Справа № 2040/5769/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 р. № 2040/5769/18 Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, (61022,м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром,3 під., 2 поверх) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати за ОСОБА_1 право на призначення та отримання пенсії відповідно до Закону У країн «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до складу якого включені грошова винагорода, грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, премії, одноразова грошова допомога та одноразова грошова допомога при звільненні без обмеження максимальним розміром;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 нараховану суму за період з моменту набуття права на пенсію по теперішній час у відсотковому розмірі грошового забезпечення, який обчислений з урахуванням грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій, одноразової грошової допомоги та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах, зазначених у довідках Головного управління ДСНС України у Харківській області №73. № 74. № 75 від 26.01.2018р.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного (зонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) понесені судові витрати у розмірі 705 (сімсот п'ять) гривень 00 копійок.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20.02.2018 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідок, які надані Головним управлінням ДСНС України у Харківській області, але отримав відповідь від 20.02.2018 року про те, що перерахунок здійснюватися не буде. Вважає, що з вини відповідача здійснено невірний розрахунок та виплату пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій та одноразової грошової допомоги.

Вважає відмову відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу протиправною, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 19.07.2018 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому, з вимогами позивача не погодився,

просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні пенсії жодним чином не порушило права позивача на пенсійне забезпечення щодо визначення та обчислення розміру пенсії. Головне управління керувалося лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були надані Головним управлінням МНС України в Харківській області та не могло визначити і врахувати будь-які інші, окрім тих, що були включені до відповідної довідки. Крім того, зазначає, що надані позивачем довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) та інші доходи від 26.01.2018 не відповідають вимогам п.7 Порядку № 3-1, вони мають суто інформаційний характер та не призначені для обчислення пенсії. До того ж, з них не вбачається, чи нараховувався та чи сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із зазначених в них виплат, а отже ці довідки не можуть прийматися до уваги при обчисленні пенсії позивача. Крім того, довідки складені в довільній формі, включають загалом 26 місяців, а не 24 місяці, як того вимагає законодавство. Оскільки оформлення заяви не відповідало Додатку 1 до пункту 7 Порядку № 3-1, її розглянуто в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». Позивачу надано відповідь листом від 20.02.2018 № 958/Г-14.

Вважає, що відповідач не допустив бездіяльності, а діяв в межах повноважень та в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2014 року позивача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було звільнено у відставку у зв'язку із досягненням граничного віку перебування в запасі з Головного управління ДСНС України в Харківській області з посади заступника начальника Головного управління з ресурсного та фінансового забезпечення ГУ ДСНС України у Харківській області у званні полковника служби цивільного захисту, із вислугою 30 календарних років 05 місяців 17 днів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, на підставі документів, наданих Головним управлінням ДСНС України у Харківській області, зокрема: грошового атестату № 18 від 20.03.2014 року та довідки про грошове забезпечення № 18 від 20.03.2014 року позивачу з 18.03.2014 року призначено пенсію за 30 років вислуги, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) у розмірі 80% грошового забезпечення.

В довідці про грошове забезпечення № 18 від 20.03.2014 року, яка була надана на позивача Головним управлінням ДСНС України у Харківській області, зазначені: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, премія в загальні результати роботи, надбавка за таємність. Відповідно, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразові премії, одноразова грошова допомога при звільненні, компенсація за невикористану відпустку в даній довідці зазначені не були.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області позивачу нараховується та виплачується пенсія за вислугу років, виходячи з посадового окладу позивача, окладу за звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії, надбавки за таємність.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду Харківської області із заявою про довільній формі від 31.01.2018, яка надійшла в лютому 2018 року на адресу ГУ ПФУ в Харківській області про врахування при обчисленні його пенсії додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідках №73, №74, №75 від 26.01.2018. До заяви додані довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) та інші доходи позивача №73, №74, №75 від 26.01.2018р., видані Головним управлінням ДСНС України у Харківській області.

Оскільки оформлення заяви не відповідало Додатку 1 до пункту 7 Порядку № 3-І, її було розглянуто в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». Позивачу надано відповідь листом від 20.02.2018 № 958/Г-14 та повідомлено, що позивачу пенсія виплачується без порушень, згідно вимог чинного законодавства.

Не погодившись з позицією відповідача позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з частиною 4 статті 63 цього Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, - "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 3-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Згідно з пунктом 23 цього Порядку перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Отже, в силу наведених норм позивач має право звернутися із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії до пенсійного органу.

Порядок розгляду заяви про перерахунок пенсії нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не встановлений.

Оскільки спеціальним актом законодавства не врегульовано процедуру розгляду територіальним органом пенсійного фонду матеріалів звернення громадянина з приводу перерахунку пенсії, то суд вважає за необхідне керуватися загальними нормами права, а саме: нормами частини 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, де вказано, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

У спірних правовідносинах названий строк закінчився, однак, остаточного волевиявлення по суті поданої позивачем заяви (у формі прийняття рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії) відповідач не вчинив, хоча не мав правових підстав для обрання іншого варіанту реалізації своєї управлінської функції.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суддів зауважує, що суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 викладено позицію щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, згідно якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 19 Конвенції передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Статтею 46 Конвенції передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: "Класс та інші проти Німеччини" від 6 вересня 1978 року, "Фадєєва проти Росії" (Заява № 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, "Кумпене і Мазере проти Румунії" (Заява N 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зважаючи на те, що заяву позивача про перерахунок пенсії було розглянуто та надано відповідь відповідачем у порядку Закону України "Про звернення громадян", тоді як це не передбачено Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та суперечить Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За такої обставини має місце бездіяльність відповідача щодо належного розгляду заяви про перерахунок пенсії позивача.

У рішенні від 20 березня 2018 року, прийнятому у справі № 541/736/17 (номер рішення в ЄДРСР 72866960), Верховний суд також дійшов висновку, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, останній зобов'язаний розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення та що розгляд заяви про перерахунок пенсії та надання відповіді у порядку Закону України "Про звернення громадян" не передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, предметом спору у даній справі є наявність у позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії, що відноситься до виключної компетенції органу Пенсійного фонду України.

З урахуванням відсутності відповідного рішення відносно позивача суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання управління призначити і виплачувати пенсію позивачу є передчасними, оскільки до прийняття пенсійним органом відповідного рішення, спір про такий перерахунок (чи відмову у проведенні перерахунку) не може бути предметом судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням встановленого судом порушення відповідачем вимог чинного законодавства в частині неприйняття рішення про перерахунок або відмову у перерахунку пенсії суд, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 31.01.2018 року про призначення/перерахунок пенсії із прийняттям відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Прохання позивача в частині зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення не є позовною вимогою і обов'язком суду, враховуючи положення ст. 382 КАС України.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 72-77, 90, 139, 241-247, 255, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, (61022,м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром,3 під., 2 поверх) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2., ід.код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) від 31.01.2018 року про призначення/перерахунок пенсії із прийняттям відповідного рішення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під'їзд, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2., ід.код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в частині суми 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні 40 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28 серпня 2018 року.

Суддя Шляхова О.М.