Справа № 826/8668/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2018 року № 826/8668/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський завод будівельних

матеріалів»

до Державної служби геології та надр України

про визнання нечинними та скасування в частині наказів

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати нечинним з 18.02.2017 року наказ Державної служби геології та надр України від 25.10.2016 року № 373 «Щодо анулювання, зупинення, поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів»; визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо непоновлення приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» дії спеціального дозволу на користування надрами № 2410 від 26.03.2001 року, після усунення ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» порушень вимог законодавства, зазначених в п. 3 додатку 2 до наказу Державної служби геології та нар України 25.10.2016 № 373; визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 року № 5 в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів»; визнати протиправним та скасувати припис Державної служби геології та надр України від 17.02.2017 № 1/2410 в частині надання вказівки ПрАТ «Новгород- Сіверський завод будівельних матеріалів» усунути порушення у сфері надрокористування шляхом завершення переоцінки запасів крейди і суглинків Новгород-Сіверського родовища та подання в письмовій формі підтвердження факту усунення цього порушенню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 24.07.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 15.11.2017 р.

Відповідно до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 15.11.2017 р. розгляд справи відкладено на 21.12.2017 р. у зв'язку зміною графіку слухання.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 21.12.2017 р. розгляд справи відкладено до 07.02.2018 р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді Федорчука А.Б. на лікарняному.

Представником Позивача 05.02.2017 р. подано до суду заяву про зміну предмету позову, в яких просить: визнати нечинним з 18.02.2017 року наказ Державної служби геології та надр України від 25.10.2016 року № 373 «Щодо анулювання, зупинення, поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів»;

визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо непоновлення приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» дії спеціального дозволу на користування надрами № 2410 від 26.03.2001 року, після усунення ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» порушень вимог законодавства, зазначених в п. 3 додатку 2 до наказу Державної служби геології та нар України 25.10.2016 № 373;

визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 року № 5 в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів»;

визнати протиправним та скасувати припис Державної служби геології та надр України від 17.02.2017 № 1/2410 в частині надання вказівки ПрАТ «Новгород- Сіверський завод будівельних матеріалів» усунути порушення у сфері надрокористування шляхом завершення переоцінки запасів крейди і суглинків Новгород-Сіверського родовища та подання в письмовій формі підтвердження факту усунення цього порушення;

зобов'язати Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» шляхом видання наказу відповідно до п. 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615.

В судовому засіданні 07.02.2018 р. Судом прийнято заяву про зміну предмету позову поданою Позивача та відкладено розгляд справи до 12.03.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем безпідставно прийнято накази про зупинення дії дозволу та припис в частині усунення порушення у сфері надрокористування, оскільки Відповідач при прийнятті вказаних рішень керувався нечинними нормами законодавства України.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що Позивач порушив законодавство у сфері надрокористування та не усунув порушення, тому оскаржувані накази та припис є правомірними та не підлягають скасуванню. Підстав для поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами немає.

В судовому засіданні 12.03.2018 року Судом прийнято рішення про розгляд справи в спрощеному провадженні у відповідності до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. ).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Державною службою геології та надр України прийнято Наказ від 23.06.2016 року №194 «Про проведення перевірок користувачів надр у III кварталі 2016 року».

Наказом Держгеонадр від 20.07.2016 р. № 215 внесено зміни до плану проведення перевірок надрокористувачів та наказів Держгеонадр від 21.06.2016 р. № 193 та від 23.06.2016 р. № 194, згідно якого до переліку надрокористувачів, щодо яких будуть здійснюватися заходи державного нагляду (контролю) було включено Позивача.

Відповідачем повідомлено рекомендованим листом від 22.07.2016 року №12591/13/14-16 Позивача про проведення планової перевірки, який отримано останнім 26.07.2015р.

Співробітниками Східного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України 10.08.2016 було здійснено виїзд до Позивача, власника спеціального дозволу на користування надрами №2410 від 26.03.2001 року, для проведення планової перевірки щодо дотримання надрокористувачем встановленого порядку, норм і правил проведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використання надр.

За результатами проведення планової перевірки надрокористувача посадовими особами органу державного геологічного контролю складено Акт перевірки №56/2410.

На підставі проведеної планової перевірки щодо дотримання надрокористувачем встановленого порядку, норм і правил проведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використання надр Державною службою геології та надр України складено припис від 10.08.2016 року №56/2410.

У вказаному приписі зазначено, що ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» не допустило посадових осіб Відповідача до здійснення державного нагляду (контролю), чим порушило ст.10, 11 Закону України від 05.04.2007 року №877-V «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та встановлено не дотримання умов користування надрами, а саме не дотримання вимог угоди про умови користування надрами (від 07.02.2012 року №2410), яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 року №2410 в частині обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю, чим порушено ст.24 Кодексу України про надра, Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 та Угоди про умови користування надрами від 07.02.2012 року №2410.

Позивачу було надано строк для усунення порушень до 19.08.2016 року.

У зв'язку з невиконанням у встановлений строк вимог припису Відповідачем прийнято наказ від 25.10.2016 року №373 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №2410 від 26.03.2001 року та надано 30 календарних днів для надання інформації щодо усунення порушень, які було виявлено під час перевірки.

За наслідками проведення повторної перевірки складено акт перевірки від 17.02.2017 року №1/2410, відповідно до якого встановлено наступні порушення: після зупинення наказом Держгеонадр України від 29.12.2012 року №655 дії спеціального дозволу від 26.03.2001 року №2410 надрокористувач в 2014 та 2015 роках періодично провадив видобувні роботи на ділянці Красна Горка Новгород-Сіверського родовища; не внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 року №2410, виданого ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» в зв'язку з скасуванням зазначеної у спеціальному дозволі особливої умови щодо проведення обов'язкового моніторингу та наукового супроводження використання особливих умов, передбачених дозволом та Угодою про умови користування надрами та не завершено переоцінку запасів крейди і суглинків Новгород-Сіверського родовища.

На підставі встановлених порушень Відповідачем складено припис від 17.02.2017 року №1/2410, в якому вказано на необхідність у строк до 17.03.2017 року усунути вищезазначені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати у письмовій формі матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Також наказом Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 року №5 зупинено зокрема дію спеціальних дозволів на користування надрами з 01 лютого 2017 року згідно з переліком, наведеним у додатку 2 до цього наказу. Відповідно до переліку в додатку 2 до цього наказу вказано дозвіл від 26.03.2001 року №2410.

На адресу Відповідача 02.02.2017 року надійшла Ухвала слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.01.2017 року про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки діяльності Приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» (код ЄДРПОУ 292089, юридична адреса: 16000 Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, місто Новгород-Сіверський, вулиця Козацька, 56), яка полягатиме саме у перевірці питань дотримання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр при видобуванні корисних копалин (промисловій розробці родовищ) на території Родовища Новгород-Сіверське, місцезнаходження та географічні координати якого зазначені в спеціальному дозволі на користування надрами №2410 від 26.03.2001, в період з 01.01.2013 по 31.12.2015, протягом 10 робочих днів та встановити термін проведення ревізії з 06.02.2017 по 17.02.2017.

Держгеонадрами винесено 02.02.2017 р. Наказ № 54 про проведення позапланової перевірки ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів».

За результатом проведеної перевірки Східним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України складено Акт перевірки № 1/2410 від 17.02.2017 року (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено наступні порушення: після зупинення наказом Держгеонадр України від 29.12.2012 р. № 655 дії спецдозволу № 2410 від 26.03.2001 p., надрокористувач в 2014 і 2015 роках періодично проводив видобувні роботи на ділянці Красна Горка Новгород-Сіверського родовища, наданого йому в користування. В 2014 році було видобуто 6732 тон та в 2015 році - 1817 тон крейди для виробництва тонкодісперсної крейди меленої марок ММС-ГІ і ММС-Г2 (згідно наданих сертифікатів відповідності). Порушення статті 24 КУ№ 132/94, ПКМУ№ 615; не внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 2410 від 26.03.2001 p., виданого ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів», в зв'язку із скасуванням зазначеної у спеціальному дозволі особливої умови щодо проведення обов'язкового моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов, передбачених дозволом та Угодою про умови користування надрами. Порушення ТІКМУ№ 615, ПКМУ № 827; не завершена переоцінка запасів крейди і суглинків Новгород-Сіверського родовища. Порушення пункту 25 ПКМУ N3 865.

На підставі Акту перевірки Східним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України 17.02.2017 р. складено Припис № 1/2410, в якому зазначено, що у строк до 17.03.2017 р. усунути вищезазначені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Відділу матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Позивач вважає, що ним було усунуті всі порушення, які виявлені під час перевірки, а отже не поновлення спеціальних дозволів, свідчить про протиправні дії Відповідача, а тому Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

В частині позовних вимог щодо визнати нечинним з 18.02.2017 року наказ Державної служби геології та надр України від 25.10.2016 року №373 «Щодо анулювання, зупинення, поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів», Суд зазначає наступне.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 (далі - Положення).

Відповідно до п. 9, 10 Положення Держгеонадр України відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Згідно з підпунктом 12 пункту 4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) передбачені Законом України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Проте, сам механізм проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр визначений Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 р. №1294 (надалі - Порядок №1294, в редакції станом та 2016 рік).

Відповідно до п.2 Порядку №1294 державний геологічний контроль здійснюється Держгеонадрами та її територіальними органами (далі - органи державного геологічного контролю).

Основним завданням органів державного геологічного контролю є забезпечення дотримання надрокористувачами встановленого порядку, норм і правил проведення геологозйомочних, пошукових, розвідувальних, гідрогеологічних, геохімічних, інженерно-геологічних, геофізичних та інших робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використанням надр, комплексного вивчення родовищ корисних копалин, включаючи континентальний шельф України і виключну (морську) економічну зону (п. 3 Порядку №1294).

Відповідно до п. 4 Порядку №1294 органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення та використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

Згідно з пунктів 5 - 8 Порядку №1294 Державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів. Планові перевірки надрокористувачів проводяться відповідно до квартального плану проведення перевірок, який затверджується Держгеонадрами до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. Періодичність проведення планових перевірок надрокористувачів визначається з урахуванням ступеня ризику від провадження господарської діяльності надрокористувачів згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2008 р. N 212 "Про затвердження критеріїв розподілу суб'єктів господарювання за ступенем ризику їх господарської діяльності для навколишнього природного середовища та періодичності здійснення заходів державного нагляду (контролю)" (Офіційний вісник України, 2008 р., N 23, ст. 686). Залежно від ступеня ризику органами державного геологічного контролю визначається перелік питань для проведення планових заходів, які затверджуються наказом Держгеонадр. Інформування надрокористувача про планову перевірку здійснюється не пізніше ніж за 10 днів до дати її проведення шляхом надсилання в установленому порядку повідомлення за формою, затвердженою Держгеонадрами. Повідомлення підписується керівником або заступником керівника Держгеонадр.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що про проведення перевірки органи державного нагляду повинен повідомити суб'єкта господарювання не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Відповідач зазначає, що на виконання доручення Прем'єр Міністра України ОСОБА_2 від 06.02.2016 року № 3237/1/1-16 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку України) опрацювало депутатське звернення ОСОБА_4 від 29.01.2016 року № 270/16-19 щодо перевірок суб'єктів господарювання у сфері природоохоронного законодавства та відповідно до п. 6 Порядку № 1294, наказом Держгеонадр від 21.06.2016 р. № 193 було затверджено план проведення перевірок користувачів надр на III квартал 2016 року.

Для проведення планової перевірки Державною службою геології та надр України винесено наказ від 23.06.2016 року № 194 «Про проведення перевірок користувачів надр у III кварталі 2016 року».

Наказом Держгеонадр від 20.07.2016 р. № 215 було внесено зміни до плану проведення перевірок надрокористувачів та наказів Держгеонадр від 21.06.2016 р. № 193 та від 23.06.2016 р. № 194, згідно якого до переліку надрокористувачів, щодо яких будуть здійснюватися заходи державного нагляду (контролю) було включено Позивача.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні вищезазначені Накази про призначення перевірки, а отже встановити дату призначення перевірки Позивача не можливо.

В матеріалах справи міститься Лист за вих. №0727/2016-1 від 27.07.2016 р. за підписом представника Позивача, який направлено Відповідачу, що не заперечується останнім (надалі- Лист №0727/2016-1).

З Листа №0727/2016-1 вбачається, що на адресу Приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» 26.08.2016 р. надійшло Повідомлення від 22.07.2016 р. за вих. №12591/13/14-16 Державної служби геології та надр України про проведення перевірки з 01.08.2016 р.

Суд звертає увагу, що в порушення вищезазначених норм права Відповідачем повідомлено Позивача про проведення перевірки за 4 дні до проведення перевірки.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", у разі якщо суб'єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб'єкта господарювання. Складання та затвердження плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органами державного нагляду (контролю) здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, складання та затвердження плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органами державного нагляду (контролю) здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 р. №902 "Деякі питання проведення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Зокрема, у відповідності до положень п. п. 3, 4, 6 - 8 цього Порядку, план комплексних заходів складається і затверджується Мінекономрозвитку за формою згідно з додатком. Органи державного нагляду (контролю) подають до Мінекономрозвитку в письмовій та електронній (у форматі Excel) формі відомості про заплановані заходи державного нагляду (контролю) до 15 вересня року, що передує плановому періоду, який починається з 1 січня і закінчується 31 грудня, або повідомляють про відсутність запланованих заходів.

Зміст таких відомостей визначений у п. 3 Порядку, та, зокрема, включає в себе інформацію про ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання, дату початку проведення заходу державного нагляду (контролю) та строки проведення заходу державного нагляду (контролю).

Мінекономрозвитку складає проект плану комплексних заходів та оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті не пізніше 15 жовтня року, що передує плановому.

Органи державного нагляду (контролю) вносять зауваження та пропозиції до проекту плану комплексних заходів протягом 10 календарних днів після його оприлюднення.

План комплексних заходів затверджується наказом Мінекономрозвитку та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті не пізніше 15 листопада року, що передує плановому.

Після затвердження плану комплексних заходів Мінекономрозвитку надсилає його копії зазначеним у плані органам державного нагляду (контролю).

З урахуванням плану комплексних заходів органи державного нагляду (контролю), включені до плану, затверджують свої річні плани заходів державного нагляду (контролю).

Зміни до плану комплексних заходів вносяться на підставі пропозицій органів державного нагляду (контролю) та затверджуються наказом Мінекономрозвитку.

Отже, з урахуванням передбачених ч. 1 статті 5 вказаного Закону строків складання плану здійснення перевірок суб'єктів господарювання, реалізація ч. 2 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме, постановою від 04 листопада 2015 року №902, можлива лише у 2015 році. Таким чином Відповідач при включенні позивача до плану здійснення контрольних заходів у ІІІ кварталі 2016 року не мав можливості погодити свої дії з іншими контролюючими органами в порядку, передбаченому ч. 2 статті 4 вказаного Закону.

Крім того, Позивач звертав увагу Відповідача, що Підприємство протягом 2016 року вже були здійснені заходи державного контролю (нагляду), а саме - планова перевірка з питань правильності нарахування, обліку та використання страхових коштів Фонду соціального страхування з тимчасовою втрати працездатності, про що складено Акт від 17 березня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що співробітниками Східного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України 10.08.2016 р. здійснено виїзд до Позивача, власника спеціального дозволу на користування надрами №2410 від 26.03.2001 року, для проведення планової перевірки щодо дотримання надрокористувачем встановленого порядку, норм і правил проведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використання надр.

Проте посадовими особами Позивача не було допущено співробітниками Східного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України до перевірки про складено Акт №56/2410 про недопущення до перевірки 08-10.08.2016 р. (дата складання акту).

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Враховуючи, що Позивача не було належним чином повідомлено про проведення планової перевірки, то у останнього були наявні підстави для не допуску посадових осіб Відповідача до перевірки.

Крім того, Суд звертає увагу, що з Акту №56/2410 про недопущення до перевірки 08-10.08.2016 р. не можливо встановити, коли саме співробітниками Східного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України виходили на перевірку та коли їх недопущено.

Відповідно до пунктів 7, 8 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", у разі необхідності вжиття заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно із пунктом 16 Порядку №1294 у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акту перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами. Припис або розпорядження можуть бути оскаржені до Держгеонадр або суду в установленому законом порядку.

Проте, як встановлено Судом, у даному конкретному випадку перевірка не відбулась, а тому порушень вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр посадовими особами Відповідача не виявлено.

Приписом №56/2410 від 10.08.2016 р. встановлюється строк надання до 19.08.2016 року документів і матеріалів, що підтверджують дотримання надрокористувачем вимог про надрокористування, згідно з переліком.

У переліку наведено список документів, які підлягали оцінці в ході запланованих перевірок Позивача.

Таким чином, Відповідач фактично продовжив термін проведення планової перевірки позивача.

Суд звертає увагу, що продовження терміну перевірок у такий спосіб не передбачений, ані Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", ані Порядком № 1294. Не передбачено і такої підстави для складення приписів як недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірок. Непроведення перевірок, а відтак і невстановлення порушень вимог законодавства саме у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі відповідного акту перевірки виключає можливість складення контролюючим органом приписів або розпоряджень.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що Східно міжрегіональне відділення Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України при винесенні вищезазначеного припису діяло поза межами повноважень, не на підставі та не у спосіб, передбачені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Порядком здійснення державного геологічного контролю.

Наказом Державної служби геології та надр України від 25.10.2016 року №373 «Про анулювання, зупинення, поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» зупинено дію спеціальний дозволу на користування надрами від 26.03.2001 р. № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів».

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулюються Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615.

Пунктом 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами визначений перелік підстав, за наявності яких дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби, а саме: 1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; 2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов'язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров'ю працівників або населення; 3) проведення гірничих робіт без геологічного та маркшейдерського обслуговування; 4) наявності заборгованості з плати за користування надрами; 5) порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища; 6) проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом; 7) відсутності у надрокористувача під час проведення робіт ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону; 8) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування; 9) непереоформлення дозволу у випадках, передбачених пунктом 16 цього Порядку.

З наведеного випливає, що даний перелік є вичерпний та не містить обмежень щодо прийняття Відповідачем рішень про зупинення дозволів за вказаним переліком.

Відповідно до правил частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню шляхом: визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України від 25.10.2016 року № 373 «Щодо анулювання, зупинення, поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів».

В частині щодо визнання нечинним наказу Державної служби геології та надр України від 25.10.2016 року № 373, Суд зазначає наступне.

Встановлені статтями 5, 245, 264 Кодексу адміністративного судочинства України способи захисту порушеного права не є вичерпними, разом з тим, деякі із встановлених способів захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних правовідносин, так, зокрема, вимога про визнання нечинним акту може стосуватися лише нормативно-правового акту , а про визнання протиправним індивідуального акту . При цьому вимога про визнання протиправним (недійсним, незаконним, неправомірним, скасування) індивідуальних актів не містять різних способів захисту, а є одним і тим же способом, сформульованим у різних словесних формах.

Таким чином, у тих випадках, коли предметом спору є індивідуальний акт, дія або бездіяльність позовною вимогою за правилами Кодексу адміністративного судочинства України має бути визнання такого акту, дії чи бездіяльності протиправними (недійсними, незаконними, неправомірними, скасування такого акту), а в разі оскарження нормативно-правового акту визнання його нечинним.

Суд звертає увагу, що наказ Державної служби геології та надр України від 25.10.2016 року № 373 за своєю природою не є нормативно правовим актом, а є актом індивідуальної дії, то в даному випадку дане рішення не підлягають визнанню нечинними.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 року № 5 в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів», Суд зазначає наступне.

В наказі Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 року №5 зазначено наступне: «Відповідно до пункту 22* Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (далі - Порядок), пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865 та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 29.12.2016 №7/2016)».

Так, пунктом 25 Положення №865 (у редакції, чинній до 26.03.2008 р.) було передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов'язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 р. № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" внесені зміни до пункту 25 Положення № 865 та викладено у наступній редакції: "Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі: - коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством; - коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці".

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 р. № 1236 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" постанову Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 визнано такою, що втратила чинність з 12.01.2011 р.

Відповідно до п.32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06.09.2005, визнання таким, що втратив чинність, акту Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом.

Дія акту Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акту або із зазначенням в тексті акту про визнання таким, що втратив чинність, акту Кабінету Міністрів України чи про його скасування.

У мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У взаємозв'язку з вищенаведеним слід також зазначити, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Водночас, з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1236 зміни та доповнення до Положення № 865 не вносились, попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась.

На підставі вищевикладеного Суд прийшов до висновку, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин", якою внесені зміни до пункту 25 Положення № 865, втратила чинність 12.01.2011 р., а попередня редакція пункту 25 Положення № 865 не відновлювалась, тому з цього моменту попередня та наступна редакції пункту 25 Положення №865 не є чинними.

Суд також зазначає, що листи Державної Фіскальної служби України та Міністерства юстиції України від 03.06.2016 р. № 9651/5/99-99-12-02-03-16 та від 18.09.2013 р. № 10140-0-26-13/10.2, на які посилається Відповідач в обґрунтування своїх заперечень, мають лише інформаційний характер та не є обов'язковими до застосування, а тому Суд не бере їх до уваги.

Крім того, як вбачається з акту планової перевірки, проведеної Департаментом державного геологічного контролю Держгеонадр України, відносно Позивача станом на 2016 р. не було встановлено порушень, пов'язаних із дотриманням вимог Положення №865.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо визнання протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 року № 5 в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати припис Державної служби геології та надр України від 17.02.2017 № 1/2410 в частині надання вказівки ПрАТ «Новгород- Сіверський завод будівельних матеріалів» усунути порушення у сфері надрокористування шляхом завершення переоцінки запасів крейди і суглинків Новгород-Сіверського родовища та подання в письмовій формі підтвердження факту усунення цього порушення, Суд зазначає наступне.

За наслідками проведення повторної перевірки складено акт перевірки від 17.02.2017 року №1/2410, відповідно до якого встановлено наступні порушення: після зупинення наказом Держгеонадр України від 29.12.2012 року №655 дії спеціального дозволу від 26.03.2001 року №2410 надрокористувач в 2014 та 2015 роках періодично провадив видобувні роботи на ділянці Красна Горка Новгород-Сіверського родовища; не внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 року №2410, виданого ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» в зв'язку з скасуванням зазначеної у спеціальному дозволі особливої умови щодо проведення обов'язкового моніторингу та наукового супроводження використання особливих умов, передбачених дозволом та Угодою про умови користування надрами та не завершено переоцінку запасів крейди і суглинків Новгород-Сіверського родовища.

На підставі встановлених порушень Відповідачем складено припис від 17.02.2017 року №1/2410, в якому вказано на необхідність у строк до 17.03.2017 року усунути вищезазначені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати у письмовій формі матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Позивач в додаткових поясненнях зазначає, що ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» не було відомо про зупинення наказом Держгеонадр України від 29.12.2012 року № 655 дії спеціального дозволу на користування надрами. У 2015 році після погодження плану розвитку кар'єра на 2015 рік територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Чернігівській області, товариство проводило видобувні роботи в незначній кількості, вчасно сплачувало податок на надра до місцевого бюджету та надавало форму звітності 5-ГР в ДНВП «Геоінформ Україна». Жодних зауважень, приписів та/або будь-яких інших актів або заходів реагування з боку будь-яких контролюючих органів, в т.ч. Відповідача, щодо незаконного видобування Позивачем сировини в Новгород-Сіверському родовищі впродовж 2014-2015 років не надходило та/або не вчинялося.

Крім того, на офіційному сайті ДНВП «Геоінформ Україна» в розділі «Перелік дозволів» статус спеціального дозволу на користування надрами №2410 від 26.03.2001 року протягом 2014-2016 років було визначено як «дійсний».

З огляду на вищенаведені факти, в тому числі приймання та реєстрацію відповідних звітних документів Позивача стосовно видобування надр, зважаючи на дані веб-сайту ДНВП «Геоінформ Україна», Відповідач жодних сумнівів стосовно належної дії спеціального дозволу на користування надрами №2410 від 26.03.2001 року не мав.

Про факт зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами Позивачу стало відомо лише 13 липня 2016 p., після звернення Новгород-Сіверського відділу поліції з вимогою надати копії дозвільних документів, на підставі яких протягом 2014-2015 p.p. товариство здійснювало видобуток корисних копалин.

У зв'язку із вказаним зверненням, не дивлячись на те, що в державних базах даних статус спеціального дозволу №2410 від 26.03.2001 року жодної інформації про зупинення останнього не містилось, Позивачем було прийняте рішення не розпочинати видобувні роботи в 2016 році (навіть незважаючи на погоджений план розвитку кар'єра на 2016 рік з боку територіального управління Держгірпромнагляду у Чернігівській області), до моменту підтвердження від Держгеонадр України статусу спеціального дозволу №2410 від 26.03.2001 року.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи Відповідачем не надано доказів, які підтверджували зупинення дії спеціального дозволу від 26.03.2001 року №2410 надрокористувачу в 2014 та 2015 роках періодично провадив видобувні роботи на ділянці Красна Горка Новгород-Сіверського родовища на підставі наказу Держгеонадр України від 29.12.2012 року №655.

В матеріалах справи міститься Лист Держгеонадр України від 19.08.2016 р. №14650/13/14-16, в якому повідомлено, що наказом Державної служби геології та надр України від 16.08.2016 № 253 поновлено дію спеціального дозволу на користування надрами № 2410 від 26.03.2001, наданого ПАТ «Новгород- Сіверський завод будівельних матеріалів» на видобування крейди, суглинку Новгород-Сіверського родовища, розташованого у Чернігівській області.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що станом на 17.02.2017 року (винесення спірного Припису) дія спеціального дозволу на користування надрами № 2410 від 26.03.2001, наданого ПАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» на видобування крейди, суглинку Новгород-Сіверського родовища, розташованого у Чернігівській області поновлено 19.08.2016 р., а отже, посилання на наказ Держгеонадр України від 29.12.2012 року №655 є протиправним та необґрунтованим.

З метою внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №2410 від 26.03.2001 р. в зв'язку зі скасуванням зазначеної у дозволі особливої умови щодо проведення обов'язкового моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов передбаченим дозволом та Угодою про умови користування надрами, Позивач звернувся до Державної служби геології та надр України з відповідною заявою № 22 від 06.03.2017року.

Державною службою геології та надр України Листом від 15.05.2017 року №10871/13/12-17 повернув заяву ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» з доданими до неї документи, зазначивши, що оскільки дію спеціального дозволу на користування надрами зупинено згідно наказу від 25.10.2016 р. № 373 і прийнято рішення щодо анулювання дозволу у судовому порядку, Державна служба геології та надр України не може прийняти позитивне рішення щодо заяви ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів».

В частині щодо пункту 3 припису № 1/2410 від 17.02.2017 року, яким надано вказівку ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» усунути порушення у сфері надрокористування шляхом завершення переоцінки запасів крейди і суглинків Новгород- Сіверського родовища, згідно п. 25 Постанови КМ України № 865 та подання в письмовій формі підтвердження факту усунення цього порушення, Суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що для завершення переоцінки запасів крейди і суглинків, на замовлення ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» в січні 2017 року ДГП «ГЕОЛЕКСПЕРТИЗА» було проведено експертизу геологічних матеріалів по видобуванню крейди та суглинків на Новгород-Сіверському родовищі у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, що виконується ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів», результатом якої стало складення і затвердження у встановленому законом порядку експертного висновку № 514-Е.

Вищевказаний експертний висновок подано до Держгеонадра України із супровідним листом від 31 січня 2017 року вих. № 4 (вхід. №2626/02/14-17 від 31.01.2017 року).

Так, 30 січня 2017 року ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» було укладено з ДГП «ГЕОЛЕКСПЕРТИЗА» договір № 3-П про надання послуг з переоцінки запасів та перерахувало попередню оплату за надання вказаних послуг, що підтверджується платіжним дорученням.

В подальшому, з метою здійснення повторної оцінки запасів корисних копалин, ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів » було подано до Держгеонадра України заяву вих. № 17 від 17.02.2017 року (вхідн. № 5212/02/10-17 від 03.03.2017 року), згідно якої товариство просило здійснити реєстрацію робіт і досліджень, пов'язаних із геологічним вивченням надр та додано до заяви форму 3-гр «Перелік об'єктів робіт та досліджень з геологічного вивчення надр на 2017 рік».

Відповідно до відомостей, що містяться у зазначеній формі, Товариством передбачається в 2017 році виконати повторну геолого-економічну оцінку (переоцінку) залишкових запасів Новгород-сіверського родовища крейди та суглинку.

Вказаний об'єкт РДГВН був зареєстрований Держгеонадра України та присвоєно 10.04.2017 року реєстраційний № 262, державний реєстраційний номер об'єкта РДГВН У- 17-262/1.

Таким чином, ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» вживало відповідних заходів для завершення переоцінки запасів крейди і суглинків Новгород- сіверського родовища Чернігівської області, а отже твердження Відповідача про невживання Позивачем вимог припису №1/2410 є необґрунтованими та безпідставними.

З аналізу норм права та матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо визнання протиправним та скасувати припис Державної служби геології та надр України від 17.02.2017 № 1/2410 в частині надання вказівки ПрАТ «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» усунути порушення у сфері надрокористування шляхом завершення переоцінки запасів крейди і суглинків Новгород-Сіверського родовища та подання в письмовій формі підтвердження факту усунення цього порушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов'язати Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» шляхом видання наказу відповідно до п. 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615, Суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов'язок суду змусити суб'єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Обрана Судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження Відповідача.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому, Суд застосовує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 01.07.2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії», відповідно до яких, саме орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Крім того, Суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Відповідно до правил частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Під час розгляду справи, Судом визнано протиправним та скасовано Накази Відповідача від 25.10.2016 р. № 373, від 11.01.2017 р. №5 та припису від 17.02.2017 р. № 1/2410, для відновлення порушених прав Позивача Суд вважає, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню шляхом: зобов'язати Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 р. № 2410 Приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» з моменту його припинення, а саме з 28.11.2016 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» (адреса: 16000, Чернігівська обл., м. Новоград-Сіверський, вул. Козацька, 56) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 25.10.2016 року № 373 «Щодо анулювання, зупинення, поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів».

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 року № 5 в частині зупинення спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 № 2410, виданого приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів»

4. Визнати протиправним та скасувати припис Державної служби геології та надр України від 17.02.2017 № 1/2410 в частині надання вказівки ПрАТ «Новгород- Сіверський завод будівельних матеріалів» усунути порушення у сфері надрокористування шляхом завершення переоцінки запасів крейди і суглинків Новгород-Сіверського родовища та подання в письмовій формі підтвердження факту усунення цього порушення.

5. Зобов'язати Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу на користування надрами від 26.03.2001 р. № 2410 Приватному акціонерному товариству «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» з моменту його припинення, а саме, з 28.11.2016 року.

6. В іншій частині позовних вимог відмовити.

7. Стягнути з Державної служби геології та надр України за рахунок державних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський завод будівельних матеріалів» (адреса: 16000, Чернігівська обл., м. Новоград-Сіверський, вул. Козацька, 56) судові витрати в сумі 6400,00 грн. (шість тисяч чотириста гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук