Справа № 803/3805/15
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2018 року

Київ

справа №803/3805/15

адміністративне провадження №Зі/9901/157/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву про роз'яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2016 року та встановлення законного способу її виконання за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Костенка Ігоря Івановича до Державного реєстратора Рабчук Ірини Володимирівни, Реєстраційної служби Луцького управління юстиції Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Приватне підприємство «Ірома» про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» (далі - ПАТ «Західінкомбанк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Костенка І.І. звернулось до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Рабчук І.В., у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Рабчук І.В. про реєстрацію припинення права власності на 86/100 добудови адміністративного приміщення «А-5» по пр. Перемоги, 15 в м. Луцьку за ПАТ «Західінкомбанк» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Рабчук І.В. про державну реєстрацію права власності на 86/100 добудови адміністративного приміщення «А-5» по пр. Перемоги, 15 у м. Луцьку за Приватним Підприємством «Ірома» (далі - ПП «Ірома») індексний № 26337348 від 20 листопада 2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати протиправним та скасувати запис № 12151117 від 16 листопада 2015 року про право власності на 86/100 добудови адміністративного приміщення «А-5» по пр. Перемоги, 15 у м. Луцьку за ПП «Ірома», вчинений державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Рабчук І.В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право власності на 86/100 добудови адміністративного приміщення «А-5» по пр. Перемоги, 15 у м. Луцьку за ПП «Ірома», серія та номер 48086223, видане 20 листопада 2015 року Реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області;

- зобов'язати Реєстраційну службу Луцького міського управління юстиції Волинської області відновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на 86/100 добудови адміністративного приміщення «А-5» по пр. Перемоги, 15 у м. Луцьку за ПАТ «Західінкомбанк».

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено частково, зокрема: визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Рабчук І.В. № 26184716 від 16 листопада 2015 року про скасування державної реєстрації права власності на 86/100 добудови адміністративного приміщення «А-5» по пр. Перемоги, 15 в м. Луцьку реєстраційний номер об'єкта 01 за ПАТ «Західінкомбанк»; визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Рабчук І.В. № 26337348 від 20 листопада 2015 року про державну реєстрацію права власності добудови адміністративного приміщення «А-5» по пр. Перемоги, 15 в м. Луцьку реєстраційний номер об'єкта 01 за ПП «Ірома»; визнано протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Рабчук І.В. щодо формування та видачі Свідоцтва про право власності, серія та номер 48086223 від 20 листопада 2015 року на 86/100 добудови адміністративного приміщення «А-5» по пр. Перемоги, 15 у м. Луцьку ПП «Ірома». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ПП «Ірома» задоволено, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2016 року касаційні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року залишено без змін.

У серпні 2016 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Західінкомбанк» звернулися до Вищого адміністративного суду України із заявами про роз'яснення та встановлення способу і порядку виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2016 року.

У вказаних заявах заявники посилаються на те, що резолютивна частина постанови є незрозумілою, оскільки приміщення головного офісу ПАТ «Західінкомбанк» по пр. Перемоги, 15 м. Луцьку було включено до ліквідаційної маси, а з реалізації вказаного майна грошові кошти повинні були б бути спрямовані в погашення грошових вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також заявники зазначають, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» не вправі зменшувати сформовану масу, оскільки це може завдати шкоди Фонду. Основним завданням проведення в банку ліквідаційної процедури є задоволення вимог кредиторів, Фонд зобов'язаний здійснити всі заходи для збереження майна банку для повного задоволення вимог кредиторів.

Вищий адміністративний суд України листом від 15 вересня 2016 року витребував адміністративну справу.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Вищий адміністративний суд України діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду.

У відповідності з положенням пункту 11 частини другої статті 46, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Пленум Верховного Суду постановою від 30 листопада 2017 року № 2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року. З цієї дати набрав чинності також Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким, зокрема, КАС України від 06 липня 2005 року № 2747-IV викладено у новій редакції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2018 року для розгляду заяв про роз'яснення судового рішення визначено новий склад колегії суддів, суддею-доповідачем визначено суддю Верховного Суду Берназюка Я.О.

Вирішуючи питання, порушені у заявах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Західінкомбанк» про роз'яснення та встановлення способу і порядку виконання Ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2016 року, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із положеннями статті 170 КАС України (у редакції, чинній на момент надходження заяви) та статті 254 КАС України (у редакції, чинній на момент прийняття цієї ухвали) якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз'яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Ухвалу про роз'яснення судового рішення або відмову у його роз'ясненні може бути оскаржено.

Зі змісту наведеної норми права вбачається, що необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз'яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення його тяжко виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим дана правова норма не містить, а із її змісту слідує, що пояснення щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Згідно з пунктом 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Західінкомбанк» у заявах просять роз'яснити такі питання:

- яким законним способом і у якому законному порядку можливе відчуження майна, яке включене до ліквідаційної маси банку, що ліквідується у порядку іншому, ніж визначено статтею 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- яким законним способом і у якому законному порядку можливе позбавлення реального власника права власності, зокрема, у порядку іншому, ніж той, що встановлений статтею 41 Конституції України, статтею 321 Цивільного кодексу України;

- яким законним способом і у якому законному порядку можливе позбавлення реального власника права власності за умови дійсного договору купівлі-продажу з урахуванням презумпції правомірності правочину та відсутності судового рішення щодо визнання правочину недійсним чи встановлення нікчемності правочину;

- яким законним способом і у якому законному порядку можливе безоплатне відчуження майна банку, що ліквідується, і в який спосіб у такому випадку забезпечується можливість задоволення вимог кредиторів такого банку;

- яким чином постанова Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року, якою з формальних причин було відмовлено у задоволенні позову банку щодо оскарження відмови державного реєстратора, та якою жодним чином не скасовано ні право власності, ані запис у державному реєстрі прав, на думку суду, набуло статусу правовстановлюючого документа;

- яким законним способом і у якому законному порядку здійснити передачу майна від законного власника незаконному.

Із аналізу наведених питань, з проханням щодо роз'яснення яких звернулися заявники, не вбачається зв'язку між порушеними питаннями та змістом винесеного рішення, тобто заявники не вказали, у чому саме полягає нечіткість та незрозумілість останнього та що викликає труднощі у розумінні його змісту.

На цій підставі колегія судді доходить до висновку про необхідність відмови заявникам у роз'ясненні ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2016 року, оскільки останні не вказали, у чому полягає незрозумілість, нечіткість, неточність формулювань, застосованих в наведеному рішенні Вищого адміністративного суду України.

Стосовно заявлених вимог щодо встановлення порядку і способу виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 263 КАС України (у редакції, чинній на момент надходження заяви) та частин першої та третьої статті 378 КАС України (у редакції, чинній на момент прийняття цієї ухвали) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Системний аналіз наведеної правової норми дає підстави дійти до висновку про те, що підставою для встановлення порядку і способу виконання судового рішення є обставини, що перешкоджають належному його виконанню: ускладнюють його виконання або роблять неможливим, при цьому судове рішення не може бути змінено по суті.

За вимогами статті 246 КАС України рішення суду мають бути чіткими і однозначними, процедура їх виконання має відрізнятись також однозначністю, тому рішення суду має виконувати в безспірному порядку і відповідно до вимог Закону. Відповідні зміни у виконанні рішення мають обумовлюватись обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим.

Зі змісту резолютивної частини ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2016 року вбачається, що у ній чітко сформульований висновок по справі про відмову у задоволенні касаційної скарги, залишено постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року без змін, вказано строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження, наведено повне найменування сторін та інших учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія судді доходить до висновку про те, що правові підстави для задоволення заяв про встановлення порядку та способу виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2016 року відсутні, оскільки сторонами не наведено та судом не виявлено обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим.

Керуючись статтями 248, 254, 355, 359, 378 КАС України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяв Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» про роз'яснення та встановлення способу і порядку виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» Костенка Ігоря Івановича до Державного реєстратора Рабчук Ірини Володимирівни, Реєстраційної служби Луцького управління юстиції Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Приватне підприємство «Ірома» про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко