Справа № 826/236/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/236/17 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у судовому засіданні у місті Києві, у порядку ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач, Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила стягнути з ОСОБА_2 податковий борг зі сплати транспортного податку у розмірі 75000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у цій частині нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно зясовано обставини, що мають значення для вирішення справи. Зокрема, відповідач посилається на те, що нарахування транспортного податку не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №826/6580/17 та 826/6074/17.

19 липня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, яке мотивоване тим, що судові рішення у справах №826/6580/17 та 826/6074/17 набрали законної сили.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року у справі №826/6074/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень задоволено.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року у справі №826/6580/17 позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задоволено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2018 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року повернено скаржнику.

Згідно з ст.. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, судові рішення у справах №826/6580/17 та 826/6074/17 набрали законної сили.

29 серпня 2018 року у судовому засіданні колегія суддів, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалила поновити провадження у справі, з огляду на те, що усунено обставин, що викликали його зупинення.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 18 червня 2015 року №13963-17, яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.;

- від 18 червня 2015 року №13964-17, яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн..

Зазначені податкові повідомлення-рішення направлено позивачем на адресу відповідача, проте останньому не вручені «за закінченням встановленого строку зберігання».

Зважаючи на несплату відповідачем визначеного контролюючим органом податкового зобовязання, на підставі ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем винесена податкова вимога форми «Ф» від 04 листопада 2015 року №14517-23 на суму 50000,00 грн.

Податкову вимогу позивачем направлено на адресу відповідача, не отримано «за закінченням встановленого строку зберігання».

26 червня 2016 року позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення №14487-13, яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення направлено позивачем на адресу відповідача, не вручено «за закінченням встановленого строку зберігання».

З огляду на зазначені обставини, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про стягнення з позивача податкового боргу з транспортного податку.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та, крім іншого, зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем податкового зобов'язання з визначеного податку, як і не надано доказів оскарження останнім податкових повідомлень-рішень в адміністративному та/або судовому порядку.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ст.. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Так, податковий борг зі сплати транспортного податку у розмірі 75000 грн. виник на підставі податкових повідомлень-рішень . від 18 червня 2015 року №13963-17, від 18 червня 2015 року №13964-17, від 26 червня 2016 року №14487-13.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року у справі №826/6074/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 18 червня 2015 року №13963-17 та №13964-17.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року у справі №826/6580/17 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 червня 2016 року №14487-13. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2018 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2018 року повернено скаржнику.

Отже, набрали законної сили судові рішення, яким визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення від 18 червня 2015 року №13963-17 та №13964-17 та від 26 червня 2016 року №14487-13.

З огляду на те, що податкові повідомлення рішення на підставі яких виник податковий борг скасовано в судовому порядку, колегія суддів суду дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача зі сплати транспортного податку у розмірі 75000 грн.

Враховуючи викладене, зясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу.

Згідно з положеннями ст.. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 29.08.2018

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма