Справа № 826/13232/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 серпня 2018 року м. Київ № 826/13232/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Головань О.В., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський"
про зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги заявлені про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника ПАТ "Банк Михайлівський", який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду за рахунком № НОМЕР_1 на суму 5 000 грн.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи, зокрема, відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати (документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону).

До позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у розмірі і порядку, визначених законодавством.

Проте, позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У даному клопотанні позивач посилається на постанову Великої палати Верховного суду від 21.03.2018 року по справі №761/24881/16-ц та ч. 3 ст. 22 Закон України "Про захист прав споживачів", відповідно до яких позивач, за подання зазначеного позову, звільнений від сплати судового збору в силу Закону.

Ознайомившись із вказаним клопотанням суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

У той же час згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ст. 1 Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника, виконавець - суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; виробник - суб'єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім'я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб'єкта господарювання; або імпортує товар.

Відповідно, позивач є споживачем у відносинах з ПАТ "Банк Михайлівський", з яким позивачем укладено договір банківського рахунку, тоді як Фонд (та його уповноважені особи) виконавцем та виробником послуг в розумінні Закону не є.

За положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ст. 3 Закону фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

У відповідності до ч. 1 ст. 35 Закону встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

На підставі вищевикладеного, суд зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (та його уповноважені особи) не надають послуги у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", тоді як є суб'єктом владних повноважень, який виконує функції з виконання зобов'язань зі сплати вкладникам гарантованої суми відшкодування.

Отже, у даному випадку не підлягають застосуванню положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Окремо суд зазначає, що перелік випадків звільнення від сплати судового збору, передбачений спеціальним Законом України "Про судовий збір", не є вичерпним, і положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" підлягають до застосування у випадках, на яких поширюється вказаний Закон, тому правова позиція, викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 21.03.2018 року по справі №761/24881/16-ц, не підлягає до застосування в даному випадку.

Таким чином, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" є необґрунтованим.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за звернення фізичної особи з адміністративним позовом немайнового характеру стягується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80грн.).

Згідно ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виявлений недолік необхідно усунути шляхом надання доказів оплати судового збору в порядку і обсязі, визначених законодавством, - 704,80грн.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк у десять днів з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху до для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.4 ст. 169 КАСУ.

Згідно ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, і не підлягає оскарженню згідно ст. 294 КАС України

Суддя О.В. Головань