Справа № 1440/1995/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 р. № 1440/1995/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020
до відповідача:відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001
про:скасування постанови від 07.08.2018 ВП № 56846032,

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі Управління або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимогу скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (надалі Відділ або відповідач) від 07.08.2018 ВП № 56846032 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.

Відповідно до викладеного у позовній заяві, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 у справі № 814/818/18 (надалі Рішення) Управління було зобовязано виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2016 року як пенсіонеру внутрішніх справ.

Управління провело перерахунок, але виплатило ОСОБА_1 лише частину суми, що підлягала виплаті згідно з перерахунком. На думку позивача, оскільки пенсія (підвищення до пенсії) є періодичним платежем, а резолютивною частиною Рішення не передбачено проведення виплати пенсії одноразовим платежем, Управління діяло відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі Постанова № 103). Так, частина суми, яку ОСОБА_1 мав отримати згідно зі здійсненим відповідачем перерахунком, підлягає виплаті у період з 01.01.2019 по 01.06.2021, що підтверджується дорученням з відкладеною виплатою (арк. спр. 11).

Також позивач вказав, що умовою для застосування штрафу, передбаченого статтею 75 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі Закон № 1404), є невиконання рішення суду без поважних причин. Відповідно до пункту 3 Постанови № 103, сума перерахованих пенсій виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету. Оскільки відсутність відповідного фінансування є поважною причиною невиконання Рішення, за твердженнями позивача, у Відділу не було підстав для накладення штрафу.

Суд призначив розгляд справи на 29.08.2018 та ухвалою про відкриття провадження у справі зобовязав Відділ подати до 29.08.2018 відзив та копії всіх документів виконавчого провадження ВП № 56846032.

Про дату, час і місце судового розгляду та вимоги суду відповідач був повідомлений належним чином, проте зазначені судом документи не надав.

29.08.2018 електронною поштою надійшло клопотання представника Відділу про відкладення розгляду справи, оскільки «… особа уповноважена на представництво відповідача перебуває на лікарняному …».

Враховуючи те, що доказів на підтвердження викладеного у клопотанні про відкладення розгляду справи Відділ не надав, суд не визнав поважними причини неявки його представника. Крім цього, суд при вирішенні клопотання взяв до уваги те, що, відповідно до частини четвертої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби вирішується судом протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

24.07.2018 головний державний виконавець Відділу Кшевінська І.М. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 5646032 з виконання виконавчого листа, що був виданий Миколаївським окружним адміністративним судом 13.07.2018 на виконання Рішення (арк. спр. 12). Постановою боржник (Управління) було зобовязано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постановою від 07.08.2018 ВП № 56846032 (надалі Постанова, арк. спр. 7) державний виконавець Відділу, на підставі статей 63, 75 Закону № 1404, наклав на Управління штраф на користь держави в сумі 5 100 грн. (300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Як вказано у Постанові, «… 06.08.2018 року за вих. 6088/08 від 02.08.2018 року на адресу відділу надійшов лист Головного управління … в якому назначено: « 17.03.2018 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до ст.. 63 Закону №2262, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезщпчення поліцейських Національної поліції» у порядку, передбаченому Постановою №103. Виплата перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 у загальній сумі 5823,96 грн з урахуванням рішення суду ОСОБА_1 проведена у березні цього року додатковою відомістю, надано витяг з пенсійної справи. Однак, повну виплату перерахованого розміру пенсії не здійснено. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від по справі зобовязано боржника здійснити перерахунок тп виплату пенсії. Посилаючись на Постанову КМУ № 103 від 21.02.2018 року, сума доплати різниці пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року у розмірі 44269,68 грн буде виплачуватись з 01.01.2019 року. Станом на 07.08.2018 року боржником здійснено лише перерахунок з 01.01.2016 та часткову виплату за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 року. Отже, рішення не виконано в повному обсязі …». не виконано в повному обсязі …».

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з частинами першою та другою статті 63 Закону № 1404, за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та міститься попередження про кримінальну відповідальність.

Розмір штрафу визначений частиною першою статті 75 Закону № 1404.

Позивач визнав, що у встановлений виконавцем строк виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 проведено не було.

Згідно зі статтею 1291 Конституції України, судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб, і підлягає виконанню. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вказано у частині четвертій статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Таким законом є зокрема Закон № 1404.

Постанова № 103 не регулює порядок виконання судових рішень, та її норми в жодному випадку не є підставою для звільнення субєкта владних повноважень від виконання обовязків, що покладені на нього такими рішеннями.

Як зазначило Управління у позові, воно фактично виконало Рішення, що, на думку позивача, виключало накладення штрафу. Проте, як вказано вище, це не відповідає дійсності.

Суд відхилив доводи Управління про наявність поважних причин невиконання Рішення. По-перше, ці доводи суперечать твердженням позивача про те, що рішення суду було фактично виконано. По-друге, відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактична відсутність коштів не підтверджені відповідними доказами. По-третє, як вказано вище, аргументи позивача щодо того, що порядок виконання судових рішень регулюється Постановою № 103, є помилковими.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. У Постанові викладені фактичні обставини, що повязані з виконанням Рішення, і саме на підставі цих обставин (що не заперечуються позивачем) відповідач дійшов висновку про невиконання Управлінням рішення суду. Доводи позивача про те, що виконавець був зобовязаний врахувати наявність поважних причин невиконання Рішення (відсутність відповідного фінансування), суд визнав безпідставними, оскільки позивач не довів, що про існування цих причин він повідомив відповідача.

Суд не погодився з позивачем в тому, що відсутність у Рішенні вказівок щодо проведення виплати одноразовим платежем дозволяє виконання Рішення на умовах, що встановлені Постановою № 103. За відсутності у резолютивній частині Рішення (відповідно, і у виконавчому листі) особливих вказівок щодо порядку виплати, його виконання має здійснюватися за загальними правилами, встановленими Законом № 1404.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про хибність доводів позивача про фактичне виконання ним Рішення та про відсутність підстав для скасування Постанови.

Керуючись статтями 9, 77, 205, 241-246, 250, 255, 268-271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про скасування постанови відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 34889877) від 07.08.2018 ВП № 56846032 про накладення штрафу відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна