна отримати докладнішу інформацію.

Знак для товарів і послуг «ШвидкоГроші. Гроші до зарплати» належить ТОВ «Споживчий центр» та зареєстрований в установленому порядку. Те, що вказана інформація не є рекламою підтверджується листом Держпроспоживслужби від 30 вересня 2016 року № 603-1537/137272, отриманим у відповідь на запит позивача.

Відтак, порушення законодавства про рекламу позивачем не вчинялись, тому штраф оскаржуваним рішенням накладено на нього необґрунтовано.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач у письмовому запереченні щодо позову та його представник в судовому засіданні заначили про необґрунтованість позовних вимог, стверджуючи, що відповідач в установленому порядку порушив справу про порушення позивачем законодавства про рекламу та за результатами її розгляду правомірно прийняв рішення про накладення штрафу на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 січня 2017 року до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області надійшов лист виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 30 січня 2017 року № 06-22/423 стосовно розміщення ТОВ «Споживчий центр» зовнішньої реклами за адресою: Київська область, м.Фастів, вул.Соборна, 51 без відповідного на те дозволу.

Враховуючи отриману інформацію про розповсюдження позивачем зовнішньої реклами без відповідної дозвільної документації за вищевказаною адресою відповідач направив позивачеві вимогу від 28 лютого 2017 року № 10-01-21/1081 про необхідність прибуття уповноваженого представника підприємства до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області та надання необхідних документів, в тому числі: макету розміщення зовнішньої реклами, письмових пояснень, дозволу на розміщення зовнішньої реклами, документального підтвердження вартості розповсюдження реклами (договори, акти виконаних робіт, квитанції про сплату, платіжні доручення про сплату розміщення рекламних засобів тощо).

Водночас позивача повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, який призначено на 21 березня 2017 року, а також про те, що відповідно до частин шостої-восьмої статті 27 Закону України «Про рекламу» та пункту 2 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693, за неподання або подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдження реклами на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на виробників, рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а повторне вчинення порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі.

Вимогу надіслано позивачу на дві адреси, за якими він її отримав, а саме: за адресою: м.Фастів, вул.Соборна, 51 отримав 03 березня 2017 року, за адресою: м.Київ, вул.Саксаганського, 133А - 06 березня 2017 року, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

14 березня 2017 року до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області надійшло пояснення ТОВ «Споживчий центр» від 10 березня 2017 року № 160 про неможливість з'ясувати щодо якої рекламної конструкції направлена вимога від 28 лютого 2017 року № 10-01-21/1081, оскільки в ній не зазначено її вид, опис та розмір. Також позивач зазначив, що не розповсюджує рекламу за вказаною у вимозі адресою, тому не надає інформацію про вартість її розповсюдження.

Відповідач направив на адресу позивача додаткову вимогу від 20 березня 2017 року № 10-01-21/1491 про необхідність прибуття уповноваженого представника позивача та надання до 27 березня 2017 року документів, що стосуються розміщення зовнішньої реклами за адресою: Київська область, м.Фастів, вул.Соборна, 51. Також повідомив про призначення на 30 березня 2017 року до розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

Додаткову вимогу отримано позивачем 27 березня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Листом від 27 березня 2017 року ТОВ «Споживчий центр» повідомив Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, що запитувану інформацію та копії відповідних документів відповідачу надано листом від 10 березня 2017 року № 160.

04 квітня 2017 року відповідачем складено протокол про порушення позивачем законодавства про рекламу щодо розповсюдження зовнішньої реклами «ШвидноГроші» за адресою: Київська область, м.Фастів, вул.Соборна, 51 з ознаками порушення вимог частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу».

У подальшому відповідач направив позивачу повторну вимогу від 04 квітня 2017 року № 10-01-21/1885 про надання до 24 квітня 2017 року документів для контролю, зокрема щодо вартості розповсюдженої реклами (розміщення, виготовлення) та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, а саме 26 квітня 2017 року.

Вимога отримана позивачем 06 квітня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Листом від 19 квітня 2017 року № 269 ТОВ «Споживчий центр» повідомило відповідача про надання відповідних пояснень листом від 10 березня 2017 року № 160 та про відсутність реклами за вищевказаною адресою, що унеможливлює надання ним інформації про вартість її розповсюдження.

Рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 25 квітня 2017 року вирішено розпочати розгляд справи про порушення вимог законодавства України про рекламу відносно розповсюджувача реклами та рекламодавця ТОВ «Споживчий центр» відповідно до вимог пункту 11 Порядку накладення штрафі за порушення законодавства України про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693.

На розгляд справи про порушення законодавства про рекламу Представник ТОВ «Споживчий центр» не прибув, про вартість розповсюдження реклами не повідомив.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу рішенням Держспоживслужби у Київській області від 26 квітня 2017 року № 14 на позивача накладено штраф у розмірі 3 400,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів реклами, на підставі матеріалів справи та протоколу засідання від 26 квітня 2017 року, встановлено недотримання вимог законодавства про рекламу ТОВ «Споживчий центр» при розповсюдженні зовнішньої реклами «Швидко гроші» за адресою: 0850, Київська область, м.Фастів, вул.Соборна, буд.51 з порушенням вимог частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу», а саме: розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Розмір штрафу визначено з огляду на відсутність інформації про вартість розповсюдження реклами.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Законом України «Про рекламу» визначено засади рекламної діяльності в Україні та врегульовано відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

За змістом частини першої статті 26 вказаного Закону контроль за дотриманням законодавства України про рекламу в межах своїх повноважень здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Частиною другою цієї статті Закону України «Про рекламу» встановлено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Згідно з Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667, Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику зокрема у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Відповідно до пункту 7 Положення про Держпродспоживслужбу остання здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженим наказом Держпродспоживслужби від 25 лютого 2016 року № 13, встановлено, що державний контроль за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами на території Київської області здійснює вищевказане Головне управління.

Відтак, відповідач є органом, уповноваженим здійснювати державний контроль за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами на території Київської області, в тому числі й позивачем.

При цьому суд не погоджується з доводами позивача про відсутність у відповідача підстав щодо проведення перевірки ТОВ «Споживчий центр» з огляду на встановлений Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» мораторій до 31 грудня 2017 року, що обґрунтовується наступним.

Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено до 31 грудня 2017 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності та визначено перелік підстав, за наявності яких до 31 грудня 2017 року органами державного нагляду (контролю) здійснюються позапланові заходи державного нагляду (контролю).

За змістом статті 1 згаданого Закону у цьому Законі терміни "державний нагляд (контроль)", "заходи державного нагляду (контролю)", "органи державного нагляду (контролю)" вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За змістом статті 1 цього ж Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» належна якість товару, роботи або послуги - це властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових акта і нормативних документах, та умовах договору із споживачем, а безпека продукції - відсутність будь-якого ризику для життя, здоров'я, майна споживача і навколишнього природного середовища при звичайних умовах використання, зберігання, транспортування, виготовлення і утилізації продукції.

Тоді як Законом України «Про рекламу» визначено засади рекламної діяльності в Україні, врегульовано відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами та при цьому не врегульовано правовідносини щодо запобігання порушенням законодавства суб'єктами господарювання шляхом у сфері реклами шляхом проведення контрольних заходів у вигляді планових чи позапланових перевірок.

До правовідносин, врегульованих названим Законом, не підлягають застосуванню закони України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про захист прав споживачів».

Відтак, положення Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, а відповідач мав повноваження здійснювати контроль за дотриманням позивачем вимог законодавства про рекламу та витребовувати у нього документи, усні та/або письмові пояснення та іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Водночас не заслуговують на увагу суду доводи позивача про відсутність у виконкому Фастівської міської ради Київської області повноважень щодо звернення до відповідача з листом від 30 січня 2017 року № 06-22/423 про надання інформації стосовно розміщення позивачем реклами за відповідною адресою та за відсутності дозволу, отриманого в установленому порядку. Указаний лист, за висновком суду, має інформаційний характер стосовно обставин, пов'язаних з розміщенням рекламного засобу за відсутності необхідного дозволу, і його направлення не є доказом реалізації виконкомом Фастівської міської ради Київської області будь-яких контролюючих функцій щодо позивача.

Щодо суті виявленого відповідачем порушення позивачем законодавства про рекламу необхідно зазначити про наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу»:

- реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

- зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами (далі - Типові правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067, дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Частиною 6 статті 9 Закону встановлено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

За змістом пункту 2 Типових правил вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

З протоколу засідання Головного управління Держпродспожислужби в Київській області від 26 квітня 2017 року стосовно справи про правопорушення законодавства про рекламу вбачається, що за результатами розгляду справи встановлено розповсюдження ТОВ «Споживчий центр» зовнішньої реклами з рекламним сюжетом з умовною назвою «ШвидкоГроші», яка розміщена на фасаді споруди та поблизу цієї споруди на спеціальних тимчасових виносних конструкціях за адресою: Київська область, м.Фастів, вул.Соборна, 51 (відділення № 164 ТОВ «Споживчий центр») без відповідного дозволу органу виконавчої влади, що є порушенням вимог частини першої статті 16 Закону.

Зазначена зовнішня реклама містить в собі інформацію не лише про найменування зареєстрованого знака для товарів і послуг, а й інформацію, яка призначена (покликана) сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес до такого товару (послуги). У рекламному сюжеті з умовною навою «ШвидкоГроші» до відома споживачів реклами доводиться інформація про можливість отримання готівки «гроші до зарплати, готівкою одразу 3000 грн.», номер телефону та електронна адреса сторінки в мережі Інтернет «, sgroshi.com.ua».

Фото зазначених засобів зовнішньої реклами містяться в попередньому висновку за результатами розгляду справи відносно ТОВ «Споживчий центр», складеного начальником управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Карауловим В.

Сам факт розміщення позивачем згаданих вивіски та таблички з указаним змістом за адресою: Київська область, м.Фастів, вул.Соборна, 51 не заперечується, що підтверджується змістом позовної заяви та іншими матеріалами справи, натомість заперечується висновок відповідача що ці вивіска та табличка є зовнішною рекламною.

Суд погоджується з позивачем стосовно того, що в частині слів «ШвидкоГроші» зазначені вивіска та табличка містять зображення знаку для товарів і послуг класу 36 «Банківські операції, інформування фінансове; керування фінансове; консультування фінансове; оцінювання фінансове (страхування, банківські операції, нерухоме майно); ощадні банки; надавання фінансових позик; кредитні операції; грошові перекази; фінансування», який (знак) зареєстрований Державною службою інтелектуальної власності України. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Сорок два» відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг від 25 січня 2012 року № 150732.

Згідно з рішенням Державної служби інтелектуальної власності України від 02 вересня 2016 року вищевказане свідоцтво від 25 січня 2012 року № 150732 про реєстрацію знаку для товарів і послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «Сорок два» передано новому власнику компанії Салемор Холдінг Лімітед (Salemor Holding Limited).

У подальшому компанія Салемор Холдінг Лімітед (Salemor Holding Limited) відповідно до ліцензійного договору від 27 вересня 2016 року передала ТОВ «Споживчий центр» ліцензію - невиключне право (дозвіл) використовувати торговельну марку, а саме - виключне право на товарний знак № 150732.

З тим, що в частині слів «ШвидкоГроші» вивіска та табличка містять інформацію про найменування зареєстрованого знака товарів і послуг, який правомірно використовується позивачем, погодився також відповідач, що підтверджується протоколом засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 26 квітня 2017 року.

Не є обгрунтованими на думку суду посилання позивача на лист Держпродспоживслужби від 30 вересня 2016 року № 603-1537/13727 на підтвердження доводів про те, що розміщена на вивісці та табличці інформація є інформацією про послуги, що ним надаються, оскільки цей лист є суб'єктивним тлумаченням законодавства згаданим суб'єктом владних повноважень та не містить норм права, які підлягають застосуванню судом.

Що стосується решти інформації, розміщеної на згаданих вивісці та табличці, то суд погоджується з доводами відповідача, що за своєю суттю ця інформація призначена (покликана) сформувати або підтримати обізнаність споживачів та їх інтерес до товару/послуги «Швидко/гроші», тобто є рекламою.

Відтак, відповідачем обґрунтовано встановлено розміщення позивачем засобів зовнішньої реклами за відсутності на це необхідного дозволу.

Статтею 27 Закону України «Про рекламу» передбачено відповідальність за порушення законодавства про рекламу.

Так, згідно з частиною першою указаної статті особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

За змістом пункту 3 частини другої статті 27 згаданого Закону відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відповідно до приписів частини четвертої указаної статті 27 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Згідно з частиною сьомою цієї ж статті у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ураховуючи наведені правові норми, порушення законодавства про рекламу та ненадання позивачем інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, відповідач правомірно застосував до позивача штраф у розмірі 3400,00 грн., що становить 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2017 році (200 х 17,00 грн. = 3 400,00 грн.).

Відтак, оспорюване рішення Головного управління Дерпродспоживслужби в Київській області від 26 квітня 2017 року № 14 є правильним по суті і винесене відповідачем в межах компетенції, визначеної законом.

Також указане рішення прийняте з дотриманням процедури, визначеної Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693, що підтверджується змістом окремих правових норм цього Порядку та вищевикладеними обставинами, встановленими судом.

Відповідно до пункту 9 Порядку, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Згідно з пунктом 10 Порядку протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк.

За змістом пунктів 11-16 за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу:

- перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження;

- отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу;

- готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідачем належним чином витребовувались письмові пояснення та документи від позивача, складено протокол про порушення позивачем законодавства про рекламу, повідомлено позивача про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, складено попередній висновок за результатами розгляду справи та розглянуто справу, на розгляд якої позивач свого представника не направив, та в кінцевому результаті прийнято правильне по суті рішення.

За наведених обставин позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги викладене в сукупності, керуючись вимогами статей 2, 5-11, 72-77, 139, 227, 241-243, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 133А, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (08133, м.Вишневе, вул.Балукова, 22, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко