Справа № 264/6501/17
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6501/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Литвиненко Н.В., за участі секретаря судового засідання Солонської Т.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказала, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради 12.12.2017 року було винесено постанову №49 по справі про адміністративне правопорушення за фактом невиконання вимог припису про усунення виявлених порушень, а саме виконання будівельних робіт на обєкті, який розташований в м.Маріуполі по вул.Волонтерській, буд.38, без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт до 14.11.2017 року, та її було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.188-42 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 гривень. З вищевказаною постановою ОСОБА_1 не згодна та просить її скасувати, оскільки підставою для прийняття рішення були документи, які були складені під час перевірки та в результаті обставин, до яких вже було прийнято рішення, та відповідно до яких не має правових наслідків відповідно до вказаного у спірній постанові законодавства. Крім того, на земельній ділянці №38 по вул.Волонтерській в м.Маріуполі вже збудоване нерухоме майно, тому виконувати припис в частині направлення повідомлення про початок робіт немає сенсу. Позивачка не заперечує, що їй було видано Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.09.2017 року, відповідно до якого відповідач вимагав усунути виявлені порушення до 14.11.2017 року, однак порушень було так багато і які треба було усунути відповідно до цього припису їй було не зрозуміло, та у самому документі це не уточнювалось посадовою особою. З незрозумілих причин оскаржуваною постановою накладено максимальне стягнення. На підставі викладеного ОСОБА_1 була вимушена звернутись до суду та просила визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та скасувати її.

Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, додатково вказав, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем були порушені вимоги ст.ст.245, 268, 279, 280 КУпАП. Зазначив, що відповідачем була проведена перевірка, після якої складено припис, але за порушення цього припису позивачка не притягувалась, вона його виконала. Другий припис неконкретизований, не зрозуміло, що треба було виконати. Роботи по будівництву були виконані у вересні 2017 року. Повідомлення про виконання будівництва, робиться перед їх початком, а ці роботи вже були завершені. Звернув увагу суду на те, що неможливо виконати припис в тому, що не подано повідомлення про початок будівельних робіт, оскільки наміру проводити роботи не було. Припис про ненадання повідомлення про початок будівельних робіт відсутній. Відповідач, при складанні оскаржуваної постанови, не міг досліджувати припис від 24.11.2017 року, оскільки він ще діяв протягом 2 місяців, а припис від 14.09.2017 року взагалі не розглядався. 27.08.2018 року до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначено, що при проведенні перевірки на підставі направлення від 13.11.2017 року №117, було встановлено, що позивачкою вимоги припису від 14.09.2017 року не виконані. За результатами перевірки складено акт, протокол про адміністративне правопорушення від 24.11.2017 року та надано припис від 24.11.2017 року про усунення порушень. Максимальне стягнення було застосовано, враховуючи продовження протиправної поведінки, повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення. Виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. Обєкт будівництва по вул.Волочаївській, 38 в м.Маріуполі, є незавершеним, бо не прийнятий в експлуатацію, тому посилання позивача що вимога відповідача про направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт є недоцільним. 27.08.2018 року представник відповідача до судового засідання не зявився, надав клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вимогами ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч.2 ст.74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що, на підставі направлення №117 від 13.11.2017 року, працівниками Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради було проведено позапланову перевірку будівельних робіт по вул.Волонтерівській, буд.38, в м.Маріуполі.

При проведенні вказаної позапланової перевірки був складений акт від 24.11.2016 року про те, що результатами попередньої перевірки ОСОБА_1 було видано Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.09.2017 року з вимогою усунути виявлені порушення, а саме подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт, та повідомити про це управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради до 14.11.2017 року. Вимоги вищевказаного припису ОСОБА_1 не виконано.

Також було складено протокол про адміністративне правопорушення від 24.11.2017 року за ч.1 ст.188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1 щодо порушення останньою пп.а, б п.3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.11 Постанови КМУ від 23.05.2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю».

12.12.2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради було винесено постанову №49 по справі про адміністративне правопорушення за фактом невиконання ОСОБА_1 законних вимог (припису) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. Даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00грн.

Крім того судом було досліджено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.09.2017 року, в якому начальник відділу контролю управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради ОСОБА_4 вимагав від ОСОБА_1 усунути виявлені порушення до 14.11.2017 року, однак про усунення яких саме порушень вимагав ОСОБА_4, останній не вважав необхідним зазначити у приписі.

Також відносно ОСОБА_1 було винесено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 24.11.2017 року, в якому начальник відділу контролю управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради ОСОБА_4 вимагав від ОСОБА_1 усунути виявлені порушення шляхом подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт або приведення земельної ділянки у відповідний стан до 24.01.2018 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), та щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, згідно відповіді Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради від 10.01.2018 року по розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.12.2017 року, з приводу введенню в експлуатацію самовільно збудованого житлового будинку по вул. Волонтерівській, 38 в м.Маріуполі, рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовані обєкти.

Таким чином, в діях відповідача прослідковується явне протиріччя, по-перше до одних і тих же обставин вони вимагають спочатку подати повідомлення про початок будівельних робіт, які вже були виконані, а по-друге після звернення позивачки до відповідача по цьому питанню останні рекомендують звернутися до суду з позовом про визнання права власності на самовільно збудований житловий будинок.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль це це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у цій сфері визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553.

Відповідно до п.2 цього Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Пунктом 12 Порядку, крім іншого, зазначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення- це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Перевіряючи наявність складу адміністративного правопорушення, суд повинен перевірити наявність усіх його складових.

Позивачка зазначала, що не виконала припис від 14.09.2017 року не тому що не хотіла, а тому що не розуміла що саме їй потрібно було зробити, що свідчить про відсутність в останньої умислу вчинення правопорушення.

Так, диспозицією ч.1 ст.188-42 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Як вбачається із системного аналізу пунктів 15-23 Порядку, припис це обовязкова для виконання у визначені строки письмова вимога щодо усунення порушень вимог законодавства, в даному випадку в сфері будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва.

Тобто в даному документі повинні бути чітко сформульовані вимоги які саме порушення вимог законодавства повинні бути усунуті у встановлений строк.

Однак, як вбачається з припису від 14.09.2017 року відповідач, з метою усунення виявлених порушень вимагав від ОСОБА_1: «Усунути виявлені порушення до 14.11.2017 року», тобто жодних вимог щодо конкретизованих дій на усунення виявлених порушень зазначений припис не містить.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови від 12.12.2017 року, відповідач розглядав наступні документи: акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №11/24112017, Протокол про адміністративне правопорушення та Припис про усунення порушень складені 24.11.2017 року.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було ознайомлено з Приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.09.2017 року.

З доводів позивачки також вбачається, що остання з вересня 2017 року, припинила будь-які будівельні роботи, що також підтверджується і письмовим повідомленням від 27.12.2017 року на адресу відповідача, про отримання якого свідчить надана відповідь на звернення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності за законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема, з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано свого обов'язку щодо повного, об'єктивного та неупередженого розгляду справи про адміністративне правопорушення та відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення №49 від 12.12.2017 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, у звязку з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності та відсутності в діях позивачки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 8, 9, 19, 63 Конституції України, ст.ст.7, 9, 188-42, 251, 256, 268, 289 КУпАП, ст.ст.5, 9, 20, 74, 77, 241, 243, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування,- задовольнити.

Постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради №49 від 12.12.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 6800,00грн. визнати незаконною та скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко