Справа № 211/3423/18
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/3423/18
Провадження № 2-а/211/132/18
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
28 серпня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що 19 липня 2018 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАА № 490299 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. зі змісту вказаної постанови вбачається, що він 19.07.2018 р. о 12-21 годині працюючи в режимі регулярних перевезень на транспортному засобі ГАЗ РУТА 22 АЕ8242АА порушив правила зупинки, під час висадки пасажирів, здійснивши зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу,чим порушив п. 15.9 г) ПДР України. З вказаною постановою він не згоден, оскільки правопорушення не вчиняв, докази вчинення в матеріалах справи відсутні. так, він дійсно 19.07.2018 р. приблизно о 12-20 годині рухався за вказаним маршрутом на транспортному засобі д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив висадку пасажирів по вул. Серафимовича, 64, не порушуючи ПДР України. О 12-21 годині до нього підійшли працівники патрульної поліції та повідомили, що він порушив п. 15.9 г) ПДР, у звязку з чим була складена постанова, відповідно до якої на нього накладено стягнення у вигляді штрафу. Однак під час складення постанови поліцейський не зясував всіх обставин справи, не здійснив вимірювання місцезнаходження транспортного засобу відносно до пішохідного переходу, значить не можна стверджувати, що він зупинився на пішохідному переході чи ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Інспектор не зазначає відстань, на якій зупинився водій відносно пішохідного переходу. Під час складання постанови інспектором було порушено вимоги ст. 280 КУпАП, не зясовано чи винен позивач у вчиненні правопорушення, наявність обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також не зясовано інші обставини, які мають значення для справи, тому просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАА № 490299 від 19.07.2018 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП, посилаючись на відсутність доказів та порушення відповідачем вимог КУпАП.
Ухвалою суду від 25 липня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. До суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові.
Відповідач інспектор УПП ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, до суду надійшов відзив на позов в обґрунтування якого зазначено, що інспектором під час патрулювання 19.07.2018 р. близько 12-20 години у м. Кривому Розі по вул. Леоніда Бородича, біля будинку № 2-А був помічений транспортний засіб, що працює в режимі маршрутного таксі № 307 ГАЗ РУТА 22 з державними номерними знаками АЕ8242АА, який виконав зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Після чого він підійшов до автомобіля позивача та повідомивши причину зупинки і виконавши вимоги ст. 278 КУпАП, розглянув адміністративну справу по суті, склавши у відношенні позивача постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Вважає, що при винесенні постанови інспектор керувався нормами КУпАП та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими правовими актами, тому просить в задоволенні позову відмовити.
Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підстаі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Як встановлено судом, 19 липня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції в м.Кривий Ріг ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАА № 490299 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 19 липня 2018 р. о 12-21 годині керуючи транспортним засобом «ГАЗ РУТА 22» державний номерний знак НОМЕР_2 та працюючи в режимі регулярних перевезень, порушив правила зупинки під час висадки пасажирів, здійснивши зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 г) ОСОБА_4 дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ОСОБА_4 дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями).
Згідно пункту 15.9 г) ПДР, забороняється зупинка на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.
Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці ОСОБА_4, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною 2 статті 121-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів .
Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 19.07.2018 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск наданий відповідачем) вбачається, що на ньому зафіксовано факт перебування маршрутного таксі № 307 по вул. Серафимовича, 64 в м. Кривому Розі (кільце залізничного вокзалу). О 12:39 позивачу розяснюють положення ст.63 Конституції України та за ст.268 КУпАП, заяв та клопотань на той час не надійшло. Таким чином розгляд адміністративної справи відбувається по вул.Серафимовича, 64 в м. Кривому Розі, згідно оскаржуваної постанови місцем її складання зазначено теж вул. Серафимовича, 64 в м. Кривому Розі, з чого суд не вбачає, що порушення відбулося по вул. Леоніда Бородича, біля будинку № 2-А в м. Кривому Розі, як стверджує відповідач у своєму відзиві. Надані суду копія письмових пояснень ОСОБА_1 не може слугувати належним доказом факту вчинення ним адміністративного правопорушення. На зображенні наданої фототаблиці відсутній взагалі як транспортний засіб позивача, так і факт правопорушення.
Крім того, з відеозапису не можливо встановити чи знаходився даний автомобіль ближче 10 метрів до пішохідного переходу. Показання свідків або понятих відсутні. В постанові про адміністративне правопорушення від 19.07.2018 року не зазначено на який відстані знаходився автомобіль, вимірювання не проводилось.
Таким чином судом встановлено, що відповідачем не надано суду жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо).
Тому суд бере до уваги відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення (відсутність субєктивної сторони умислу на вчинення порушення) та вважає, що вимоги в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора УПП щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121-2 КУпАП, суд зазначає наступне.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч.1 ст.217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обовязків.
В силу приписів ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З вищевикладених норм випливає, що відповідач, як працівник підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання, у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обовязків має право здійснювати контроль за дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху та у разі виявлення порушень цих правил, наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.
За наведених обставин, суд вважає, що при вчиненні дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ОСОБА_4 дорожнього руху відповідач діяв на підставі норм чинного законодавства та у межах наданих йому повноважень, а тому підстави для визнання його дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121-2 КУпАП, протиправними відсутні.
В свою чергу позивач, відповідно до ст.268 КУпАП, наділений правом на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, яким і скористався.
Суд вважає, що скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є належним та повних способом захисту прав позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині, в частині вимог про визнання протиправними дій відповідача слід відмовити.
Згідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246, 286 КАС України, суд,-
адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати постанову ЕАА № 490299 від 19 липня 2018 р. винесену інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції старшого лейтенантом поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121-2 КупАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень 00 копійок.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.
Суддя Д.М.Ніколенко