Справа № 813/3198/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/478/18
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Довгополова О.М., Шинкар Т.І.
за участі секретаря судового засідання Гром І.І.,
представник позивача : не з`явився
відповідач: Бондаренко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року (головуючий суддя Карп`як О.О., м. Львів, повний текст постанови складено 12.12.2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного територіального управління Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В :
15 вересня 2017 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Західного територіального управління Національної гвардії України та просив:
- визнати незаконним та скасувати наказ №19 о/с від 13.04.2017 року начальника Західного територіального управління Національної гвардії України генерал майора Гордійчука В.І. про припинення (розірвання) контракту та звільнення, старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013097), старшини роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 з військової служби за контрактом в запас Збройних сил України за п. «и» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем);
- визнати протиправним та скасувати наказ №186 від 21.07.2017 року т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно територіального об`єднання Національної гвардії України, підполковника ОСОБА_2 про виключення старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013097), старшини роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення;
- поновити старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013097) на посаді старшини роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , Західного оперативно територіального об`єднання Національної гвардії України, або на іншій рівнозначній посаді з 21.07.2017 року;
- стягнути з Західного територіального управління Національної гвардії України на користь старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013097) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року у справі № 813/3198/17 скасовано та прийнято нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
Визнано незаконним та скасовано наказ №19 о/с від 13.04.2017 року начальника Західного територіального управління Національної гвардії України генерал майора Гордійчука В.І. про припинення (розірвання) контракту та звільнення, старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013097), старшини роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 з військової служби за контрактом в запас Збройних сил України за п. «и» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем).
Визнано протиправним та скасовано наказ №186 від 21.07.2017 року т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно територіального об`єднання Національної гвардії України, підполковника ОСОБА_2 про виключення старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013097), старшини роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Поновлено старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013097) на посаді старшини роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , Західного оперативно територіального об`єднання Національної гвардії України, або на іншій рівнозначній посаді з 22.07.2017 року.
Суд апеляційної інстанції підтвердив право апелянта (позивача) на отримання грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у період з 22.07.2017 року по 27.06.2018 року, що розраховане за правилами Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, оскільки така вимога була заявлена позивачем у первісному адміністративному позові. Суд апеляційної інстанції визнав право позивача на отримання грошового забезпечення, не зазначивши лишень розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у період з 22.07.2017 року по 27.06.2018 року.
З заявою про ухвалення додаткового рішення звернувся ОСОБА_1 .
Сторона опонента відзиву на вказану заяву не представила, аргументованих пояснень та довідки про розмір грошового забезпечення за період, що передував наказу про звільнення, суду апеляційної інстанції не представила.
Заслухавши пояснення судді головуючого,ознайомившись зі змістом заяви ОСОБА_1 , колегія апеляційної інстанції вважає, що вказана заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення з наступних підстав.
Правові відносини щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу регулюються Кодексом законів про працю України.
Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Таким чином, Кодексом законів про працю України передбачено оплату вимушеного прогулу, який мав місце у зв`язку з незаконним звільненням та у зв`язку з затримкою виконання рішення про поновлення на роботі.
Разом з тим, положення ч. 2 ст. 235 КЗпП України передбачають, що при винесенні рішення про поновлення на роботі суд стягує середній заробіток з дня звільнення по день прийняття відповідного рішення.
Натомість, підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, передбаченого ст. 236 КЗпП України, виникають у разі затримки виконання рішення про поновлення на роботі.
У даному випадку, апеляційним судом був вирішений спір про поновлення на посаді незаконно звільненого працівника. Відповідно, у суду апеляційної інстанції виник обов`язок стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, який передбачений ч. 2 ст. 235 КЗпП України.
У відповідності до вимог статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо : щодо однієї з позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання по право, не визначив способу виконання судового рішення.
Із пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі по тексту - Порядок), вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).
Відповідно до абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 січня 2014 року №21-395а13.
Відповідно до наявної в матеріалах справи відомості за видами оплат (а.с. 84) середня заробітна плата позивача за останні 2 календарні місяці роботи складає 9 544,335 грн., а середньоденна заробітна плата 477,22 грн..
Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, в даному випадку з період з 22.07.2017 року по 27.06.2018 року, що становить 242 робочих днів.
Таким чином, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за період з 22.07.2017 р. по 27.06.2018 р. становить 115 487,24 грн. (477,22 грн. х 242 р.д.) з обов`язковим відрахуванням податкових та страхових платежів.
Отже, розглянувши подану заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано підстави за якими він звернувся до апеляційного суду із заявою про винесення додаткового судового рішення
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що апеляційним судом під час винесення судового рішення не було вказано розміру суми середнього заробітку, яка підлягає стягненню, тобто суд апеляційної інстанції фактично вирішив питання про право, однак не визначив способу виконання судового рішення, суд приходить до висновку щодо необхідності винесення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про стягнення з відповідача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 252, 310, 321, 322, 325 КАС України суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення задовольнити.
Ухвалити у справі № 876/478/18 додаткову постанову про стягнення з Західного територіального управління Національної гвардії України на користь старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013097) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 22.07.2017 року по 27.06.2018 року, що становить 115 487,24 грн..
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 30.08.2018 року.