Справа № 819/1149/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1149/18

27 серпня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Кухар О.Л.;

представника позивача: ОСОБА_2;

представника відповідача: Матуса Т.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа Управління державної казначейської служби України у м. Тернополі про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м.Тернопіль, в якому просить зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_4 сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9153,77 грн.

Ухвалою суду від 26 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №819/1149/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23 липня 2018 року.

11 липня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача, у якому зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, відтак позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше.

23 липня 2018 року позивач через свого представника подала клопотання про стягнення з позивача судових витрат у сумі 4800, 00 грн, на підтвердження вказаної суми додала акт виконаних робіт/наданих послуг №01 до договору про надання правової допомоги від 14.06.2018 (а. с. 38), додаткову угоду №1 (а. с. 39).

23 липня 2018 року позивач через свого представника подала відповідь на відзив, у якій зазначила, що відсутність у відповідача доступу до єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно не є підставою для відмови у поверненні помилково сплачених коштів. Крім того, відповідач міг повідомити позивача про у необхідності подання інших доказів, окрім заяви, для повернення помилково сплаченого збору. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року розгляд справи було відкладено на 27 серпня 2018 року.

02 серпня до суду надійшло клопотання представника відповідача про зменшення розміру відшкодування позивачу витрат на оплату правничої допомоги

В судовому засіданні 27 серпня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Представник третьої особи управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області у судове засідання не прибув, подав письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

У відповідності до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

07 травня 2018 року між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Компанія з управлінням активами «Національний резерв» укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 812, згідно якого ОСОБА_4 придбала квартиру номер АДРЕСА_1 (а.с.16).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанції №1732084 від 07 травня 2018 року, позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 9153,77 грн (а.с.12).

16 травня 2018 року позивач звернулася із заявою до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо сформування та подання до управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі подання про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9153,77 грн.

Листом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 18 травня 2018 року №7122/07 позивача повідомлено, про те, що підстав для повернення вказаного збору немає. Також зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз'яснено, що позивач має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (а. с. 14).

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 17-18, 59).

У відповідності до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" від 15 червня 2018 року № 1687, станом на 29.12.2012 року згідно обліку технічної інвентаризації в м.Тернополі позивач не має зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в м.Тернополі (а.с. 19).

Також, згідно довідки Бюро технічної інвентаризації Підволочиського району Підволочиської районної ради Тернопільської області від 31 липня 2018 року № 96, станом на 31.12.2012 року, згідно реєстрових книг, позивач за адресою: смт. Підволочиськ та в населених пунктах Підволочиського району зареєстрованого будинковолодіння (квартири) немає (а.с. 58).

Згідно довідки філії ТВБВ №10019/040 філії Тернопільського АТ "Ощадбанк", від 15 червня 2018 року №18/41 ОСОБА_4, у списки для отримання приватизаційних чеків с. Новосілка, Підволочиського району, Тернопільської області не включена (а. с. 20).

Також, згідно довідки управління Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області №1921 від 02 липня 2018 року, "збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна" в сумі 9153,77 грн. зараховано до державного бюджету 07 травня 2018 року (а. с. 28).

У відповідності до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано а судом не здобуто, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо клопотання представника відповідача про зменшення розміру відшкодування позивачу витрат на оплату правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області судові витрати по даній адміністративній справі, які складаються із судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4800,00 грн.

На виконання наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України позивачем надано акт виконаних робіт/наданих послуг №01 до договору про надання правової допомоги від 14.06.2018 (а. с. 38) та додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 14.06.2018 (а. с. 39), в яких визначено види правничої (правової) допомоги та погоджено розмір гонорару по Договору.

Так, актом виконаних робіт/наданих послуг №01 до договору про надання правової допомоги від 14.06.2018 визначено перелік наданих юридичних послуг/виконаних робіт, а саме: написання та подання в суд позовної заяви ОСОБА_4 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та повернення грошових коштів; надання юридичної консультації ОСОБА_4 після відкриття провадження у судовій справі № 819/1149/18; підготовка та подання до суду відповіді на відзив відповідача по справі № 819/1149/18; представництво інтересів ОСОБА_4 у судовому засіданні у справі № 819/1149/18; оформлення адвокатських запитів та збір довідок, витягів по справі.

Додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги від 14.06.2018 визначено, що за одну годину представництва інтересів та захист прав в досудовому та/або судовому порядку у правовідносинах, що склалися між ОСОБА_4 та Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 600,00 грн.

Як вбачається із акту виконаних робіт/наданих послуг №01 до договору про надання правової допомоги від 14.06.2018 4800,00 грн. сплачені позивачем за наступні послуги: 1500,00 грн. написання та подання в суд позовної заяви ОСОБА_4 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та повернення грошових коштів (2,5 год.); 300,00 грн. надання юридичної консультації ОСОБА_4 після відкриття провадження у судовій справі № 819/1149/18 (0,5 год.); 1200,00 грн. підготовка та подання до суду відповіді на відзив відповідача по справі № 819/1149/18 (2 год.); 600,00 грн. представництво інтересів ОСОБА_4 у судовому засіданні у справі № 819/1149/18; 1200,00 грн. оформлення адвокатських запитів та збір довідок, витягів по справі.

Однак, суд зазначає, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, судова практика уданій категорії справ сформована.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуги адвоката обмежений їх співмірністю із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу, сплачені адвокату ОСОБА_2 слід відшкодувати у сумі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (46001, вул. Руська, 17, м. Тернопіль, ) сформувати та подати до управління державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9153 (дев'ять тисяч сто п'ятдесят три) гривні 77 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.