Справа № 826/6169/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 серпня 2018 року №826/6169/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопром" до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Укренергопром" (далі також - позивач, ТОВ "Укренергопром") з позовом до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі також - відповідач), третя особа - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Києві (далі також - третя особа), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 18 квітня 2017 року №53783387.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що державним виконавцем безпідставно відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого документа, пред'явленого до виконання стягувачем поза установленого статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" тримісячного строку.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити, стверджуючи про правомірність оскаржуваної постанови державного виконавця.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила, хоча належним чином повідомлена про його проведення. У письмовому запереченні на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позову, стверджуючи, що державний виконавець відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" обґрунтовано прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, поданого упродовж установленого статтею 12 цього Закону строку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вангородським С.М. (далі також - державний виконавець) від 18 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження ВП №53783387 з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2016 року №826/9018/15 щодо виконання рішення цього ж суду від 20 квітня 2016 року №826/9018/15 про стягнення з ТОВ "Укренергопром" на користь Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва, правонаступником якого є Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві, коштів у розмірі 66 031,92 грн.

Зі змісту згаданого виконавчого листа вбачається, що судове рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили 22 вересня 2016 року.

Не погоджуючись із такою постановою державного виконавця, позивач звернувся до суду з позовом, при розгляді якого суд виходить із такого.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон), який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої-другої статті 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Аналіз приписів наведеної правової норми Закону дає підстави суду стверджувати, що виконавчий лист Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2016 року №826/9018/15 може бути пред'явлено до примусового виконання стягувачем - протягом трьох місяців після набрання законної сили рішенням суду - постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року у справі №826/9018/15, на виконання якої видано виконавчий лист, а саме упродовж трьох місяців з 22 вересня 2016 року, тобто до 23 грудня 2016 року.

З наявної в матеріалах справи копії матеріалів виконавчого провадження ВП №53783387 вбачається, що із заявою від 21.11.2016 р. №38800/14 про прийняття до примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2016 року №826/9018/15 та про відкриття виконавчого провадження Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до відповідача 14 квітня 2017 року, що підтверджується відбитком реєстраційного штампу Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на копії вищевказаної заяви.

Отже, в межах спірних правовідносин стягувач - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві пред'явив виконавчий документ до виконання після 23 грудня 2016 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, відповідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищезазначене суд погоджується з твердженнями позивача щодо протиправності прийняття оскаржуваної постанови без врахування того, що в межах спірних правовідносин виконавчий документ пред'явлено до виконання з пропущенням встановленого законом строку, внаслідок чого відповідач був зобов'язаний повернути стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання.

Разом з тим, суд не погоджується із твердженнями третьої особи відносно того, що із заявою від 21.11.2016 р. №38800/14 стягувач - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося 22.11.2016 р., оскільки належних доказів зазначеному третьою особою суду не надано.

Надану третьою особою копію заяви від 21.11.2016 р. №38800/14 суд вважає неналежним доказом зазначених вище тверджень, оскільки з неї неможливо встановити ким вона подана та ким підписана. При цьому, докази наявності вказаної заяви в матеріалах виконавчого провадження ВП №53783387 відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопром" до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 134, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопром" (03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 5, ) до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (03036, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 76 А, ), третя особа - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, (03680, м. Київ, вул., Антоновича, 70, ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вангородського С.М. про відкриття виконавчого провадження ВП №53783387 від 18 квітня 2017 року.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренергопром" сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко