Справа № 826/9937/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9937/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Коротких А.Ю.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом заступника прокурора міста Києва до Київської міської ради, треті особи: Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Проджект", Обслуговуючий кооператив "ЄНІСЕЙСЬКА САДИБА-2" про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник прокурора міста Києва звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, треті особи: Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Проджект", Обслуговуючий кооператив "ЄНІСЕЙСЬКА САДИБА-2", в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 06 квітня 2017 року №141/2363 «Про затвердження детального плану території в межах вулиці Саперно-Слобідської, проспекту Науки у Голосіївському районі м. Києва» у зв'язку із тим, що затвердженим детальним планом території в межах вулиці Саперно-Слобідська, проспекту Науки у Голосіївському районі міста Києва фактично змінено Генеральний план міста, а не уточнено його положення, змінено категорію і цільове призначення земельної ділянки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач - заступник прокурора міста Києва, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач звернувся до суду з метою поновлення інтересів киян; порушення інтересів держави в даному випадку полягає у тому, що оскаржуване рішення прийнято з перевищенням повноважень і всупереч інтересам громадян і державним інтересам, оскільки фактично змінило стратегію розвитку міста, передбачену Генеральним планом, без врахування потреб міста та інтересів киян. Так. затверджений оскаржуваним рішенням детальний план території розроблений із порушенням норм чинного законодавства, оскільки ДПТ не відповідає Генеральному плану міста Києва. Крім того, відповідачем було змінено категорію і цільове призначення відповідної земельної ділянки.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання законів України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про столицю України - місто-герой Київ", пункту 36 постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 559 "Про містобудівний кадастр", з метою реалізації Стратегії розвитку міста Києва до 2025 року, затвердженої рішенням Київської міської ради від 15 грудня 2011 року № 824/7060 Київська міська рада прийняла рішення від 13 листопада 2013 року № 518/10006 "Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації", яким затвердила Програму створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві.

Рішенням Київської міської ради від 06 квітня 2017 року №141/2363 "Про затвердження детального плану території в межах вулиці Саперно-Слобідської, проспекту Науки у Голосіївському районі м. Києва" відповідно до статті 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення Київської міської ради від 13 листопада 2013 року №518/10006 "Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві" вирішено:

« 1.Внести до рішення Київської міської ради від 13 листопада 2013 року №518/10006 «Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у м. Києві» такі зміни:

- позицію 134 Переліку містобудівної документації для розроблення (оновлення) у м. Києві у 2013 - 2016 рр. (додаток до Програми створення (оновлення) містобудівної документації в м. Києві) викласти в такій редакції:

ДПТ у межах вулиці Саперно-Слобідської, проспекту Науки у Голосіївському районі м. Києва

2.Затвердити детальний план території в межах вулиці Саперно-Слобідської, проспекту Науки у Голосіївському районі м. Києва відповідно до основних техніко-економічних показників (техніко-економічні показники та основні положення з графічними матеріалами), що додаються, як основу планувальної організації та функціонального зонування території, розташування червоних ліній вулиць і доріг, кварталів садибної забудови, граничної поверховості та щільності забудови, для подальшого розроблення документації із землеустрою та прийняття рішень щодо розміщення об'єктів містобудування.

3. Офіційно оприлюднити це рішення в газеті Київської міської ради «Хрещатик» та на офіційному веб-сайті Київської міської ради.

4. Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не доведено, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог статті 5, пункту 6 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 4.8 Порядку та норм Земельного кодексу України в частині зміни Генерального плану міста Києва та зміни категорії і цільового призначення земельної ділянки, то у межах спірних правовідносин прокурор не довів факту порушення інтересів держави внаслідок прийняття Київською міською радою оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 рішення Київської міської ради від 13 листопада 2013 року № 518/10006 «Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації» Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доручено виступити замовником створення (оновлення) містобудівної документації відповідно до Програми.

Згідно пункту 5 Програми організація розроблення містобудівної документації у м. Києві здійснюється Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - замовником згідно з Переліком містобудівної документації, що розроблятиметься у 2014 - 2017 рр. (додаток до Програми), з урахуванням інвестиційних намірів щодо забудови окремих територій.

Замовник містобудівної документації:

- організовує в установленому порядку поновлення матеріалів топографо- геодезичної зйомки територій м. Києва, проведеної в минулі роки, необхідних для розроблення містобудівної документації відповідно до Програми;

- забезпечує урахування питань, пов'язаних з розміщенням об'єктів будівництва, іншого використання територій, з погодженням проектів землеустрою, наданням містобудівних умов та обмежень на проектування об'єктів при розробленні містобудівної документації;

- визначає та уточнює межі розроблення містобудівної документації;

- забезпечує організацію фінансування розроблення містобудівної документації шляхом залучення інвестиційних коштів або подання відповідного бюджетного запиту;

- готує завдання на розроблення містобудівної документації та подає його на затвердження заступнику голови Київської міської державної адміністрації згідно з розподілом обов'язків, готує інші вихідні дані;

- визначає розробника містобудівної документації;

- забезпечує урахування громадських інтересів шляхом публікації оголошення про розроблення містобудівної документації, організації проведення громадських слухань після отримання проекту містобудівної документації від розробника;

- у разі необхідності та за наявності інвестиційних пропозицій готує проект рішення Київської міської ради про зміни у переліку містобудівної документації, наведеної у додатку до Програми;

- при розробленні зонінгу уточнює завдання на розроблення детальних планів відповідної території.

Розробник містобудівної документації:

- готує проект договору на розроблення або внесення змін до містобудівної документації;

- збирає вихідні дані за дорученням замовника;

- розробляє містобудівну документацію або вносить до неї зміни відповідно до вимог державних будівельних норм, державних стандартів;

- бере участь у проведенні громадських слухань, розгляді архітектурно- містобудівною радою та сесією Київської міської ради розробленої ним містобудівної документації;

- пропонує замовнику у разі необхідності залучити інші науково-дослідні та проектні організації до проведення додаткових досліджень, розроблення окремих розділів містобудівної документації;

- зберігає оригінал розробленої містобудівної документації, зміни до неї на паперових і електронних носіях в порядку, встановленому законодавством.

Містобудівна документація розробляється комунальною організацією виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Інститут Генерального плану м. Києва" та іншими проектними і науково-дослідними організаціями, які мають відповідну ліцензію, сертифікованих спеціалістів і технічну базу, на замовлення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), згідно з переліком, затвердженим цим рішенням.

Під час розроблення містобудівної документації пропозиції замовника щодо використання територій вносяться ним на розгляд та врахування розробником у проекті містобудівної документації.

Інвестиційні наміри юридичних та фізичних осіб щодо забудови та іншого використання територій враховуються розробником у проекті містобудівної документації у разі їх узгодження із замовником.

Для проведення громадських слухань, проведення погоджень, розгляду на архітектурно-містобудівній раді та експертизи виготовляється один примірник містобудівної документації на електронних носіях та на паперових носіях, що коригується за результатами кожного етапу та передається замовнику для подання на затвердження.

Подання містобудівної документації на затвердження Київській міській раді забезпечують Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та постійна комісія Київської міської ради з питань земельних відносин, містобудування та архітектури.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності, такий Закон спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до статті 19 вказаного закону детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Частиною 3 даної статті визначено, що на підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід'ємною частиною детального плану території.

Частинами 4-7 статті 19 вищезазначеного закону передбачено, що детальний план території визначає:

1) принципи планувально-просторової організації забудови;

2) червоні лінії та лінії регулювання забудови;

3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами;

4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території;

5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування;

6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови;

7) черговість та обсяги інженерної підготовки території;

8) систему інженерних мереж;

9) порядок організації транспортного і пішохідного руху;

10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі;

11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

У відповідності до вимог розділу 4 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 листопада 2011 року № 290 "Про затвердження Порядку розроблення містобудівної документації", рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Рішення про розроблення детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, або внесення змін до нього приймає відповідна районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є: при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; при розробленні детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, - районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Так, п. 2 рішення Київської міської ради від 06 квітня 2017 року № 141/2363 "Про затвердження детального плану території в межах вулиці Саперно-Слобідської, проспекту Науки у Голосіївському районі м. Києва" затверджено детальний план території в межах вулиці Саперно-Слобідської, проспекту Науки у Голосіївському районі м. Києва відповідно до основних техніко-економічних показників (техніко-економічні показники та основні положення з графічними матеріалами), що додаються, як основу планувальної організації та функціонального зонування території, розташування червоних ліній вулиць і доріг, кварталів садибної забудови, граничної поверховості та щільності забудови, для подальшого розроблення документації із землеустрою та прийняття рішень щодо розміщення об'єктів містобудування.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення Київради було прийнято з дотриманням процедури проведення громадських слухань, у зв'язку з чим безпідставним та недоцільним вбачається твердження апелянта щодо того, що ним здійснюється захист державного інтересу - територіальної громади. На думку суду, в даному випадку безпосередньо територіальна громада не тільки мала можливість, а і реально брала участь в обговоренні проекту, висловлювала побажання, що прийняті відповідачем до уваги.

Так, у газеті «Хрещатик» від 07 серпня 2015 року № 114 (4710) було опубліковано оголошення про проведення громадських слухань проекту оскаржуваного ДПТ.

Процедура розгляду та врахування пропозицій громадськості до проекту ДПТ тривала до 05 вересня 2015 року.

В матеріалах справи наявна копія журналу реєстрації пропозицій та зауважень громадян до проекту Детального плану території в межах вулиці Саперно-Слобідської та проспекту Науки у Голосіївському районі м. Києва та копія протоколу наради від 04 вересня 2015 року щодо розгляду пропозицій та зауважень членів громади до проекту ДПТ, зі змісту якого вбачається, що в обговоренні брали участь, зокрема, представники громади - 87 осіб (мешканці вулиць Писаржевського, Іртиської, Єнісейської, Столетова, Байкальської, Грабовського та Стратегічного шосе, представники ГБК «Наука» та «Либідь 2», ПАТ «АТ «Київводоканал» та інші).

Було вирішено підтримати пропозиції мешканців району, які спрямовані на поліпшення планувальної структури та соціально-гарантованого рівня забезпечення установами громадського обслуговування (освітніми закладами, установами охорони здоров'я, місцями паркування автомобілів, благоустрою та озеленення території мікрорайону). Так, мешканцями мікрорайону було запропоновано для внесення до проекту Детального плану території, зоокрема: передбачити влаштування паркової зони в межах відповідно рішенню Київради (п. 2); передбачити влаштування скверу на земельній ділянці під кадастровим номером 8:000000000:82:415:0142 та залучити для цих цілей інвестора (п. 3); при будівництві нового житлового комплексу обов'язково передбачити будівництво скверу вздовж вул. Столетова, паркової зони в районі вул. Писаржевського (п.12). Також було вирішено в цілому підтримати представлений проект Детального плану території з обов'язковим урахуванням побажань та пропозицій мешканців мікрорайону.

Крім того, відповідно до п. 4 звіту про результати розгляду та врахування пропозицій громадськості, юридичних, фізичних осіб під час проведення громадських слухань проекту ДПТ зазначено пропозицію встановити знаки обмеження швидкості на вул. Іртинській та Академіка Писаржевського зробити сквер з лавочками, квіткарнями, урнами для сміття та освітленням згідно п. № 8 за будинком вул. Іртинській 20 для комфортного відпочинку мешканців будинків на місці звалища зробити облаштований спортивний майданчик. Дану пропозицію було враховано. Вказано, що біля житлового будинку на вул. Іртиській, 20 запроектовано розмістити перспективний сквер (поз. 8) з відповідним благоустроєм. Місце розміщення та кількість елементів благоустрою скверу буде визначено на наступних стадіях проектування у проекті благоустрою території скверу. На місці звалища пропонується розмістити фітнес-клуб (поз. 12) та тренажерний зал (поз. 13).

Слід зазначити, що врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації є результатом двостороннього процесу. За відсутності факту реалізації громадськістю свого права на подання пропозицій до містобудівної документації у передбаченому законом порядку у органу місцевого самоврядування, замовника та розробника містобудівної документації відсутній обов'язок з їх розгляду та, відповідно, врахування.

Як вбачається зі змісту листа постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 17 листопада 2016 року № 08/281-3636 директору Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), дана комісія звернулася з проханням врахувати пропозиції до детального плану території, підтримані на засіданні постійної комісії від 16 листопада 2016 року.

TOB «ТЕРРА ПРОДЖЕКТ» звернулося з листом від 30 листопада 2016 року № 260 до директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яким було надіслано доопрацьовані матеріали ДПТ.

Також слід зазначити, що рішенням Київської міської ради від 13 листопада 2013 року № 518/10006 «Про затвердження міської програми створення (оновлення) містобудівної документації» передбачено, що для проведення громадських слухань, проведення погоджень, розгляду на архітектурно-містобудівній раді та експертизи виготовляється один примірник містобудівної документації на електронних носіях та на паперових носіях, що коригується за результатами кожного етапу та передається замовнику для подання на затвердження.

Разом з тим, заступник прокурора не вказав у позовній заяві, які саме складові детального плану території (графічні або текстові матеріали) в межах вулиці Саперно-Слобідської, проспекту Науки у Голосіївському районі м. Києва не узгоджуються або суперечать Генеральному плану міста Києва, а лише обмежився загальними фразами, що детальний план території фактично змінює положення Генерального плану щодо функціонального призначення території насаджень загального користування на розміщення багатоповерхових житлових будинків, та не надав відповідних доказів.

Посилання позивача на експертизу щодо відповідності змісту містобудівної документації законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до ч.9 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території не підлягає експертизі.

Таким чином, позивач не обґрунтував та не довів належними доказами, що детальний план території (графічні або текстові матеріали) в межах вулиці Саперно-Слобідської, проспекту Науки у Голосіївському районі м. Києва не узгоджується із Генеральним планом міста Києва.

Безпідставними є і твердження апелянта, що даними Державного земельного кадастру та графічними матеріалами підтверджено, що частина спірної земельної ділянки відноситься до території зелених насаджень загального користування, а детальним планом території на вказаній земельній ділянці передбачено будівництво будинків.

Дані доводи апелянта спростовуються матеріалами справи, зокрема, відповідно до п. 1.3. Межі території. Положення в системі міста. Аналіз існуючого стану використання та забудови території (Том 1. Архітектурно-планувальна організація території) зазначено, що територія детального плану знаходиться в другій планувальній зоні міста - «Південній», в Голосіївському адміністративному районі, складається з територій різного функціонального використання - житлової, ландшафтно-рекреаційної та громадського призначення, науково-дослідних інститутів, межує з територією природно-заповідного фонду, з землями історико-культурного призначення.

Крім того, у Вступі (Том 1. Архітектурно-планувальна організація території) ДПТ зазначено, що основною метою проекту, серед іншого, є:

Збереження природних ландшафтів, забезпечення охорони природно-заповідного фонду - регіонального ландшафтного парку урочище «Лиса гора», у т.ч. Лисогорського форту - пам'ятки містобудування національного значення із зоною охорони, як земель історико-культурного призначення.

Відповідно до інформації щодо зони багатоквартирної житлової забудови, яка міститься в таблиці 2.4.1 (п. 2.4. Містобудівні умови та обмеження (Том 1. Архітектурно-планувальна організація території) стосовно вимог щодо охорони культурної спадщини визначено, що територія проектування не потрапляє в межі історичних ареалів, межує з територією об'єктів культурної спадщини, природно-заповідного фонду.

Слід зазначити, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (дата формування - 19 січня 2016 року) по вул. Академіка Писаржевського, 8, площею, 1,2642 га дана земельна ділянка (на зміну цільового призначення якої посилається позивач) належить до категорії земель житлової та громадської забудови. Тобто, ще до прийняття оскаржуваного рішення Київської міської ради (в 2017 році), яким затверджено ДПТ, вказана земельна ділянка не належала до території зелених насаджень загального користування.

Крім того, п. 3.3. Озеленені території загального користування (Том 1. Архітектурно-планувальна організація території), зазначено, що проектом передбачається оновлення та благоустрій існуючих територій зелених насаджень загального користування. Створення нових скверів для забезпечення мешканців мікрорайону Саперна Слобідка відповідним рівнем озеленення, підвищення якості житлового середовища, створення нових місць для відпочинку та дозвілля мешканців.

Проектом враховано створення нового скверу відповідно до рішення Київської міської ради від 23 жовтня 2013 року № 242/9730 на земельній ділянці, площею близько-3.0 га вздовж вулиці Столетова. Також передбачається створення нового скверу по вулиці Академіка Писаржевського на ділянці площею - 0,32 га. По вулиці Стратегічне шосе між будинком № 21 та 35 передбачається благоустрій та озеленення території з формуванням публічного простору для відпочинку та дозвілля мешканців, з об'єктом громадського харчування, дитячими та спортивними майданчиками площею - 0,5 га. Також між будинком № 41 та 48/52 передбачається новий сквер з благоустроєм та озелененням території, спортивними та дитячими майданчиками площею - 0, 45 га. На пров. Ржевському та пров. Феодосівському передбачається створення нового скверу площею - 0,18 га, по вул. Саперно-Слобідська передбачається сквер площею - 0,27 га.

Враховуючи викладене, твердження апелянта про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог статті 5, пункту 6 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 4.8 Порядку та норм Земельного кодексу України в частині зміни Генерального плану міста Києва та зміни категорію і цільового призначення земельної ділянки, жодним чином не підтверджено.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на те, що як зі змісту позовної заяви, так і апеляційної скарги не вбачається, які охоронювані законом права та інтереси держави порушено прийняттям оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають, що начебто певні обставини впливають на їх правове становище. Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 15 грудня 2015 року у справі № 800/206/15. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2016 року у справі № К/800/38720/15.

Отже, право особи на судовий захист має лише та особа, яка є суб 'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода або інтерес порушені відповідачем. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Термін «територіальна громада» визначений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме: жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр виключає ототожнення її з державою вцілому, або з будь-яким органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. За змістом визначення територіальна громада є досить значною групою фізичних осіб тому представлення їх інтересів має відбуватися на принципах представництва саме осіб.

Для реалізації прав територіальної громади існує місцеве самоврядування, гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Зокрема, місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Будь-яких форм участі прокурора у місцевому самоврядуванні Конституцією України не передбачено.

В адміністративному позові, з яким заступник прокурора міста Києва звернувся в інтересах держави не надано жодних пояснень, в чому полягає порушення державних інтересів, при цьому позивачем зазначено, що оскаржуваним рішенням «фактично змінено стратегію розвитку міста, передбачену Генеральним планом без врахування потреб міста та інтересів киян».

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно ч.3 статті 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру не можуть покладатися функції, не передбачені Конституцією України.

Відповідно до статті 23 Закону, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Так, в позовній заяві позивачем зазначено, що у зв'язку з відсутністю органу, який би здійснював відповідні повноваження у спірних правовідносинах, даний позов пред'являється прокурором як позивачем.

З наведеного вбачається, що прокурор у визначених Законом випадках має право на представництво інтересів держави або конкретної особи (громадянина України, іноземця або особи без громадянства), якщо таке представництво належним чином обґрунтоване, проте не на представництво інтересів суспільства в цілому, на що в даному випадку вказує позивач, обґрунтовуючи заявлений позов.

Однак, перебравши на себе повноваження позивача, прокурор не обґрунтував та не довів належними і допустимими доказами наявність порушень відповідачем законних інтересів держави або інтересів конкретного громадянина у зв'язку з прийняттям спірного рішення. Крім того, оскаржуване рішення стосується інтересів саме територіальної громади, а не держави, як зазначає прокурор.

За таких підстав, на думку суду, позовні вимоги заступника прокурора про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 06 квітня 2017 року №141/2363 «Про затвердження детального плану території в межах вулиці Саперно-Слобідська, проспекту Науки у Голосіївському районі міста Києва» є необґрунтованими.

Відтак, під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з'ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Коротких А.Ю.