Справа № 2а-12446/10/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 листопада 2010 року 11:28 № 2а-12446/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Черненко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Азимут"
про стягнення штрафних санкцій в розмірі 8 500,00грн.
за участю представників сторін:

від позивача Надєльнюк С.В. (дов.від 19.05.10 №6174/44),

від відповідача не з'яв.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Азимут»про стягнення штрафу в розмірі 8500,00 грн.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 10.11.2010 року в 11 год. 28 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Азимут»" про стягнення штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем -Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Азимут»" не сплачено штрафні санкції, застосовані Постановою № 118/41/2 від 27.05.2010 про застосування штрафу за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг у встановлені строки, в розмірі 8500,00 грн.

Відповідач в судове засідання не прибув, докази належного повідомлення знаходяться у матеріалах справи. Заперечення проти позову не надав.

Справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши подані стороною документи і матеріали, заслухавши пояснення представника сторони, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду про наступне.

Актом Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 41/2-2224 від 18.05.2010 про порушення законодавства про фінансові послуги Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Азимут»(надалі - відповідач), встановлено, що станом на 14.05.2010 відповідачем не надано річних звітних даних страховика за перший квартал 2010 ріку в паперовій, що свідчить про порушення ст. 14 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»та п. 2.5 Порядку складання звітних даних страховиків, затвердженого Розпорядженням Держфінпослуг від 03.02.2004 № 39 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2004 за № 517/9116 у редакції розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 15.09.2005 № 4619 (далі - Порядок) щодо подання річної звітності у вигляді документів, передбачених цим Порядком, в паперовій та електронній формах до центрального апарату Держфінпослуг у строк до 20 числа включно року, що настає за звітним.

Постановою Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 118/41/2 від 27.05.2010 про застосування штрафу за правопорушення, вчинені на фінансових ринках встановлено: суть допущених порушень вимог статті 14 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та вимог пункту 2.5 Порядку полягає у тому, що станом на 14.05.2010 Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Азимут»не надано звітних даних страховика за 2010 рік в паперовій та електронній формі до Держфінпослуг, тому застосовано до відповідача штраф у розмірі 8500,00 грн.

Аналізуючи викладені вище обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про під ставність та обґрунтованість позовних вимог.

Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12.07.2001 № 2664-III (Далі -2664) встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Пунктом 1 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого Указом Президента від 04.04.2003 N 292/2003 (далі - Положення) визначено, що Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом. Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України - це спеціально уповноважений орган виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послугу межах, визначених законодавством.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України відповідно до покладених на неї завдань та у межах своєї компетенції здійснює згідно із законами України державне регулювання і нагляд за діяльністю страхових компаній.

Комісія має право в межах своїх повноважень здійснювати інспектування та застосовувати заходи впливу.

Закон України "Про страхування" від 07.03.1996 № 85/96-ВР регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Статтею 33 Закону № 85 встановлено, що страховики зобов'язані щоквартально подавати Уповноваженому органу фінансову звітність та інші звітні дані за формою, встановленою Уповноваженим органом, затверджені власником (уповноваженим ним органом) страховика, а також давати на запити Уповноваженого органу необхідні пояснення щодо звітних даних.

Порядок складання звітних даних страховиків затверджено, розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.02.2004 N 39 (у редакції розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 15.09.2005 N 4619) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.04.2004 за N 517/9116. Порядок розроблений відповідно до статті 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", статей 33, 34 Закону України "Про страхування" та статті 14 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підпункту 41 пункту 4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого Указом Президента України від 04.04.2003 N 292.

Порядок визначає процедуру складання, термін подання до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України (далі - Держфінпослуг) звітних даних щодо здійснення страхової діяльності.

Відповідно до Порядку Форми звітних даних складаються у вигляді документів, передбачених цим Порядком, у електронній та паперовій формах. Документи в електронній формі складаються шляхом заповнення українською мовою таблиць та форм, передбачених цим Порядком, за допомогою програмних засобів, які забезпечують формування файлів у форматі, визначеному Держфінпослуг.

За строками складання звітність поділяється на проміжну та річну.

Річна звітність складається страховиком за станом на 31 грудня року, за який подаються дані. Щороку страховик складає документи в обсязі, визначеному для річної фінансової звітності частиною другою статті 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та звітні дані відповідно до додатків до цього Порядку.

Страховики складають документи, передбачені цим Порядком, та подають в електронній і паперовій формах до центрального апарату Держфінпослуг. Документи річної звітності подаються до 20-го лютого включно року, наступного за звітним.

Контроль за дотриманням вимог цього Порядку здійснює Держфінпослуг відповідно до законодавства України.

Положеннями статті 40 Закону № 2664 встановлено, що уповноважений орган може застосовувати такі заходи впливу, як накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Нормами статті 41 Закону № 2664 визначено, що уповноважений орган застосовує до суб'єктів підприємницької діяльності штрафні санкції, в тому числі за ненадання, несвоєчасне надання або надання завідомо недостовірної інформації - у розмірі до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але не більше одного відсотка від розміру статутного (пайового) капіталу юридичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності, що вчинила правопорушення;. Рішення Уповноваженого органу про застосування штрафних санкцій може бути оскаржено в суді. Штрафи, накладені Уповноваженим органом, стягуються у судовому порядку.

З огляду на викладені вище обставини в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем як страховиком не подано річну звітність за 2010 рік, чим порушено вимоги статті 33 Закону № 85, норми Закону № 2664 та Порядку № 39. З огляду на те, що відповідачем не надано доказів подачі річної звітності до центрального апарату Держфінпослуг за 2010 рік позивачем правомірно застосовано до нього штрафні санкції.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що на день розгляду справи заборгованість по визначеному штрафу складає 8500,00 грн.

Беручи до уваги те, що штраф до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України у розмірі 8500,00 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; рішення про його застосування не оскаржив, доказів погашення відповідачем зазначеної суми станом на день розгляду цього спору не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України (№ 254 к/96-ВР від 28.06.1996 р.) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 158 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство»«Азимут»(01054, м. Київ, вул. Павлівська, буд.9, ЄДРПОУ-36216092) до державного бюджету штраф у розмірі 8500,00 грн. (вісім тисяч п'ятсот грн. 00 коп.) на р/р 4038, ідентифікаційний код -26297477, ДКУ м. Київ -820172).

3. Постанова може бути оскаржена в порядку ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур