Справа № 462/4521/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/4687/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Попка Я. С., Хобор Р. Б.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2018 року в справі № 462/4521/17 (головуючий суддя - Кирилюк А. І., м. Львів, повний текст рішення складено 15 травня 2018 року) за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП «Адміністративно-технічне управління» про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2017 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП «Адміністративно-технічне управління» про скасування постанови № 210 від 08 вересня 2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 1360,00 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що не було підстав для винесення відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення, так як адміністративного проступку позивач не вчиняла, а самовільне скидання відходів у вигляді деревини та ґрунту були здійснені не ОСОБА_1, а директором парку ім. Б. Хмельницького - ОСОБА_2, який 15 серпня 2017 року вчинив протиправні дії та із застосуванням сили вчинив хуліганські дії по відношенні до власності позивача.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. В апеляційній скарзі наголошує, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки вчинення ним правопорушення не підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача, в судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримала та просить таку задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи, в судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги - заперечили та просять відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1360,00 грн., у зв'язку із скоєнням правопорушення, яке виразилось в тому, що позивач самовільно здійснила захоплення території об'єкта благоустрою м. Львів, вул. Лижвярська, 42 та 22.08.2017 року о 14:15 год. було виявлене самовільне скидання позивачем всіх видів відходів, ґрунту у невідведеному для цього місцях за цією ж адресою.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 30 Закону України «Про благоустрій населених пунктів передбачено, що формування системи поводження з відходами здійснюється шляхом використання найбільш ефективних і безпечних технологій за мінімальних економічних витрат, найбільш вигідних для того чи іншого населеного пункту схем і методів збирання, перевезення та знешкодження цих відходів з урахуванням щільності забудови, типів та наявного парку сміттєвозів, сміттєзбірників у порядку, визначеному законом.

Згідно 20.1.31 та п. 20.1.1. Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою ЛМР № 376 від 21.04.2011року за здійснення самовільного захоплення території (частини території) об'єкта благоустрою м. Львова та самовільне скидання всіх видів відходів, ґрунту у невідведеному для цього місцях накладається стягнення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції ґрунтувався на складеному комісією Акті обстеження земельної ділянки пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення Львівського центрального парку культури і відпочинку ім. Б. Хмельницького від 28 липня 2017 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 використовує земельну ділянку більшої площі, ніж надано їй в оренду. Також у рішенні зазначено, що у зв'язку із цим, Комісією правомірно винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та будь-яких інших порушень чинного законодавства в процесі розгляду справи судом не встановлено.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в йоговчиненні та іншіобставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів тощо.

Встановлено, що 28 серпня 2017 року на адресу ОСОБА_1 надійшла вимога №2410 Б-в2633 від 15.08.2017 року від КП "Адміністративно-технічне управління" департаменту містобудування ЛМР про порушення Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та "Правил благоустрою м. Львова" (затв. Ухвалою ЛМР №376 від 21.04.2011р.).

На вказану вимогу, ОСОБА_1 було надіслано відповідь, у якій зазначалося, що відходи у вигляді деревини та грунту були здійснені не ОСОБА_1, а директором парку ім. Б. Хмельницького - ОСОБА_2. який 15.08.2017 року вчинив протиправні дії та із застосуванням сили вчинив хуліганські дії по відношенні до власності ОСОБА_1., що підтверджується поясненням ОСОБА_2 та рапортом ДОП Галицького ВП (м. Львова) ГУНП у Львівській області - рядовою поліції I.A. Музички.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку встановленому законом. Провадження по даних справах здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Колегія суддів наголошує, що позивач заперечує факт скидання відходів у самовільно відведеному для цього місці, а жодних доказів того, що відходи, які були виявлені території об'єкта благоустрою м. Львів, вул. Лижвярська, 42, були скинуті на цій території саме ОСОБА_1, відповідачем не надано.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під час винесення адміністративною комісією постанови № 210 від 08 вересня 2017 року не було дотримано вимог статей 245, 278, 283 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Також, що стосується надіслання протоколів та їх отримання ОСОБА_1, то встановлено, що протокол №1-07736 від 07 серпня 2017 року не був отриманий ОСОБА_1, так як відповідачем не надано доказів отримання цього протоколу позивачем, а протокол №1-0776 від 22 серпня 2017 року був отриманий ОСОБА_1 09 вересня 2017 року, що підтверджується витягом відстеження надіслання рекомендованих листів із веб-сайту Укрпошти, хоч постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена 08 вересня 2017 року.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що постанова № 210 адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради від 08 вересня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 1360,00 грн - не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 травня 2018 року в справі № 462/4521/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП «Адміністративно-технічне управління» про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову № 210 адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради від 08 вересня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 1360,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 23 серпня 2018 року.