Справа № 817/1232/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2018 року м. Рівне №817/1232/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Рожко З.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-ХАУС ГРУП», (далі позивач), звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовами до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі відповідач) (а.с.4-11, 206-213, т.1) з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.238-240, т.4) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області проводилась документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» за результатами якої був складений акт перевірки №1480/17-00-14-01/38342482 від 21.12.2017 року про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП», , податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, валютного за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 року. Висновками акту перевірки встановлено наступні порушення: п.44.1, п.44.2. ст.44 розділу 1. пп.134.1.1 п. 134.1 ст.134 розділу ІІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ із змінами та доповненнями ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» занижено значення у р.02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за 2016 рік на загальну суму 8183028грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2016р. на суму 472945грн.; п. 187.1 ст. 187., пп. 188.1 ст. 188 пп. 189.1. ст. 189. пп. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197, пп. «а» п. 198.1. п.198.3 ст. 198. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями, ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» занижено податкове зобов'язання по податку па додану вартість на загальну суму 2490085грн. в т.ч. занижено на суму 2679182грн. в т.ч.: за лютий 2016 року на суму 999956грн., за березень 2016 року на суму 925413грн., квітень 2016 року на суму 83772грн., за серпень 2016 року на суму 10958грн., вересень 2016 року на суму 88329грн., жовтень 2016 року на суму 94513грн., листопад 2016 року на суму 310346грн. та завищено податок на додану вартість на суму 170509грн. в т.ч. за січень 2017 року на суму 37597грн., за травень 2017 року на суму 1362 грн., за серпень 2017 року на суму 43270грн.. за вересень 2017 року на суму 88280грн., та занижено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на суму 18588грн. в т.ч. за серпень 2017 року на суму 18588грн.; п.201.1 ст.200. п.201.10. ст..201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 року не зареєстровано податкових накладних на суму 552283,20грн. з ПДВ; п.51.1 ст. 51, пп. «б» п.176.2 ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами і доповненнями, розділу Ш «Порядку заповнення га подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», в редакції затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014р. №49 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2014р №228/25005, в редакції затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2014 №4 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2014р №111/26556, подання податкового розрахунку за формою 1 ДФ за 1-2 квартали 2016 р. не в повному обсязі та з недостовірними відомостями; п.п.14.1.180, пп.14.1.156. пп. 14.1.175 п. 14.1 ст.14. п.п.31.1 ст.31, п.54.2 сг.54, абз.2 п.57.1 ст.57, п.168.1 ст. 168. п.171.1 ст. 171 та пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Кодексу за якими встановлено несплата (неперерахування) податковим агентом утриманого податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь іншого платника податків у сумі 38346,54грн а саме: при виплаті доходу 22.09.2016 року, фактично перераховано платником 27.09.2016 року в сумі 9561,86грн. та 20.10.2016 року і сумі 28784,68грн.; пп. 14.1.47, пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 п.54.2 ст.54, п.163.1 ст.163, пп. 164.2, п.164.5 ст.164, п. 167.1 ст. 167. п.168.1 ст. 168. п.170.9.1 п.170.9 ст. 170, п.171.2 ст.171, пп. «а» п.176.2 ст.176. Кодексу, а саме: не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 420,66грн., в тому числі у 2015 році 239,78грн., у 2016 році 180,88грн., у випадку відшкодування витрат працівникові, на підставі авансового звіту, без підтверджуючих первинних документів щодо таких витрат; ч. 1 ст.4. ч. 1 п.1 ст. 7, п.1 ч.2 ст.6, ч.5 ч.6 ч.12 ст.8, ч.2 ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-УІ «Про збір та облік єдиної о внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами і доповненнями встановлено заниження платником нарахування єдиного внеску заставкою 22% на суму 481,04грн.; абз. 1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. № 2464-V1 (із змінами і доповненнями), несвоєчасно сплачений єдиний соціальний внесок за вересень 2016р. в сумі 1253,10грн, при терміні сплати до 20.10.2016р., фактично сплачено 31.10.2016р.; пп.1.1, пп.1.2, пп. 1.3. пп.1.4. пп. 1.5. пп. 1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України №2755 VI від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями за якими встановлено: - не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір в сумі 32,75грн., в тому числі у 2015 році 20,39грн., у 2016 році в сумі - 12,36грн., у випадку відшкодування витрат працівникові на підставі авансового звіту без підтверджуючих первинних документів щодо таких витрат; несплата (неперерахування) податковим агентом утриманого військового збору під час виплати доходу на користь іншого платника податків у сумі 3195,53грн., а саме: при виплаті доходу 22.09.2016 року, фактично сплачено 27.09.2016 року в сумі 796,82грн. та 20.10.2016 року в сумі 2398,71грн.

На підставі акту перевірки 09.01.2018 року, Головним управлінням ДФС у Рівненській області було винесено наступні податкові повідомлення-рішення: № про збільшення суми грошового зобовязання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1841181грн., у т.ч. за основним платежем 1472945грн. та за штрафними санкціями у розмірі 368236грн.; №, яким застосований штраф у розмірі 50 % у сумі 276141,60грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних; № про збільшення грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 3112606грн., у т.ч. за основним платежем в розмірі 2490085грн. та за штрафними санкціями у розмірі 622521грн. Позивач не погодився із даними податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх до суду.

Відповідач подав відзиви проти позовів (а.с.151-155, т.1; 62-66 т.2; 247-248 т.4) в яких вказує на безпідставність позовних вимог. В обґрунтування заперечень вказав, що проведеною перевіркою встановлено нереальність господарської операції з постачання послуг ТОВ фірма «Екомедтех» для позивача. Перевіркою встановлено лише документальне оформлення нереальної господарської операції при складанні первинних документів та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку і фінансової звітності. Згідно поданої звітності ТОВ фірма «Екомедтех» встановлено недостатність трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини та матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Оскільки у позивача відсутні первинні документи з належним чином оформленими обовязковими реквізитами, які опосередковують отримання послуг, тобто ідентифікують джерело походження, постачальників, тому послуги вартістю 1609215,40грн. є такими, що безоплатно отримані. Отримання ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» безоплатних послуг будівельних робіт підтверджує збільшення економічних вигод підприємства. Перевіркою відображених показників за результатами проведених взаєморозрахунків з ТОВ «Тандемплюс» за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 року встановлено завищення задекларованих субєктом господарювання показників у рядку «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати (форма №2) за 2016 рік на суму 6573 812грн. Проведеною перевіркою встановлено відсутність у ТОВ «Тандемплюс» матеріально-технічної та технологічної можливості для самостійного здійснення основного виду діяльності та реалізації товарів у звязку із відсутністю основних засобів та необхідної кількості трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності з надання послуг. Враховуючи наведене, ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» не отримувало будівельні матеріали у ТОВ «Тандемплюс», чим завищило витрати за 2016 рік на суму 6573812грн. Також, перевіркою встановлено, що позивач здійснював реєстрацію права власності на житлові приміщення (квартири). В порушення п.187.1 ст. 187, п.п.197.1.14 п.197.1 ст. 197 Податкового кодексу України, позивачем занижено податкові зобовязання з податку на додану вартість по обєктах житлового фонду на які було оформлено право власності на суму 2397570грн. Також в ході проведення перевірки встановлено, що позивач здійснював реалізацію обєктів житлового фонду та комерційної нерухомості за вартістю нижче собівартості. Окрім того, ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» у періоді з 01.01.2014 по 30.09.2017 року здійснював реалізацію власних квартир та комерційної нерухомості та інших послуг для населення та субєктів та отримував відповідно плату за реалізовані квартири та комерційну нерухомість та складає податкові накладні. В порушення п.201.1, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не зареєстровано податкових накладних на суму 552 283,20 грн. З урахуванням вищенаведеного, вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті згідно норм чинного законодавства.

Позивач подав відповідь на відзиви в яких виклав аргументи, тотожні аргументам, викладеним у позовних заявах, заяві про збільшення позовних вимог (а.с.213-216, т.5).

Відповідач своє право на подання заперечень на відповідь на відзив не реалізував.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 об'єднано адміністративні справи №817/1232/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2018 та №817/1233/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.01.2018 в одне провадження. Присвоєний об'єднаній адміністративній справі №817/1232/18 (а.с.90-91, т.2).

11.07.2018 року в підготовчому засіданні, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати задоволення клопотання позивача про прийняття заяви про збільшення позовних вимог (а.с.242-244, т.4).

18.07.2018 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду по суді 20.08.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовних заявах, заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзивах на позови.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд виходить з наступного.

Із матеріалів справи слідує, що у період з 01.11.2017 по 01.12.2017 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області проводилась документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» за результатами якої був складений акт перевірки №1480/17-00-14-01/38342482 від 21.12.2017 року про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» (), податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, валютного за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 року.

Висновками акта перевірки встановлено наступні порушення:

- п.44.1, п.44.2. ст.44 розділу 1. пп.134.1.1 п. 134.1 ст.134 розділу ІІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ із змінами та доповненнями ТО В «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» занижено значення у р.02 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за 2016 рік на загальну суму 8 183 028,00грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2016р. на суму 472 945грн.;

- п. 187.1 ст. 187., пп. 188.1 ст. 188 пп. 189.1. ст. 189. пп. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197, пп. «а» п. 198.1. п.198.3 ст. 198. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями, ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» занижено податкове зобов'язання по податку па додану вартість на загальну суму 2490085грн. в т.ч. занижено на суму 2 679 182грн. в т.ч.: за лютий 2016 року на суму 999956грн., за березень 2016 року на суму 925413грн., квітень 2016 року на суму 83772грн., за серпень 2016 року на суму 10 958грн., вересень 2016 року на суму 88329грн., жовтень 2016 року на суму 94 513грн., листопад 2016 року на суму 310 346грн. та завищено податок на додану вартість на суму 170 509грн., в т.ч. за січень 2017 року на суму 37 597грн., за травень 2017 року на суму 1 362грн., за серпень 2017 року на суму 43270грн.. за вересень 2017 року на суму 88 280грн., та занижено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на суму 18588грн., в т.ч. за серпень 2017 року на суму 18 588грн.

- п.201.1 ст.200. п.201.10. ст..201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 року не зареєстровано податкових накладних на суму 552 283,20грн. з ПДВ.

- п.51.1 ст. 51, пп. «б» п.176.2 ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами і доповненнями, розділу Ш «Порядку заповнення га подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», в редакції затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014р. №49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2014р №228/25005, в редакції, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2014 №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2014р №111/26556, подання податкового розрахунку за формою 1 ДФ за 1-2 квартали 2016 не в повному обсязі та з недостовірними відомостями;

- п.п.14.1.180, пп.14.1.156. пп. 14.1.175 п. 14.1 ст.14. п.п.31.1 ст.31, п.54.2 сг.54, абз.2 п.57.1 ст.57, п.168.1 ст. 168. п.171.1 ст. 171 та пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Кодексу за якими встановлено несплата (неперерахування) податковим агентом утриманого податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь іншого платника податків у сумі 38346,54грн а саме: при виплаті доходу 22.09.2016 року, фактично перераховано платником 27.09.2016 року в сумі 9561,86грн. та 20.10.2016 року і сумі 28 784,68грн.;

- пп. 14.1.47, пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 п.54.2 ст.54, п.163.1 ст.163, пп. 164.2, п.164.5 ст.164, п. 167.1 ст. 167. п.168.1 ст. 168. п.170.9.1 п.170.9 ст. 170, п.171.2 ст.171, пп. «а» п.176.2 ст.176. Кодексу, а саме: не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 420,66грн., в тому числі у 2015 році 239,78грн., у 2016 році 180,88грн., у випадку відшкодування витрат працівникові, на підставі авансового звіту, без підтверджуючих первинних документів щодо таких витрат;

- ч. 1 ст.4. ч. 1 п.1 ст. 7, п.1 ч.2 ст.6, ч.5 ч.6 ч.12 ст.8, ч.2 ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-У 1 «Про збір та облік єдиної о внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами і доповненнями встановлено заниження платником нарахування єдиного внеску заставкою 22% на суму 481,04грн.;

- абз. 1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. № 2464-V1 (із змінами і доповненнями), несвоєчасно сплачений єдиний соціальний внесок за вересень 2016р. в сумі 1253,10грн, при терміні сплати до 20.10.2016р., фактично сплачено 31.10.2016р.;

- пп.1.1, пп.1.2, пп. 1.3. пп.1.4. пп. 1.5. пп. 1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України №2755 VI від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями за якими встановлено: не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір в сумі 32,75 грн., в тому числі у2 015 році 20,39 грн., у 2016 році в сумі - 12,36 грн., у випадку відшкодування витрат працівникові на підставі авансового звіту без підтверджуючих первинних документів щодо таких витрат; несплата (неперерахування) податковим агентом утриманого військового збору під час виплати доходу на користь іншого платника податків у сумі 3195,53грн., а саме: при виплаті доходу 22.09.2016 року, фактично сплачено 27.09.2016 року в сумі 796,82грн. та 20.10.2016 року в сумі 2398,71грн.

По суті виявлених порушень судом встановлено та враховано наступне.

Перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 року встановлено їх заниження на суму 1 609 215грн.

Перевіркою встановлено нереальність господарської операції з постачання послуг ТОВ фірма «Екомедтех» для ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП». Перевіркою встановлено лише документальне оформлення нереальної господарської операції при складанні первинних документів та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку і фінансової звітності.

Перевіркою правомірності декларування показника «Інші доходи» у рядку 2240 Звіту про фінансові результати (форма №2), визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, встановлено його заниження за 2016 рік в сумі 1 609 215,40 грн. в результаті не віднесення до їх складу безоплатно отриманих послуг по виконанню будівельних робіт, оскільки у постачальника ТОВ фірма «Екомедтех» для здійснення виконання робіт в таких обсягах, активи та трудові ресурси відсутні.

Вказане порушення призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 321 843 грн., в т.ч. за жовтень 2016 року на суму 132 690 грн., листопад 2016 року 189 153 грн.

Судом встановлено, що згідно договору на виконання робіт№1209-1 від 12.09.2016 року, Виконавець ТОВ фірма «Екомедтех» зобовязується виконати будівельні роботи по багатоповерховому житловому будинку по вул. Соборна 5 в м. Рівне, а Замовник - ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» зобовязується прийняти та оплатити зазначені роботи.

Згідно акта приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2016 року форми КБ-3, номенклатура: здійснення електромонтажних робіт, влаштування внутрішньої каналізації, влаштування водопостачання, влаштування додаткових елементів вентиляції, влаштування стін та відкосів з гіпсокартону та внутрішнє оздоблення стін, влаштування підвісної стелі Armstrong, лицювання плиткою, влаштування основи зі щебеню, відсіву, встановлення бордюрів на загальну суму 796 142,29 грн., у т.ч. ПДВ 132 690,38 грн.

Згідно акта приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року форми КБ-3, номенклатура: розробка ґрунту екскаватором, вертикальне планування ґрунту екскаватором, влаштування основи зі щебеню, відсіву та піску під проїзд та тротуари, укладання бруківки, встановлення поребриків, бордюрів, лотків, водовідведення, доробка ґрунту вручну з перевезенням тачками, виконання комплексу робіт по спортивному майданчику, влаштування асфальтобетонного покриття на загальну суму 1 134 916,14 грн., у т.ч. ПДВ 189 152,69 грн.

По даним бухгалтерського обліку отримані від ТОВ фірма «Екомедтех» послуги відображено по Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті на суму 1 300 000,00 грн.; Дт 151 «Капітальне будівництво» - Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 1 609 215,40 грн.; Дт 6442 «ПДВ» - Кт 631 «Податковий кредит непідтверджений» на суму 321 843,07 грн.

Заборгованість станом на дату 30.09.2017 року перед ТОВ фірма «Екомедтех» становить 631058,43 грн.

По взаємовідносинах з ТОВ «Екомедтех» був сформований податковий кредит на суму 1 609 215,36грн. по податкових накладних №24 від 31.10.2016 року на суму ПДВ 54690,38грн., №25 від 31.10.2016 року на суму ПДВ 78000грн., №8 від 10.11.2016 року на суму ПДВ 135200грн., №25 від 30.11.2016 року на суму ПДВ 53952,69грн.

Дані суми ПДВ включені до податкових декларацій з ПДВ звітних періодів.

Висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з ТОВ фірма «Екомедтех» ґрунтуються на неможливості контрагентом виконати такий обсяг будівельних робіт через відсутність трудових та матеріальних ресурсів тощо, а також, що підприємство задіяне у схемі ухилення від сплати податків, а саме СУФР ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом створення (придбання) невстановленими особами, без наміру здійснення господарської діяльності повязаної з продажем ТМЦ, виконанням робіт, наданням послуг ТОВ «СПМК-2-Рівне» (код 00910624), ТОВ «Компанія ВБМ» (код 40458797), ТОВ «БісемТелеком» (код 3642412) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України.

Відповідач зазначає, що перевіркою встановлено формування ТОВ фірма «Екомедтех» «сумнівного» податкового кредиту з ПДВ за рахунок реалізації покупцям товарів (надання послуг), придбаних у постачальників, походження яких не відоме та не можливо відстежити за даними ЄРПН.

Перевіряючи обґрунтованість обумовленого висновку відповідача, суд виходить з того, що згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Приписами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. №88 встановлений вичерпний перелік обовязкових реквізитів первинного документу, за наявності яких той чи інший документ є письмовим доказом вчинення господарської операції, а саме (у редакції станом на момент складання первинних документів): назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В п.2.15 і п.2.16 Положення №88 зазначено, що первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Ступінь деталізації змісту і обсягу господарської операції Законом №996 і Положенням №88 не встановлено, тому її можуть визначати особи, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. При цьому, така деталізація має забезпечити розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобов'язань, доходів або витрат, з нею пов'язаних.

Так, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції на час здійснення досліджуваних операцій), датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції на час здійснення досліджуваних операцій) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення до податкового кредиту сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість, є факт придбання товарів та послуг з метою використання їх в господарській діяльності.

При цьому, згідно з абз.1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Досліджені судом господарські договори, податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних будівельних робіт, від імені ТОВ фірма «Екомедтех», підписані директором, скріплені печаткою товариства.

Належність оформлення реквізитів документів контролюючим органом не заперечується та під сумнів не ставиться.

Актом перевірки стверджено і сторонами не заперечується, що ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» за податковими накладними, виписаними ТОВ фірма «Екомедтех», на досліджувані господарські операції включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість:

- за червень 2016 року 132 690,38грн., що відображено в реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за жовтень 2016 року;

- за листопад 2016 року 189 152,69грн., що відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за листопад 2016 року та відображені кореспонденцією рахунків бухгалтерського обліку Дт-6442 Кт631.

Зібраними у справі письмовими доказами підтверджується, що отримані роботи від ТОВ фірма «Екомедтех» на суму 1 609 215,40грн. були використані при будівництві та здачі в експлуатацію житлового будинку по вул. Соборна, 5 в м. Рівному, замовником якого являється позивач.

Договорами купівлі-продажу квартир, а також витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що протягом 2017 року позивачем здійснювалась реєстрація права власності за фізичними особами на квартири, що знаходяться в житловому будинку по вул. Соборна, 5 в м. Рівному.

Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджується факт використання придбаних послуг від ТОВ фірма «Екомедтех» у власній господарській діяльності.

Всі проаналізовані вище документи бухгалтерського обліку ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП», якими оформлено спірні господарські операції, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розкривають зміст господарських операцій, підтверджують реальність руху активів позивача та використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності з метою отримання прибутку. Таким чином, вказані документи є первинними документами в розумінні закону, які належить складати для даного виду господарських операцій, а відтак є належними та допустимими доказами відповідно до приписів статей 73, 74 КАС України, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що придбання позивачем послуг за досліджуваними господарськими операціями відповідає реєстраційним видам господарської діяльності ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» та спрямоване на одержання прибутку в результаті використання їх під час будівництва житлового будинку по вул. Соборна 5а в м. Рівному та власній господарській діяльності, а їх реальність підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючого органу, під час проведення перевірок, підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

В силу приписів ст.ст.44, 83 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу під час проведення перевірки були зобов'язані врахувати надані ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» первинні документи. У разі, якщо первинні документи, надані платником податків під час проведення перевірки, викликають сумніви у їх достовірності, акт документальної перевірки повинен містити посилання на докази, що доводять складання таких документів без реального здійснення господарських операцій.

Однак, висновки дослідженого судом акту перевірки щодо складання бухгалтерських документів без реального здійснення господарських операцій не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду адміністративної справи та спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, відомостями безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стверджується, що на час виникнення спірних правовідносин ТОВ фірма «Екомедтех» є зареєстрованою юридичною особою з 01.04.1994, його місцезнаходження 79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93. Основним зареєстрованим видом діяльності Товариства є монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування. Відомості щодо перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, припинення - відсутні. Товариство з 31.05.1994 перебуває на обліку в Головному управлінні регіональної статистики, а також з 01.07.1996 в Печерському районі м. Києва. На даний час перебуває на обліку в Залізничній ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області як платник податків та платник єдиного внеску.

За даними реєстру платників ПДВ, ТОВ фірма «Екомедтех» з 07.07.1997 зареєстроване платником податку на додану вартість; така реєстрація анульована за рішенням контролюючого органу 14.02.2018, тобто за межами здійснення спірних господарських операцій з позивачем.

Також суд встановив, що акт перевірки ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» містить покликання на здійснення слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області досудового розслідування за фактом створення (придбання) невстановленими особами, без наміру здійснення господарської діяльності повязаної з продажем ТМЦ, виконанням робіт, наданням послуг ТОВ «СПМК-2-Рівне» (код 00910624), ТОВ «Компанія ВБМ» (код 40458797), ТОВ «Бісем Телеком» (код 3642412) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205 КК України, при цьому немає покликання на номер кримінального провадження та дату внесення його до реєстру.

Разом з тим, на час вирішення судом даного адміністративного спору, в Єдиному державному реєстрі судових рішень вирок суду у вказаному кримінальному провадженні відсутній. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що наданий час матеріали кримінального провадження перебувають на стадії досудового розслідування, повідомлення про підозру конкретним особам не оголошувалось. Відомості щодо притягнення працівників ТОВ фірма «Екомедтех» до кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження відсутні, позивач такі обставини заперечує, а відповідач на їх наявність не вказує.

Як встановив суд, вказане кримінальне провадження стосується не ТОВ фірми «Екомедтех», а його контрагентів. Обставини, встановлені даним кримінальним провадженням жодним чином не впливають на вирішення спору у даній справі, позаяк не стосуються предмету спору.

Суд зауважує, що при дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування витрат та податкового кредиту платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цієї особи.

Зокрема, платник податків не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобовязань. Тому, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б свідчила про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Єдиним передбаченим законом (ч.1 ст.551 ГК України) наслідком фіктивності субєкта господарювання є припинення юридичної особи та визнання недійсними її установчих документів. Питання про недійсність інших юридичних дій, учинених таким субєктом господарювання, в законі не ставиться. Так само законом не передбачено, що діяльність субєкта господарювання з ознаками фіктивності, не породжує будь-яких наслідків його діяльності, а всі вчинені від імені субєкта юридичні дії є нікчемними.

Окрім цього, як встановлено із акту перевірки та пояснень представника відповідача в судовому засіданні, висновку щодо безтоварності господарських операцій позивача з ТОВ фірма «Екомедтех», контролюючий орган дійшов з урахуванням таких обставин: відсутність у ТОВ фірма «Екомедтех» найманих працівників, складських приміщень, основних засобів, відсутність за місцезнаходженням, відмінність номенклатури придбаного та реалізованого товару.

Обумовлені висновки не знайшли документального підтвердження під час судового розгляду справи. Покликання відповідача на неподання ТОВ фірма «Екомедтех» звітів 1-ДФ, об'єктивно не підтверджує відсутності найманих працівників чи працівників за цивільно-правовими договорами, а лише вказує на порушення ТОВ фірма «Екомедтех» податкової дисципліни.

Таким чином, суд встановив, що контрагент-постачальник позивача - ТОВ фірма «Екомедтех», на час здійснення спірних господарських операцій був зареєстрованою юридичною особою, мав відкриті рахунки в банківських установах, володів спеціальною податковою правосуб'єктністю як платник ПДВ, подавав податкову звітність з ПДВ до податкового органу; належність оформлення виданих ним податкових накладних відповідачем не заперечується.

Належно підтверджені відомості щодо неможливості виконання постачальником договірних зобов'язань відповідачем не надані, а судом не встановлені. При цьому суд зазначає, що за встановлених обставин, сам факт порушення кримінального провадження за фактом фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, стосовно контрагентів постачальників ТОВ фірма «Екомедтех», не може слугувати достатньою та належною підставою для висновку про фіктивність та безтоварність всіх здійснених таким товариством господарських операцій, допоки такі обставини не будуть встановлені вироком суду, який набрав законної сили.

Окрім того, суд уважає необґрунтованими висновки контролюючого органу щодо того, що в актах приймання виконаних будівельних робіт відсутнє зазначення хто є постачальником матеріалів та їх вартість, в той час як позивачем надавались первинні документи щодо придбання ТМЦ у ТОВ фірми «Екомедтех» та інших постачальників.

За наведених підстав, суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 09.01.2018 року № про збільшення суми грошового зобовязання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств в частині визначення грошового зобовязання в розмірі 289659 грн. основного платежу та штрафної санкції в розмірі 72415 грн., а також податкового повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 32 843 основного платежу та 80461 грн. штрафної фінансової санкції. Водночас суд зауважує, що контролюючим органом застосовано штрафні санкції у розмірі 25% від суми основного платежу. Оскільки судом встановлено протиправність збільшення відповідачем вказаних вище сум грошових зобовязань, то, відповідно, визначені суми штрафних санкцій теж є протиправними.

Перевіркою повноти декларування ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено їх заниження за 2016 рік на суму 8 183 028грн.

Проведеною перевіркою відображених показників за результатами проведених взаєморозрахунків з ТОВ «Тандемплюс» (код 38370944), за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 року встановлено завищення задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати (форма №2) за 2016 рік на суму 6 573 812 грн.

Перевіряючи обґрунтованість обумовленого висновку відповідача, судом встановлено, що згідно Договору №47-Л від 04.07.2016 року, постачальник (ТОВ «Тандемплюс»), зобовязується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти і оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Поставка товару здійснюється за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 5а. Поставка здійснюється силами Постачальника.

До матеріалів справи позивачем долучено видаткову накладну №14 від 04.07.2016 року на суму 1 175 967,10грн., №29 від 08.08.2016 року на суму 2 352 825,07грн., №47 від 11.09.2016 року на суму 1 548 624,86грн., №63 від 05.10.2016 року на суму 1 496 395,46грн.

За даними бухгалтерського обліку, вказані господарські операції проведені наступним чином: Дт 205 «Будівельні матеріали» Кт 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» на суму 6 573 812,49грн.; Дт 151 «Капітальне будівництво» Кт 205 «Будівельні матеріали» на суму 6 573 812,49грн.; Дт 943 «Собівартість реалізованих виробничих запасів» Кт 151 «Капітальне будівництво» на суму 6 573 812,49грн.

До перевірки, на запит контролюючого органу, не надано актів прийому-передачі, сертифікатів відповідності на товар, ТТН, шляхових листів тощо.

Проте, до матеріалів справи позивачем долучені сертифікати відповідності, сертифікати якості на матеріали та інші документи, що засвідчують їх походження.

Також матеріали справи містять товарно-транспортні накладні на переміщення придбаних у ТОВ «Тандемплюс» ТМЦ, а саме судом встановлено, що перевізником на замовлення ТОВ «Тандемплюс» виступало ТОВ «Вейст буд».

Надані позивачем товарно-транспортні накладні містяться всі обовязкові реквізити сторін, печатки та підписи уповноважених осіб.

Так, згідно п.11 Правил № 363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Слід також зазначити, що товарно-транспортна накладна є транспортною документацією, яка підтверджує операції саме з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. N 363, не встановлюють правил податкового обліку платника податків, яким у даному випадку є позивач. Документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна, не є документом первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

За наявності викладених в акті перевірки сумнівів щодо факту здійснення поставок товару за договорами, контролюючим органом запиту про проведення зустрічних звірок для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних здійснено не було. Натомість податковий орган обмежився наявною в його розпорядженні податковою інформацією від інших контролюючих органів, яку поклав в основу висновків про безтоварність операцій.

Окрім того, матеріали справи також містять акти приймання-передачі матеріалів, укладені з ТОВ «Тандемплюс» та позивачем.

Відповідач стверджує, що задекларована господарська операція із придбання товарів у ТОВ «Тандемплюс» не відбулася у дійсності. Рух активу від ТОВ «Тандемплюс» до ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» в дійсності не відбувся. Надані первинні документи не супроводжувались реальним рухом активів між позивачем та його контрагентом.

Також вказує, що ТОВ «Тандемплюс» задіяне в схемах ухилення від сплати податків, а саме СУФР ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000088 за фактом придбання та створення субєктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205 КК України.

На противагу вищенаведеного суд зазначає, що всі проаналізовані вище документи бухгалтерського обліку ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП», якими оформлено спірні господарські операції, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розкривають зміст господарських операцій, підтверджують реальність руху активів позивача та використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності з метою отримання прибутку. Таким чином, вказані документи є первинними документами в розумінні закону, які належить складати для даного виду господарських операцій, а відтак є належними та допустимими доказами відповідно до приписів статей 73, 74 КАС України, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до приписів статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, який застосовує права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Вирішуючи даний адміністративний спір, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, а саме у справі «Булвес АД проти Болгарії» (заява № 3991/03). Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні від 22.01.2009 зазначив, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Суд зауважує, що кримінальне провадження №0000088 за фактом придбання та створення субєктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 205 КК України здійснюється не відносно позивача та його контрагента ТОВ «Тандемплюс», а відносно контрагентів ТОВ «Тандемплюс», і обставини, встановлені даним кримінальним провадженням, жодним чином не впливають вирішення спору у даній справі, позаяк не стосуються предмету спору.

Відповідно до ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції закону, чинній з 01.01.2015 року), об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи; дохід за договорами страхування, визначений згідно з підпунктом 141.1.2 пункту 141.1 статті 141 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу, з джерелом походження з України; дохід операторів, отриманий від діяльності з випуску та проведення лотерей, азартних ігор з використанням гральних автоматів, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу; дохід операторів, отриманий від букмекерської діяльності, азартних ігор (у тому числі казино), крім доходу, отриманого від азартних ігор з використанням гральних автоматів, зменшеного на суму виплачених виплат гравцю, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу.

Згідно п.138.1, п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України (в редакції закону, чинній з 01.01.2015 року), фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта.

Фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті; на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта; на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що придбання позивачем товарів за досліджуваними господарськими операціями у ТОВ «Тандемплюс» відповідає реєстраційним видам господарської діяльності ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» та спрямоване на одержання прибутку в результаті використання їх під час будівництва житлового будинку по вул. Соборна 5 в м. Рівному та власній господарській діяльності; а їх реальність підтверджена належними та допустимими доказами.

На час вирішення судом даного адміністративного спору в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вирок суду у вказаному кримінальному провадженні відсутній. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що наданий час матеріали кримінального провадження перебувають на стадії досудового розслідування, повідомлення про підозру конкретним особам не оголошувалось. Відомості щодо притягнення працівників ТОВ «Тандемплюс» до кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження відсутні, позивач такі обставини заперечує, а відповідач на їх наявність не вказує.

Окрім цього, як встановлено з акту перевірки ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» та пояснень представника відповідача в судовому засіданні, висновку щодо безтоварності господарських операцій позивача з ТОВ «Тандемплюс» контролюючий орган дійшов з урахуванням таких обставин: відсутність у ТОВ «Тандемплюс» найманих працівників, складських приміщень, основних засобів, відсутність за місцезнаходженням, відмінність номенклатури придбаного та реалізованого товару.

Обумовлені висновки не знайшли документального підтвердження під час судового розгляду справи. Покликання відповідача на неподання ТОВ «Тандемплюс» звітів 1-ДФ об'єктивно не підтверджує відсутності найманих працівників чи працівників за цивільно-правовими договорами, а лише вказує на порушення ТОВ «Тандемплюс» податкової дисципліни.

Так, відомостями безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стверджується, що на час виникнення спірних правовідносин ТОВ «Тандемплюс» є зареєстрованою юридичною особою з 04.09.2012, його місцезнаходження 33027, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Д. Галицького, будинок 5, кімната 415. Основним зареєстрованим видом діяльності Товариства є роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, одним із поміж інших оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Відомості щодо перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, припинення відсутні. Товариство з 05.09.2012 перебуває на обліку в Головному управлінні регіональної статистики, а також з 05.09.2012 в ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області як платник податків та платник єдиного внеску. Є платником єдиного податку, не є платником ПДВ.

Таким чином, суд встановив, що контрагент-постачальник позивача ТОВ «Тандемплюс» на час здійснення спірних господарських операцій був зареєстрованою юридичною особою, мав відкриті рахунки в банківських установах, володів спеціальною податковою правосуб'єктністю.

Належно підтверджені відомості щодо неможливості виконання постачальником договірних зобов'язань відповідачем не надані, а судом не встановлені. При цьому, суд зазначає, що за встановлених обставин сам факт порушення кримінального провадження за фактом фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, стосовно контрагентів постачальників ТОВ «Тандемплюс» не може слугувати достатньою та належною підставою для висновку про фіктивність та безтоварність всіх здійснених таким товариством господарських операцій, допоки такі обставини не будуть встановлені вироком суду, який набрав законної сили.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 року № про збільшення суми грошового зобовязання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств в частині визначення грошового зобовязання в розмірі 1 183 286грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Водночас суд зауважує, що контролюючим органом застосовано штрафні санкції у розмірі 25% від суми основного платежу, що складає 295822 грн. Оскільки судом встановлено протиправність збільшення відповідачем вказаних вище сум грошових зобовязань, то, відповідно, визначена сума штрафних санкцій теж належить до скасування.

Проведеною перевіркою встановлено порушення п.187.1 ст. 187, п.п.197.1.14 п.197.1 ст. 197 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобовязання з податку на додану вартість по обєктах житлового фонду на які було оформлено право власності на загальну суму 2 397 570грн., а саме по періодах: за січень 2016 року на 131 946грн., за лютий 2016 року на 1 416 309грн., за березень 2016 року на 849 315грн. та завищило податкові зобовязання з ПДВ на реалізовані обєкти житлового фонду на які було отримано право власності на суму 358 325грн., у т.ч. березень 2016 року на 96 645грн., січень 2017 року на 76 330грн., лютий 2017 року на 126 958грн., серпень 2017 року на 58 392грн.

Надаючи правову оцінку вказаним висновкам контролюючого органу, суд виходить із наступного.

Як встановлено судом, у період з 01.01.2014 по 30.09.2017 року ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» здійснювало реєстрацію права власності на житлові приміщення (квартири) по вул. Соборна, 5а в м. Рівному.

На думку відповідача, операцією з першого постачання житла буде вважатись операція з передачі права власності (оформлення правовстановлюючих документів) на готове новозбудоване житло до першого власника такого житла, незалежно від джерел фінансування будівництва. Така операція з першого постачання житла підлягає оподаткуванню ПДВ на загальних підставах.

Отже, на думку відповідача при оформленні права власності на новозбудоване житло по вул. Соборна 5а в м. Рівному на ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП», позивач був зобовязаний нараховувати податкові зобовязання з ПДВ, як перше постачання житла згідно вимог п.п.197.1.14 п.197.1 ст. 197 Податкового кодексу України.

Наведені висновки відповідача є неприйнятними, виходячи з такого.

Згідно п.п.197.1.14 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України, звільняються від оподаткування операції з: постачання житла (об'єктів житлового фонду), крім їх першого постачання, якщо інше не передбачено цим підпунктом.

У цьому підпункті перше постачання житла (об'єкта житлового фонду) означає:

а) першу передачу готового новозбудованого житла (об'єкта житлового фонду) у власність покупця або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла за рахунок замовника;

б) перший продаж реконструйованого або капітально відремонтованого житла (об'єкта житлового фонду) покупцю, який є особою, іншою, ніж власник такого об'єкта на момент виведення його з експлуатації (використання) у зв'язку з такою реконструкцією або капітальним ремонтом, або постачання послуг (включаючи вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) на таку реконструкцію чи капітальний ремонт за рахунок замовника.

Норми цього підпункту поширюються також на перший продаж дачних або садових будинків, а також будь-яких інших об'єктів власності, зареєстрованих згідно із законодавством як житло (житловий фонд);

Операції з першого постачання доступного житла та житла, що будується із залученням державних коштів, звільняються від оподаткування.

Відповідно до п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно п.п.14.1.191 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, постачання товарів це будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Таким чином, на думку суду, якщо після завершення будівництва, що здійснювалося за рахунок замовника, правовстановлюючі документи на новозбудоване житло оформлюються на підприємство-замовника, операцією з першого постачання житла буде вважатися операція з постачання послуг зі спорудження такого житла, які надаються замовнику організаціями, що здійснюють підрядні роботи та постачання товарів у звязку з проведенням таких підрядних робіт. Операції з подальшої передачі такого житла замовником за договорами купівлі-продажу третім особам звільняються від оподаткування ПДВ згідно з підпунктом 197.1.14 пункту 197.1 статті 197 Податкового кодексу України.

Суд на підставі вищенаведених положень зазначає, що господарською операцією з першого постачання житла у даному випадку є операція з будівництва житлової нерухомості у вигляді квартир за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 5а підрядними організаціями. Таку правову позицію також було висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №815/4700/13 від 18.11.2013 року, а також було висловлено і представниками позивача в судовому засіданні. Разом з тим ними ж зазначено, та відповідачем не заперечувалось того, що в межах цієї оподаткованої податком на додану вартість операції, ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» сплатило суми ПДВ в ціні товарів, робіт та послуг, отриманих підприємством від контрагентів, що здійснювали підрядні роботи з будівництва житла.

Посилання ж представника відповідача на те, що першим постачанням житла є факт реєстрації даного житла на замовника, суд вважає помилковим та таким, що не ґрунтується на положеннях чинного податкового законодавства та визначенні поняття «господарська операція», оскільки факт реєстрації житла в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно є результатом завершення господарської операції, яка відбувалась між позивачем та його контрагентами при здійсненні будівництва обєкта житлової нерухомості.

Господарська операція - це дія двох або більше підприємств, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі цих підприємств, при цьому учасники спільної дії мають спільну мету - зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі цих підприємств.

За результатами господарських операцій з будівництва житлової нерухомості у вигляді квартир за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 5а, позивачем сплачено суми ПДВ постачальникам разом із оплатою за поставлені ними товари, роботи і послуги, а постачальниками отримано дохід від власної господарської діяльності та перераховано суми ПДВ до бюджету (чого сторонами не заперечувалось). За рахунок такої оподаткованої операції з ПДВ, позивач отримав право на віднесення цих сум до податкового кредиту.

В даному випадку суд погоджується з позивачем, що відсутнє постачання товару ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП».

В матеріалах справи наявний договір генерального підряду №3004-02 від 30.04.2015 року, укладений між Генпідрядником ТОВ «Грандмайстер» та Замовником ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» на будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою м. Рівне, вул. Соборна 5 відповідно до узгодженої проектно-кошторисної документації, умов цього Договору та технічних умов і здати їх Замовнику у встановлений Договором строк.

Довідками форми КБ-2в та актами здачі прийняття будівельних робіт форми КБ-3 підтверджений факт надання позивачу будівельних робіт ТОВ «Грандмайстер» по будівництву багатоквартирного житлового будинку за адресою м. Рівне, вул. Соборна 5 у 2015 році.

Отже, висновки відповідача про заниження податкових зобовязань з ПДВ на суму 2 397 570 грн. є безпідставними.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 року № про збільшення грошового зобовязання за платежем: Податок на додану вартість в розмірі 2 039 245 грн. основного платежу є протиправним та підлягає скасуванню. Також суд зауважує, що контролюючим органом застосовано штрафні санкції у розмірі 25% від суми основного платежу. Оскільки судом встановлено протиправність збільшення відповідачем вказаних вище сум грошових зобовязань, то, відповідно, визначені суми штрафних санкцій у розмірі 509811грн. теж є протиправними та належать до скасування.

В ході проведення перевірки встановлено, що в періоді з 01.01.2014 по 30.09.2017 року ТОВ «ЛЮКС-ХАУС Груп» здійснювало реалізацію обєктів житлового фонду та комерційної нерухомості за вартістю нижче собівартості, детальна інформація про реалізацію наведена в додатку до акта перевірки.

З додатку до акта перевірки судом встановлено, що у графі 4 вказано різницю між собівартістю і ціною реалізації з ПДВ, а в графі 6 вказано вартість реалізації згідно договору.

Проте, ні з акту перевірки, ні з вказаного додатку не вбачається, якою є собівартість реалізованих квартир, а також не зазначено станом на яку дату контролюючий орган визначав собівартість реалізованих квартир, станом на дату укладення договорів купівлі-продажу чи станом на дату проведення перевірки, оскільки як пояснив позивач вказані суми різняться між собою.

Акт перевірки не містить посилання на первинний документ або інший документ з якого контролюючий орган зробив вказані висновки, а також з посиланням на документи, що підтверджують вказані висновки та порушення.

В силу приписів ст.ст.44,83 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу під час проведення перевірки були зобов'язані врахувати надані ТОВ «ЛЮКС-ХАУС ГРУП» первинні документи.

Згідно п.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 року №727, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів.

Проте, акт перевірки в цій частині вимогам вказаного порядку не відповідає.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про недоведеність порушення позивачем п.187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобовязань з ПДВ на суму 128 664грн., тому податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 року № про збільшення грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 128 664 грн. основного платежу та 32 166грн. штрафної фінансової санкції, застосованої у розмірі 25% від суми основного платежу, є протиправним та належить до скасування.

Перевіркою також встановлено не реєстрацію позивачем складених податкових накладних на загальну суму 552 283,20грн. з ПДВ., що призвело до нарахування штрафної санкції на суму 276141,60грн.

Такі висновки контролюючого органу суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Згідно п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

ґ) виключено;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) виключено;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

ї) виключено.

Згідно п. 201.3 ст. 201 Податкового кодексу України, у разі звільнення від оподаткування у податковій накладній робиться запис «Без ПДВ» з посиланням на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, якими передбачено звільнення від оподаткування податком.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Згідно пп. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120 1.2 цієї статті, не застосовуються.

У даному випадку, позивач складав податкові накладні для не платників ПДВ та щодо операцій, які звільнені від оподаткування.

При цьому, згідно позиції контролюючого органу, викладеної у листі ДФС від 03.03.2017 р. № 709/4/99-99-15-03-02-15, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 201.10 статті 201 Кодексу).

Таким чином, суд приходить до висновку, що статтею 1201 Податкового кодексу України чітко передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу, крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Як вже зазначалось судом, господарською операцією з першого постачання житла у даному випадку є операція з будівництва житлової нерухомості у вигляді квартир за адресою м. Рівне, вул. Соборна, 5а підрядними організаціями. Наступне ж оформлення права власності на квартири за фізичними особами не є першим постачанням житла, тому на підставі ст. 197 Податкового кодексу України звільнені від оподаткування ПДВ.

Крім того, як слідує із наведеної вище норми права про застосування штрафних санкцій за не реєстрацію податкових накладених, штрафна санкція у розмірі 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, встановлюється у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Натомість, як встановлено судом із розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН по ТОВ«ЛЮКС-ХАУС ГРУП», кількість днів не реєстрації в ЄРПН складає від 69 до 318 днів і не перевищує 366 днів.

Отже, навіть якщо суд і визнав би доводи відповідача правомірними щодо застосування штрафних санкцій за не реєстрацію податкових накладних, то останнім під визначення суми штрафних санкцій, невірно застосовані норми матеріального права, встановлені п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 276141,60грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних є протиправним та підлягає до скасування в повному обсязі.

Згідно ч.1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 09.01.2018 року №, №, № не відповідають критеріям правомірності, встановленим в статті 2 КАС України, порушують права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправних рішень суб'єкта владних повноважень в повному обсязі, отже позовні вимоги позивача належать до задоволення.

Судові витрати суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 09 січня 2018 року №, № та № в повному обсязі.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір в сумі 78448,93грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС-ХАУС ГРУП" (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 5а, );

2) відповідач - Головне управління ДФС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ).

Повний текст рішення складений 23 серпня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.