Справа № 564/1888/18
Суддя: Олійник П. В.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1888/18

28 серпня 2018 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійника П.В.

з участю секретаря Рубельського О.С.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2018 року, серія НК №114552

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до поліцейського СРПП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить постанову від 20.07.2018 року, серія НК №114552 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП скасувати, а справу закрити.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 20.07.2018 року, близько 22 год, керуючи транспортним засобом марки «Mersedes -311», н.з. ВК 2039 ВА, зупинився на вимогу поліцейського СРПП сержанта поліції ОСОБА_2, який повідомив, що ним вчинено правопорушення, передбачене п.п. 31.4.3в ПДР України, а саме керування автомобілем, що має технічні несправності - не горить ліва лампа в режимі ближнього світла в темну пору доби». Після чого виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2018 року серії НК №114552, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., на підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вказану постанову вважає такою, що винесена всупереч вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. В його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, через відсутність умислу чи необережності, оскільки в автомобілі горіла ліва габаритна фара, тому він не створював небезпеки в русі для інших учасників, крім того перед початком руху він перевіряв технічний стан свого автомобіляі вважає, що лампа ближнього світла перестала працювати в дорозі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Пояснив, що 20.07.2018 року керуючи транспортним засобом марки «Mersedes -311 в темну пору доби дійсно їхав з несправною фарою, однак дана несправність сталася в дорозі і на місці зупинки, на вимогу поліцейського, він усунув дану несправність.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, пояснив, що ОСОБА_1 20.07.2018 року у темну пору доби керував автомобілем «Mersedes-311», н.з. ВК 2039 ВА з непрацюючою лівою фарою, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3вПДР України. Аварійка ввімкнена не була.

Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.07.2018 року відповідачем було винесено постанову серії НК №114552 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вимог п.п. 31.4.3в Правил дорожнього руху України, водієві забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, згідно пояснень відповідача, ним було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення п.п. 31.4.3в Правил дорожнього руху України, а саме, за те, що не працювала ліва лампа в режимі ближнього світла в темну пору доби.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, однак аварійна світлова сигналізація позивачем ввімкнена не була.

Позивач в судовому засіданні не заперечував той факт, що ліва лампа ближнього світла лівої фари не працювала. Однак, зазначив, що перед початком руху він перевіряв технічний стан свого автомобіля, в тому числі і освітлювальні прилади, і вважає, що лампа ближнього світла перестала працювати в дорозі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, а в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За результатами судового розгляду адміністративного позову, суд дійшов переконливого висновку, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідач діяв у межах своїх повноважень, а притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було правомірним, обґрунтованим та відповідало тяжкості вчинення адміністративного правопорушення, поведінці позивача.

Згідно із ст. 252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що рішення відповідача є правомірним та вказують на те, що таке нею прийняте обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства, що є підставою для визнання оскаржуваної постанови законною. Зазначене повністю виключає можливість визнання таких дій відповідача неправомірними.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 222, 258, 268, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2018 року, серія НК №114552 - відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 29 серпня 2018 року.

СуддяОСОБА_3