Справа № 1940/1476/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1476/18

31 серпня 2018 року м. Тернопіль
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, у складі: головуючої судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2018 до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області, у якій позивач просить зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення безпідставно сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири в розмірі 9817,60 грн. згідно квитанції №0.0.863908614.1 від 05.10.2017 року.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" позивач звільнена від сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки нерухоме майно ним придбано вперше. При зверненні до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з проханням про повернення вказаного збору у розмірі 9817,60 грн., позивач отримав відмову, яку вважає протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

14.08.2018 ОСОБА_1 об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області подано до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, враховуючи те, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Крім того, позивач добровільно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 9817,60 грн. і Тернопільське об'єднане управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області не вчиняло дій та не приймало рішень щодо зобов'язання позивача сплатити такий збір.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 31.08.2018 року о 09:00 год.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області в суд не з'явилась, 06.08.2018 через відділ документального забезпечення суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, просила долучити до матеріалів справи довідку на підтвердження зарахування коштів до державного бюджету №1966 від 02.08.2018 та зазначила, що при вирішенні даної справи покладається на рішення суду.

31.08.2018 представник ОСОБА_2 через відділ документального забезпечення суду подав заяву про розгляд справи без їх участі, просив позов задовольнити повністю.

Від представника відповідача ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області 31.08.2018 надійшло аналогічне клопотання, в якому просить слухати дану адміністративну справу у порядку письмового провадження та відмовити у задоволені позову повністю з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 194, частини першої статті 205, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності учасників справи, які не прибули у судове засідання, та за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши подані докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

05.10.2017 між приватним акціонерним товариством "Компанія з управління активами "Національний резерв" та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого позивач придбав у власність квартиру №99, що розташована в будинку №32 по вулиці Генерала ОСОБА_3, місто Тернопіль. (арк.спр.12-13)

При цьому, позивач сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла, що становить 9817,60 грн. відповідно до квитанції №0.0.863908614.1 від 05.10.1017. (арк.спр.15)

Згідно довідки управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області №1966 від 02.08.2018 підтверджено зарахування від ОСОБА_2 до державного бюджету 05.10.2017 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна" в сумі 9817,60 грн.(арк.спр.23)

Позивач звертався до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 9817,60 грн., проте листом від 27.06.2018 № 9262/07 йому відмовлено з посиланням на відсутність підстав для повернення вказаного збору, так як Пенсійний фонду України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз'яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.(арк.спр.20)

Позивач, не погодившись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР із змінами та доповненнями.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (надалі - Порядок №1740).

Згідно з пунктом 15-1 Порядку №1740 сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку №1740 сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів суд дійшов висновку, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 05.10.2017, позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 05.10.2017 (арк.спр.14), що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №113896556 від 13.02.2018. (арк.спр.16)

В матеріалах справи наявна довідка від 02.06.2018 №1534, видана товариством з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" про те, що ОСОБА_2 станом на 29.12.2012 зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в місті Тернополі немає. (арк.спр.17)

Згідно довідки ОСОБА_1 міського бюро технічної інвентаризації від 25.07.2003 квартира АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого Першою ОСОБА_1 держнотконторою 22.07.2003 за реєстром №1-3497. (арк.спр.19)

Згідно довідки №15 від 24.07.2018 філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" ОСОБА_2 включений в списки на отримання приватизаційних майнових сертифікатів ТВБВ10019/019 приватизаційні житлові чеки не використані. (арк.спр.18)

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (надалі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на управління ПФУ покладено обов'язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 в адміністративній справі №819/1730/17 (№72365003 в ЄДРСР), у якій враховано правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно з яким державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 дійсно 05.10.2017 вперше придбав житло за договором купівлі-продажу - квартиру №99, що розташована в будинку №32 по вулиці Генерала ОСОБА_3 в м. Тернополі та при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівліпродажу нерухомого майна в розмірі 9817,60 грн. відповідно до квитанції №0.0.863908614.1 від 05.10.2017 і довідки управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області №1966 від 02.08.2018, який підлягає поверненню.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно положень частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких встановлених судом обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір згідно з квитанцією №8436 від 26.07.2018 у розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, 46001, ) сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Листопадова, 3, м. Тернопіль, 46001, ) подання про повернення ОСОБА_2 (місце проживання: вул. ОСОБА_5 ОСОБА_3АДРЕСА_3, м. Тернопіль, 46024, РНОКПП НОМЕР_1) 9817,60 (дев'ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 60 (шістдесят) коп. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією №0.0.863908614.1 від 05.10.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль, 46001, ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: вул. ОСОБА_5 ОСОБА_3АДРЕСА_3, м. Тернопіль, 46024, РНОКПП НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. сплачений згідно з квитанцією № 8436 від 26.07.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна

Суддя Мартиць О.І.