Справа № 0840/2678/18
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 серпня 2018 року м. Дніпро справа № 0840/2678/18

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Лукманової О.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені суду в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року (суддя Калашник Ю.В., м. Запоріжжя, повний текст ухвали складено 05.07.2018 року) у справі № 0840/2678/18 за позовом ОСОБА_2 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, про визнання діяльності протиправною щодо застосування закону, який не підлягав застосуванню, зобов'язання визнати недійсним право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2018 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (далі по тексту - відповідач), в якому просила визнати діяльність відповідача протиправною у застосуванні закону, який не підлягав застосуванню та зобов'язати Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області визнати недійсним право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з моменту укладання договору купівлі-продажу житлового будинку, тобто з 10 листопада 2006 року, набуте на підставі завідомо неправосудного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2012 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.07.2018 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та справу направити до суду першої інстанції для розгляду справи по суті. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення, у зв'язку із чим судом помилково визначено спір як цивільно-правовий, оскільки предметом оскарження є дії суду, які позбавили позивача права власності на земельну ділянку. Апелянт вказувала, що до адміністративної юрисдикції відносяться спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень. Апелянт вважає спір адміністративним, оскільки оскаржується рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2012 року як суб'єкта владних повноважень, яким позбавлено ОСОБА_4 батька позивача, права на володіння земельною ділянкою. Неправосудне рішення винесене міськрайонним судом через невірне застосування статті 377 ЦК України, яка не підлягала застосуванню при вирішенні спорів щодо прав власності.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що у випадку незгоди особи з рішенням суду першої інстанції, таке рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку не шляхом звернення з позовом до суду де відповідачем поставлено саме суд, з рішенням якого особа не погоджується. Спір не відноситься до адміністративного, оскільки спірні правовідносини виникли із права володіння земельною ділянкою, а відтак вбачається спір про право, що виключає можливість розгляду даного спору за правилами адміністративного судочинства.

Встановлено, що ОСОБА_2 не погодилась з рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 20.11.2012 року, яким позбавлено права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 з моменту укладання договору купівлі-продажу житлового будинку з 10.11.2006 року, та звернулась з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Позивач не погоджуючись з рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 20.11.2012 року має право як зацікавлена особа, чиї інтереси зачіпає таке рішення, оскаржити його в апеляційному порядку чи звернутись до суду з заявою про його перегляд за нововивленими обставинами у разі наявності таких обставин.

Матеріалами справи встановлено, що рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 20.11.2012 року було винесено у цивільній справі. Норми ЦПК України передбачають порядок оскарження судових рішень, якщо не може бути притінено інший порядок.

У Конституції України зазначено, що здійснення правосуддя регулюється окремо від діяльності інших органів державної влади.

Згідно ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Без згоди Вищої ради правосуддя суддю не може бути затримано або утримувано під вартою чи арештом до винесення обвинувального вироку судом, за винятком затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою особою, яка бере участь у цивільній справі. Це можливо лише у випадках, коли суд виступає як звичайна установа (особа), а не як орган, що здійснює правосуддя. Заяви та скарги, спрямовані на притягнення суду (судді) як відповідача, не підлягають розгляду в суді першої інстанції, оскільки законом передбачено інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

Судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів з питань здійснення правосуддя (пов'язаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б і принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, законодавством про судочинство.

Такої позиції дотримується Верховний Суд України у рішенні від 02.12.1998 року та у рішенні від 23.03.2011 року у справі № 6-1386св10.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

При зверненні до суду варто враховувати предмет позовних вимог, тобто усвідомлювати яке рішення підлягає оскарженню у судовому порядку, наслідки оскарження та яку правову визначеність це рішення створює для сторін у справі. Також при зверненні до суду варто враховувати кого у позові вказати відповідачем, статус цього відповідача та процедуру оскарження його рішень.

Таким чином, суд у питаннях законності свого рішення не може бути відповідачем по справі, правильність рішення суду може бути перевірене відповідно до процесуального законодавства.

У зв'язку з цим, підлягає виключенню з ухвали суду першої інстанції висновок про розгляд спірних правовідносин у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвалу суду першої інстанції слід змінити, виключивши з описової та мотивувальної частини висновок суду про розгляд спірних правовідносин у порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2018 року у справі № 0840/2678/18 - змінити, виключивши з ухвали висновок про розгляд спірних правовідносин в порядку цивільного судочинства. В інших частинах, ухвалу залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Суддя-доповідач: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова