Справа № 703/1220/18
Суддя: Опалинська О. П.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/1220/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судових засідань Римському Д.І.

розглянувши в письмовому провадженні в залі суду в м. Сміла адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДР УПП в Кіровоградській області ДПП Диренко Сергія Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови серії БР №491020 від 20 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до інспектора ВДР УПП в Кіровоградській області ДПП Диренко С.В., в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову останнього серії БР №491020 від 20 квітня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.140 КУпАП у розмірі 1020 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора ВДР УПП в Кіровоградській області ДПП Диренко С.В. від 20 квітня 2018 року на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП у розмірі 1020 гривень, за те, що він, на думку інспектора, 20 квітня 2018 року під час обстеження залізнично-дорожнього переїзду «Під`їзна колія до військової частини НОМЕР_1 » перебуваючи на посаді інженера не забезпечив належним чином утримання залізничного переїзду, а саме на переїзді колії до в/ч НОМЕР_1 допустив ямковість вибоїни та просідання відповідно до ДСТУ 3187-97. Вважає вищевказану постанову не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. В день складання постанови він пояснював інспектору, що відсутність робіт по усуненню недоліків на залізничному переїзді не залежить від Шевченківської дистанції колії та про те, що огляд переїздів проводиться згідно вимог п.2.9 та п.2.10 Інструкції ЦП 0174, відповідно до яких складаються плани щодо усунення недоліків. Недоліки, які потребують фінансування враховуються в планах на наступний рік. Всі витрати фінансового характеру проводяться згідно до титульного списку, який затверджується начальником служби колії Одеської залізниці в кінці поточного року на наступний, на підставі розроблених планів. Виявлені недоліки на переїздах вимагають фінансових витрат, які не закладені в фінансовий план дистанції колії на перше півріччя 2018 року, відтак враховані в формуванні фінансового плану на друге півріччя 2018 року, тобто проведення будь-яких ремонтних робіт залежить від служби колії Одеської залізниці. Крім того, постанова складена інспектором при проведенні комісійного обстеження залізничних переїздів, тобто першого етапу роботи направленої на ремонт переїздів згідно інструкції про що були відповідні акти обстежень. Також, він пояснював інспектору, що відносно нього не може бути винесена постанова, оскільки згідно посадової інструкції до його повноважень не входить обов`язок по утриманню залізничних переїздів, тобто він не являється відповідальною особою за технічний стан залізничних переїздів. Незважаючи на його пояснення інспектором була винесена вищевказана постанова.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, інспектор ВДР УПП в Кіровоградській області ДПП Диренко С.В. в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, при цьому надав до суду відзив на адміністративний позов від 13 червня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 травня 2018 року про відкриття провадження у адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують фактичні обставини а також докази направлення (вручення) відзиву позивачу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідач у встановлений судом строк скористався своїм правом та направив до суду відзив по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Згідно ч.4 ст.162 КАС України до відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Аналізуючи вищевказані норми ст.ст.162, 175 КАС України, суд приходить до беззаперечного висновку, що в разі надіслання на адресу суду відзиву щодо позову, відповідач зобов`язаний такий направити і на адресу позивача.

Разом з тим, як вбачається з доданих до відзиву відповідача письмових доказів, такі не містять документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу ОСОБА_1 , що являється порушенням ч.4 ст.162 КАС України.

При цьому, відзив відповідача з доданими до нього письмовими доказами надійшов до суду в двох примірниках, що свідчить про намір відповідача перекласти його обов`язок визначений КАС України щодо направлення чи вручення такого на Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Разом з тим, відповідно до КАС України, суд не наділений повноваженнями направлення чи вручення відзиву відповідача позивачу.

Таким чином, відповідач не направивши або не вручивши відзив щодо позову позивачу, порушив вимоги ст.ст.162, 175 КАС України.

Крім того, згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи зазначену норму, в разі направлення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області відзиву відповідача з доданими до нього доказами позивачу, судом буде порушено принцип змагальності сторін.

Відповідно до ч.5 ст.162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Як вбачається з ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 травня 2018 року про відкриття провадження у адміністративній справі, відповідачу надано передбачений законом строк для подання відзив та направлення його позивачу, оскільки судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 10 серпня 2018 року.

Згідно ч.1 ст.163 КАС України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Таким чином, не направлення або не вручення відповідачем позивачу відзиву щодо адміністративного позову позбавило останнього права, передбаченого КАС України, надати відповідь на такий.

Згідно ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відзив відповідача від 13 червня 2018 року з письмовими доказами щодо адміністративного позову надані з порушенням вимог КАС України, що потягло за собою порушення прав позивача щодо наданні відповіді на нього, відтак суд приходить до беззаперечного висновку, що такий та додані до нього письмові докази являються недопустимими доказами.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відзив відповідача від 13 червня 2018 року з доданими до нього письмовими доказами, визнані недопустимими доказами, відтак суд при вирішенні справи по суті та ухваленні рішення не приймає такі до уваги.

Іншого відзиву чи заперечень щодо адміністративного позову відповідачем не надано.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце такого були повідомлені належним чином, потреба у заслуховуванні свідків та експертів відсутня, відтак суд приходить до висновку про можливість судового розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, за виключенням відзиву відповідача від 13 червня 2018 з доданими до нього письмовими доказами, та перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора ВДР УПП в Кіровоградській області ДПП Диренко Сергія Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №491020 від 20 квітня 2018 року ОСОБА_1 позивача у справі, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, за те, що він 20 квітня 2018 року о 14 годині 10 хвилин в с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області «Під`їзна колія до військової частини НОМЕР_1 », перебуваючи на посаді головного інженера ВПСК Шевченківської дистанції колії, філія «Одеська залізниця», будучи відповідальним за утримання залізничного переїзду, не забезпечив відновлення дорожнього покриття на підїзді до переїзду, не забезпечив належного нанесення дорожньої розмітки 1.1, 1.12, чим порушив вимоги ДСТУ 3587-97, ДСТУ 2507-2010, наказу МТЗУ №54 від 26 січня 2007 року та п.1.5 ПДР України (а.с.2).

Відповідно до ч.1 ст.140 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Згідно п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Як вбачається з ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди», ДСТУ 2507-2010 «Розмітка дорожня. Загальні технічні вимоги. Методи контролювання. Правила застосування» та наказу Міністерства транспорту та зв`язку України №54 від 26 січня 2007 року «Про затвердження Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів», такі складаються з розділів, частин, пунктів та підпунктів.

Відповідно до п.п.4 п.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до постанови інспектора ВДР УПП в Кіровоградській області ДПП Диренко Сергія Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №491020 від 20 квітня 2018 року, в такій не конкретизовано, які саме підпункти, пункти, частини чи розділи вищевказаних ДСТУ та наказу були порушені ОСОБА_1 , в зв`язку з чим суд позбавлений об`єктивної можливості прийти до обґрунтованого висновку про порушення чи не порушення таких.

Таким чином, суд вважає, що вищевказана постанова не містить повного опису обставин, встановлених під час розгляду відповідача справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Як зазначив позивач ОСОБА_1 у адміністративній позовній заяві, він пояснював відповідачу, що відносно нього не може бути винесена постанова, оскільки згідно посадової інструкції до його повноважень не входить обов`язок по утриманню залізничних переїздів, тобто він не являється відповідальною особою за технічний стан залізничних переїздів.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач ОСОБА_1 являється головним інженером Шевченківської дистанції колії.

Відповідно до п.2.2 посадової інструкції головного інженера ОСОБА_1 , яка затверджена начальником Шевченківської дистанції колії Тіхоміровим В.О 21 листопада 2017 року, в цей же день отримана ОСОБА_1 , до обов`язків останнього входить проведення перевірки технічного стану та організації робіт на залізничних переїздах (а.с.3).

Разом з тим, вищевказана інструкція головного інженера ОСОБА_1 не містить обов`язку останнього забезпечувати технічний стан залізничних переїздів (а.с.3-5).

Будь-яких доказів, які б свідчили, що саме ОСОБА_1 зобов`язаний забезпечувати технічний стан залізничного переїзду в с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області «Під`їзна колія до військової частини НОМЕР_1 », матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 не являється суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Положеннями ст.222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, в порушення зазначених вимог закону, з врахуванням визнання судом недопустимими доказів, які додані до відзиву відповідача від 13 червня 2018 року, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невуноватості.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи, що у відповідності до п. 2 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 222, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 77, 205, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВДР УПП в Кіровоградській області ДПП Диренко Сергія Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови серії БР №491020 від 20 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України задовольнити.

Визнати постанову інспектора ВДР УПП в Кіровоградській області ДПП Диренко Сергія Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №491020 від 20 квітня 2018 року винесену відносно ОСОБА_1 незаконною.

Постанову інспектора ВДР УПП в Кіровоградській області ДПП Диренко Сергія Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №491020 від 20 квітня 2018 року винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п.5 п.15 «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач інспектор ВДР УПП в Кіровоградській області ДПП Диренко Сергій Вікторович, адреса: вул. Юрія Бутусова, буд.22 б, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25030.

Головуючий О.П.Опалинська