Справа № 814/1209/16
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1209/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року про зупинення провадження за розглядом заяви ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність територіального управління ДСА України в Миколаївській області,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому підвищену на 50 відсотків заробітну плату за час перебування в районі проведення антитерористичної операції (далі АТО), а саме за період з 05 листопада 2015 року по 17 грудня 2015 року, з 25 грудня 2015 року по 13 лютого 2016 року, з 18 лютого 2016 року по 04 березня 2016 року.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 липня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області вжити заходи для нарахування та виплати ОСОБА_2 підвищеної на 50 відсотків заробітної плати за час перебування в районі проведення антитерористичної операції, а саме: за період з 05 листопада 2015 року по 17 грудня 2015 року, з 25 грудня 2015 року по 13 лютого 2016 року, з 18 лютого 2016 року по 04 березня 2016 року, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2015 року №522 "Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції".

08 грудня 2016 року Миколаївським окружним адміністративним судом, на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду, видано виконавчий лист.

30 травня 2018 року, за заявою ОСОБА_2, ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 08.12.2016 року.

27 червня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з заявою про визнання бездіяльності протиправною в зв'язку із невиконанням судового рішення в порядку ст.383 КАС України.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року провадження по розгляду заяви позивача зупинено до повернення матеріалів справи з Верховного Суду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду. Зокрема, апелянт зазначає, що зупинивши провадження суд фактично констатував, що судове рішення може не виконуватись і оскаржити таку бездіяльність в порядку ст.383 КАС України неможливо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження за розглядом заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи направлені до суду касаційної інстанції для розгляду касаційної скарги ТУ ДСА в Миколаївській області, а тому за відсутності матеріалів справи № 814/1209/16 розгляд заяви позивача не можливий.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 383 КАС України визначений порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Частиною 1 цієї статті визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вимоги до заяви визначені ч.2 цієї статті.

Частинами 4-6 цієї статті встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно даних КП «ДСС» з 17.01.2017 року матеріали справи № 814/1309/16 перебувають на розгляді у суді касаційної інстанції за касаційною скаргою ТУ ДСА України в Миколаївській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року.

13 грудня 2016 року ВАСУ, при відкритті провадження по справі, відмовив ТУ ДСА України в Миколаївській області у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року.

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування ухвали Верховний Суд зазначив, що розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв'язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.

Прохання фактично спрямовано на те, щоб на законних підставах не виконувати обов'язкове до виконання судове рішення, що є неприпустимим.

З наведеного вбачається, що виконання рішення не зупинено, а отже підлягає виконанню.

Аналізуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо зупинення провадження по розгляду заяви.

Право ОСОБА_2 на належне виконання рішення суду гарантується чинним законодавством, зокрема Конституцією України і не може бути обмежено через довготривалий розгляд справи у суді касаційної інстанції. На даний час справу у суді касаційної інстанції не призначено до розгляду.

При розгляді заяви ОСОБА_2 судом першої інстанції не вжито всіх необхідних заходів для її розгляду, зокрема щодо витребування матеріалів справи з Верховного Суду для розгляду заяви тощо.

Зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції послався на п.15.13 Перехідних положень КАС України, які не підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки зазначена норма поширюється на випадки перегляду ухвал суду першої або апеляційної інстанції, відповідно до п.15.11 Перехідних положень КАС України та не регулює спірні правовідносини.

Відповідно до п.1.ч.1 ст.320 КАС України ухвалу суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 383, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року - скасувати.

Матеріали за заявою ОСОБА_2 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 22 серпня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко