Справа № 812/856/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року справа №812/856/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Борисові А.А.

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3, ОСОБА_4, (за довіреністю), ОСОБА_5 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лисичанського міського голови ОСОБА_3 на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя Пляшкова К.О.) від 21 травня 2018 року (повне рішення складено 25 травня 2018 року у м.Сєвєродонецьку) по справі № 812/856/18 за позовом ОСОБА_2 до Лисичанського міського голови ОСОБА_3 про скасування розпорядження №2-кд від 01.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Лисичанського міського голови ОСОБА_3 про скасування розпорядження від 01.03.2018 року №2-кд «Про притягнення до дисціплінарної відповідальності ОСОБА_2В.».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження від 01.03.2018 року №2-кд «Про притягнення до дисціплінарної відповідальності ОСОБА_2В.».

В апеляційній скарзі та під час судового засідання відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції безпідставно прийнято до уваги посилання позивача на те, що нею було виконано доручення і надані відомості у формі бюджетного запиту, і що саме в такій формі надається інформація перевіряючим і контролюючим органам. Водночас, відповідно до ст.2 Бюджетного кодексу України бюджетний запис документ, підготовлений головним розпорядником бюджетних коштів, що містить пропозиції з відповідним обґрунтуванням щодо обсягу бюджетних коштів, необхідних для його діяльності на наступні бюджетні періоди. Навпаки, первинним документом обліковим документом з праці, який стосується нарахованої та виплаченої заробітної плати, відповідно до наказу Державного комітету статистики №489 від 05.12.2008 року, є розрахункова-платіжна відомість, в якій ліворуч відображаються суми нарахованої заробітної плати за видами оплат, усі доплати, премії, допомоги тощо, а праворуч утримання за їх видами (виданий аванс, ЄСВ, податок на доходи фізичних осіб, профспілкові внески, аліменти, аванси в банк і т.д.) і суми до виплати за кожним табельним номером і в цілому за структурним підрозділом чи установою, і передбачає підпис бухгалтера установи. Під час перевірок контролюючих органів беруться до уваги саме первинні документи, і не будь-які інші. Відповідач зазначив, що після отримання документів наданих позивачем 15.02.2018 року, які були надані не у формі, в якій вимагав, і в яких не містились повні відомості, які були потрібні, 19.02.2018 року в присутності заступників міського голови, в третє було надано доручення про надання інформації про нараховану та виплачену заробітну плату за січень 2018 року працівникам закладів освіти Лисичанської міської ради у формі розрахунково-платіжних відомостей по кожному працівнику з вказівкою прізвища, імя та по-бітькові, але позивачем і втретє було проігноровано доручення. Відповідач також зазначив, що жоден нормативно-правовий акт не визначає, що саме повинен містити розпорядчий документ про притягнення до дисциплінарної відповідальності і те, що в розпорядженні повинні бути відомості про врахування ступеня тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, є безпідставним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, відповідача та представників відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що розпорядженням Лисичанського міського голови від 16.01.2016 року № 9-к позивач призначена на посаду начальника відділу освіти Лисичанської міської ради, за результатами конкурсу.

Згідно пункту 1.3 посадової інструкції начальника відділу освіти Лисичанської міської ради ОСОБА_6 начальник відділу освіти у своїй роботі безпосередньо підпорядковується міському голові; пункту 4.2 начальник відділу освіти несе передбачену законодавством відповідальність за своєчасне та точне виконання рішень вищих та державних органів, розпоряджень та доручень міського голови.

Згідно витягу з розподілу обовязків між міським головою, секретарем міської ради, першим заступником, заступником міського голови та керуючим справами (секретарем) виконкому, затвердженого розпорядженням Лисичанського міського голови від 30.11.2015 року № 384, заступник міського голови ОСОБА_7 спрямовує діяльність і координує роботу, зокрема, відділу освіти (пункт 7); організовує виконання рішень міської ради та її виконавчого комітету, державних органів законодавчої та виконавчої влади підконтрольними йому службами та відділами (пункт 12); здійснює контроль виконання підконтрольними службами та відділами покладених функцій і завдань, а також несе відповідальність за якісну і своєчасну підготовку та виконання ними звернень, вказівок, доручень міського голови та його особистих (пункт 13).

Розпорядженням Лисичанського міського голови від 01.03.2018р. № 2-кд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2В.» у відповідності до вимог ст.147-149 КЗпП України, ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» позивачеві оголошено догану.

Спеціальним законом, який регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування є Закон України від 07.06.2001 № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон № 2493-III).

Згідно з статтею 7 Закону № 2493-III правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

У відповідності до вимог частини першої статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (частина перша статті 148 КЗпП України).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 149 КЗпП України, за приписами якої до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, підставою для прийняття розпорядження про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності № 2-кд від 01.03.2018р. стало невиконання останньою без поважних причин усного доручення міського голови про надання інформації про нарахування заробітної плати за січень 2018 року працівниками закладів освіти Лисичанської міської ради.

Спірне розпорядження прийнято на підставі службової записки заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_7 та пояснення позивача.

Відповідно до службової записки заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_7 від 16.02.2018р., начальнику відділу освіти Лисичанської міської ради ОСОБА_6 14.02.2018 р. було дано розпорядження про надання інформації у формі розрахунково-платіжної відомості або пояснювальну про неможливість надання даної інформації. 16.02.2018р. станом на 16 год. 20 хв. запитувана інформація не надана.

У пояснювальній записці від 16.02.2018р., яка зареєстрована у вхідній кореспонденції Лисичанської міської ради 16.02.2018р. за вх. № 1042/01-25, позивачем зазначено, що на виконання усного доручення нею було надано відомості за встановленою формою бюджетного запиту щодо нарахування заробітної плати за січень 2018 року, бо зрозуміла, що відповідачу необхідно побачити нарахування за кожним працівником (вих. № 312 від 15.02.2018 року з додатками на 102 арк.). Саме у такій формі надається інформація перевіряючим та фінансовим органам. Якщо необхідно надати більш детальну інформацію щодо окремих позицій бюджетного запиту щодо нарахування заробітної плати за січень 2018 року, просила надати письмове розпорядження, в якому визначити, яку саме інформацію необхідно надати, з посиланням на нормативно-правовий акт, яким встановлено обовязок начальника щодо розкриття такої інформації.

У пояснювальній записці від 19.02.2018р. позивачем додатково зазначено, що станом на 19.02.2018р. письмового розпорядження або письмового запиту з вказівкою конкретної мети отримання більш детальної інформації вона не отримувала.

На виконання вимог ухвали суду першої інстанції відповідачем до матеріалів справи надано копію супровідного листа Відділу освіти Лисичанської міської ради від 15.02.2018р. № 312 разом з додатками на 102 аркушах, оглядом яких встановлено, що на виконання усного доручення Лисичанського міського голови направляються відомості за встановленою формою бюджетного запиту щодо нарахування заробітної плати за січень 2018 року працівникам закладів загальної середньої освіти м. Лисичанська. На супровідному листі наявна відмітка про його реєстрацію у вхідній кореспонденції Лисичанської міської ради 15.02.2018р. за вх. № 1016/01-25.

Тобто, наданими доказами підтверджується, що на виконання усного доручення Лисичанського міського голови, позивачем 15.02.2018р. було надано інформацію про нарахування заробітної плати за січень 2018 року працівникам закладів освіти м.Лисичанська.

В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження тих обставин, що доручення міського голови мало бути виконано позивачем саме у формі надання розрахунково-платіжних відомостей.

Проте, наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджено, що позивач неодноразово зверталася до відповідача за отриманням інформації чи достатньо наданої інформації та чи в такій формі її подано. У разі недостатності наданої інформації, позивач просила викласти доручення міського голови письмово та визначити, в якій саме формі така інформація має бути надана. Відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про необхідність надання витребуваної інформації саме у формі розрахунково-платіжних відомостей.

Слід зазначити, що тільки після притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідачем було видано письмове розпорядження від 05.03.2018р. № 85, яким на позивача покладено обовязок забезпечення надання інформації за формою розрахунково-платіжної відомості заробітної плати.

Посилання відповідача на службову записку заступника міського голови ОСОБА_7, як доказ отримання позивачем усного доручення про надання інформації саме у формі розрахунково-платіжних відомостей, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки викладене нічим не підтверджено, та спростовується зверненнями позивача до міського голови із пояснювальними записками, у тому числі й у день складання службової записки заступника міського голови.

З огляду на не надання відповідачем доказів на підтвердження коли саме та від кого Лисичанською міською радою була отримана розрахунково-платіжна відомість за грудень 2017 року по ЗОШ № 25, ЗОШ № 26, ЗОШ № 29, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правомірно не було прийнятий наведений документ в якості належного доказу по справі. Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 повідомив, що не памятає, за яких обставин ним одержано наявну в матеріалах справи розрахунково-платіжну відомість за грудень 2017 року (в який період часу, від кого, у який спосіб).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність прийняття розпорядження від 01.03.2018р. № 2-кд «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2В.», а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Надана відповідачем під час апеляційного провадження доповідна записка від 31.07.2018р. №4538/01-31 судом не прийнята до уваги у відповідності до вимог ч.4 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лисичанського міського голови ОСОБА_3 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року по справі № 812/856/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року по справі №812/856/18 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 22 серпня 2018 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 23 серпня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 22 серпня 2018 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

ОСОБА_1