Справа № 2а-13629/10/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 листопада 2010 року 11:11 № 2а-13629/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Богдан В.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2
до Головного управління юстиції в м.Києві
про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 (паспорт серії МЕ 320738)

від відповідача Смовж О.Ю. (дов.від 11.01.10 №10/2/2/12-10)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у місті Києві про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі ч. 3ст. 160 КАС України в судовому засіданні 02.11.2010 року в 11 год. 11 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1, ОСОБА_2 (надалі -позивачі) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Головного управління юстиції у м. Києві (надалі -відповідач) про визнання відмови протиправною та зобов'язання вичинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представником позивачів зазначено, що позивачі надіслали звернення до Десятої Київської державної нотаріальної контори із проханням витребувати від Бюро технічної інвентаризації м. Києва відомості щодо зареєстрованого в період з 30.07.98р. по 02.12.08 права власності ОСОБА_6 на нерухоме майно.

На зазначене звернення позивачі отримали відмову, тому представник позивачів просить суд визнати відмову Десятої Київської державної нотаріальної контори протиправною; зобов'язати Десяту Київську державну нотаріальну контору витребувати від Бюро технічної інвентаризації м. Києва відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. На його думку відмова є обґрунтованою та законною. За таких підстав просить суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.10р. позивачами було надіслано звернення до Десятої Київської державної нотаріальної контори із проханням витребувати від Бюро технічної інвентаризації м.Києва відомості щодо зареєстрованого в період з 30.07.98 по 02.12.08 права власності ОСОБА_6 на нерухоме майно.

На зазначене звернення позивачами отримано відповідь від 11.09.10 №4362/02-14 від 10-ї Київської державної нотаріальної контори про те, що витребування відомостей з Бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації права власності на ім'я ОСОБА_6 неможливе, посилаючись на п.8 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян»від 02.10.96р. встановлюється право позивача як громадянина України звертатися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Судом встановлено, що позивач скористався наданим йому правом та направив відповідне звернення до Десятої нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»від 02.10.96р. звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»від 02.10.96р. встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Терміни розгляду звернень громадян та надання на них відповідей встановлюються ст. 20 цього ж Закону, а саме встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження.

Судом встановлено, що направлене позивачем звернення було прийнято та розглянуто у встановленому законом порядку.

Аналізуючи наведені норми, наявні матеріали справи та керуюсь внутрішнім переконанням суд приходить до висновку, що оскільки відповіді на звернення позивачки надавались у порядку та в строки визначені чинним законодавством, тому позов про визнання відмови протиправною яка як встановлено судом з пояснень позивача заключається в відмові витребувати від Бюро технічної інвентаризації відомостей зареєстрованого права власності ОСОБА_6 на нерухоме майно є безпідставним, та таким що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При розгляді справи, суд перевіряє відповідність оскаржуваного рішення принципам, визначеним ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 162 КАС України визначений вичерпний перелік повноважень суду при вирішенні справи, так п. 2 ч. 2 цієї статті визначено право суду зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В розрізі даної справи суд, в разі встановлення допущення відповідачем порушення Закону України «Про звернення громадян», тобто не надання відповіді на звернення позивачки чи надання такої відповіді із порушенням встановлених законом строків, був би вправі винести постанову якою зобов'язати відповідача вчинити певні дії. Однак відповіді на звернення позивачами отримані в строки визначені Законом, суд не вправі визначати яку саме відповідь повинен надати відповідач.

Відповідно до ч. 1ст.170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Судом встановлено, що фактично позивач просить суд роз'яснити відповіді відповідача на її звернення, а суд вправі надавати роз'яснення лише своїх рішень тому клопотання задоволенню не підлягає.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 7, 17, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

3. Постанова може бути оскаржена в порядку визначеному ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур