Справа № 463/738/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №463/738/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача 1 - Вітко І.Б.

представника відповідача 2 - Гута О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання незаконними дій і рішень, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи", в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви позивач просить:

- «зобов'язати МСЕК№3 визнати дати зарахування 65% по профзахворюванню з 09.12.2004 (27.01.2005р.) незаконними через неврахування вимоги ст. 21 ЗУ №1105 призначенням тільки «у випадку настання стійкої втрати працездатності», яка наступає при туберкульозі згідно п. 3 Постанови КМУ №221 лише після 10 місяців безперервного неефективного лікування. Такою датою для нарахування 65% по профзахворюванню від 09.12.2004 є 11.04.2005 (11.06.2004р.-11.04.2005р.)»;

- «зобов'язати Фонд ССНВ перерахувати страхові виплати по професійному листку непрацездатності зі 100% оплатою з дня встановлення діагнозу (09.12.2004) по 11.04.2005, як першій страховій виплаті з дня встановлення діагнозу профзахворювання (ст.40 пп.1,2 ЗУ №1105) та перерахувати щомісячні страхові виплати і одноразову допомогу по нещасному випадку від 30.12.2002 з 26.02.2005 по середньомісячній зарплаті на лютий місяць 2005 (614,42 грн. згідно довідки бухгалтерії ЛРФПЦ) та щомісячні страхові виплати, одноразову допомогу по професійному захворюванню туберкульозом від 09.12.2004 з 11.04.2005 по належній середньомісячній зарплаті на квітень місяць 2005р.»;

- «відповідно до п.21 Постанови КМУ №221 та рішень Галицького районного суду від 12.12.2006 (справа №2-1296), колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду від 07.05.2007 (справа №22-660) та Верховного суду від 15.08.2007 (справа №6-17687 ск 07) зобов'язати Фонд ССНВ надати додаткові послуги по медикаментозному і санаторно - курортному лікуванню з причини наслідків травми хребта на виробництві від 30.12.2002»;

- «згідно посвідчення інваліда війни II групи №075215 від 17.08.2005 зобов'язати Фонд недораховану з вини Фонду суму страхових нарахувань не оподатковувати, але на день виплати про індексувати відповідно до ст. 34 ЗУ №1105».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в 2005 році позивачеві нараховано 65% відшкодувань по профзахворюванню туберкульозом від 19.12.2004 та 15% на трудове каліцтво від 30.12.2002 з причини профзахворювання всупереч наданому акту про нещасний випадок (падіння) на роботі. Професійне захворювання по туберкульозу легень було встановлено ОСОБА_1. у профпатологічному відділенні Львівської обласної клінічної лікарні 9 грудня 2004 року (протокол ЛКК № 76 -7/112 від 9.12.2004), рішенням МСЕК від 2.02.2005 про встановлення 65% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню визначена дата 9.12.2004. Позивач вважає, що правомірною датою для нарахування є 11.04.2005. На думку позивача, по ст. 21 продовжити лікування з оформленням листка непрацездатності з 09.12.2004 вже по професійному захворюванню туберкульозом, як першу страхову виплату з дня визнання профзахворювання до закінчення 10-місячного терміну, тобто, до 11.04.2005. Після того (в зв'язку з наявністю на цю дату лише 7 з 8-ми місяців належного лікування після виявлення МБТ+) з 11.04.2005 оформити 65% втрати професійної працездатності і II групу інвалідності по профзахворюванню безтерміново як пенсіонеру по віку.

Зазначає, що внаслідок незаконних дій МСЕК їй було нанесено додатково матеріальну втрату ще 10000 грн., до попередньо визначених нею 30000 грн. через: підміну виплати 100% листка непрацездатності з 09.12.2004 р. до 11.04.2005 р. щомісячною страховою виплатою лише 65% втрати профпрацездатності.

Вказує, що з 09.12.2004 р. на 11.04.2005 р. розмір середньомісячної зарплати зріс з 556,12 грн. до 704,10 грн. за рахунок чергового підвищення тарифної ставки, що мало значно вплинути на розрахунок одноразової допомоги 65% по профзахворюванню та 80% узагальненої щомісячної страхової виплати на 11.04.2005, а не 11.10.2004 чи 09.12.2004 - 27.01.2005 по 65%.

Внаслідок зміни дат зарахування обох професійних пошкоджень змінився порядок (послідовність) призначення страхових виплат, а тим самим і розмір їх нарахувань: перше з двох професійних пошкоджень на одному робочому місці, нещасний випадок, зараховано другим (лише з 26.02.2005 замість належного 11.10.2004), внаслідок чого по одноразовій допомозі по 65% по профзахворюванню, зарахованій з 09.12.2004 (27.01.2005) замість 11.04.2005 відповідно як по першому пошкодженню за ст. 34 абз. 2 ЗУ №1105 в редакції 2002 р. розмір виплати зменшено до 10600 грн. замість 65 середньомісячних зарплат в повному розмірі (мінус 40000 грн.) належних по другому іншому пошкодженні.

Відповідач 2 - комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» надіслав до суду відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до наступного. ОСОБА_4 вперше була оглянута Обласною МСЕК №1 13.04.-18.04.2001 року. Рішенням комісії визнана інвалідом третьої групи від загального захворювання.

27.01-02.02.2005 року повторно ОСОБА_4. оглядалась Обласною МСЕК №3, була визнана інвалідом другої групи від професійного захворювання, її встановлено 65% (шістдесят п'ять відсотків) втрати професійної працездатності. Крім того, Обласною МСЕК №3 ОСОБА_4. вперше було встановлено 15% (п'ятнадцять відсотків) втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва від 30.12.2002, зараховано з 26.02.2005, тобто з дати реєстрації посильних документів, що відповідало Положенню про МСЕ №83 від 22.02.1992 та наказу МОЗ України №221 від 04.04.1994.

Заключення МСЕК про зарахування 15-ти відсотків втрати професійної працездатності були підтверджене висновками УкрДержНДІ МСПІ №292 від 13.09.02, №157 від 27.04.07.

Також, правильність встановлення відсотків втрати професійної працездатності та терміни перевірено комісією, створеною наказом головного управління охорони здоров'я облдержадміністрації №189 від 17.02.2011 «Про створення комісії з метою розгляду звернення ОСОБА_4. стосовно втрати професійної працездатності по наслідках трудового каліцтва»; комісія прийшла до висновку, що рішення МСЕК про зарахування терміну втрати професійної працездатності по трудовому каліцтву з дати реєстрації посильних документів на МСЕК є правильним і не суперечить чинному законодавству

Більше того, зазначив, що Апеляційним судом Львівської області встановлено, що професійне захворювання по туберкульозу легень було встановлено Козак Х-Я. М. у профпатологічному відділенні Львівської обласної клінічної лікарні саме 9 грудня 2004 року (протокол ЛКК № 76 -7/112 від 9.12.2004), тому рішенням МСЕК від 2.02.2005 про встановлення 65% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню правомірно визначена дата 9.12.2004, що повністю відповідає вимогам ст. 40 Закону та забезпечує права Козак Х-Я. М. на одержання страхових виплат саме з дня встановлення професійного захворювання.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України № 206-ос від 31.10.2017 року «Щодо правонаступництва Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області; Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області ( ) є правонаступником Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові (), а відтак таке є належним відповідачем у справі.

Так, відповідач 1 - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Львівській області проти позову заперечив, долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 17.02.2005 ОСОБА_4 звернулася до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові із заявою про призначення їй страхових виплат, в зв'язку з професійним захворюванням, що сталося за час роботи у Львівському регіональному фтизіопульмонологічному лікувально - діагностичному центрі (ЛРФПЛДЦ).

Відповідно до долученої до заяви довідки МСЕК від 02.02.2005 серія ЛВА-2 № 008969 їй встановлено 65 % стійкої втрати професійної працездатності з 30.12.2004, 2-га група інвалідності безтерміново, санаторно-курортне та медикаментозне лікування. На підставі поданих позивачем документів, відділенням було призначено та виплачено: - одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі: - 10 640 грн.; - щомісячну страхову виплату в сумі 275,23 грн.; - доплату щомісячної страхової виплати з 09.12.2004року (дата встановлення професійного захворювання - туберкульоз) в сумі 754,66 грн.

В подальшому, 08.06.2005 обласною МСЕК № 3 ОСОБА_4. встановлено 15% стійкої втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва від 30.12.2002, що сталося на ЛРФПЛДЦ із зарахуванням з 26.02.2005 безтерміново.

Згідно висновку Обласного центру МСЕК № 3 від 08.07.2005 № 81-03, ОСОБА_1. було встановлено сукупний відсоток втрати працездатності - 80% (65%+15%) по вищевказаному профзахворюванню та трудовому каліцтву.

Позивач звернулась до відділення 15.07.2005 із заявою про призначення страхових виплат, в зв'язку з нещасним випадком на виробництві, що стався за час роботи у ЛРФПЛДЦ, та з заявою про перерахунок страхових виплат та встановлення сукупного відсотка по виробничій травмі та професійною захворюванню.

На підставі поданих нею документів, відділенням було призначено та виплачено: - одноразову допомогу в разі встановлення іншого вищого ступеня втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва в сумі 6351,45 грн.; -перераховану щомісячну страхову виплату в сумі 419,36 грн.; - перерахунок щомісячної страхової виплати за лютий - серпень 2005 р. в сумі 399,95 грн.

Постановою відділення № 152/19 від 22.06.2007 про призначення перерахованої страхової виплати у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності позивачеві призначено та виплачено:- одноразову допомогу в разі встановлення іншого вищого ступеня втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва в сумі 3846,75 грн.; - перераховану щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної в працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 958,28 грн.; - доплату щомісячної страхової виплати з 26.02.2005 по 01.07.2007 в загальній сумі - 8 182,19 грн.

Також, зазначає, що впродовж 2006-2017 років відділенням неодноразово проводився перерахунок розміру щомісячної страхової виплати позивачці відповідно до Закону №1105.

Так, з 01.03.2018 ОСОБА_4. проведено черговий перерахунок щомісячної страхової виплати згідно постановою №1323/90152/90152/61 від 13.03.2018 та призначено щомісячну страхову виплату в розмірі 4721,08 грн.

Крім того, стверджує, що ОСОБА_4. здійснювалось нарахування індексації щомісячних страхових виплат по втраті працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання відповідно до п. 5 Порядку проведено індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Звертає увагу суду, що не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що Фонд ігнорує вимоги чинного законодавства, оскільки розрахунки страхових виплат здійснюються відповідно до вимог чинного законодавства за допомогою комп'ютерної системи «Автоматизоване робоче місце АРМ «Реєстр потерпілих» де мінімізовано втручання працівників відділення у проведення розрахунків.

Таким чином, відділенням здійсненні позивачеві усі виплати відповідно до вимог законодавства на підставі поданих нею документів.

Щодо покликання позивача на зобов'язання Фонду ССНВ надати додаткові послуги по медикаментозному і санаторно - курортному лікуванню з причини наслідків травми хребта на виробництві від 30.12.2002, то вказані послуги надаються за заявою на їх вимогу.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

16 квітня 2018 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні 14 серпня 2018 року протокольною ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін, з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_4 вперше була оглянута Обласною МСЕК №1 13.04.-18.04.2001. Рішенням комісії визнана інвалідом третьої групи від загального захворювання.

27.01-02.02.2005 року повторно ОСОБА_4. оглядалась Обласною МСЕК №3 та була визнана інвалідом другої групи від професійного захворювання, їй встановлено 65% (шістдесят п'ять відсотків) втрати професійної працездатності.

Крім того, обласною МСЕК №3 ОСОБА_4. вперше було встановлено 15% (п'ятнадцять відсотків) втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва від 30.12.2002, зараховано з 26.02.2005, тобто з дати реєстрації посильних документів, що відповідало Положенню про МСЕ №83 від 22.02.1992 року та наказу МОЗ України №221 від 04.04.1994.

Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом та діє на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від вересня 1999 року N 1105-ХІV.

Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в АвтономнійРеспубліці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїми найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Так, відповідно до ч. 2 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) страхові виплати складаються із:

- страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

- страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

- страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

- страхових витрат на медичну та соціальну допомоги.

Для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються документи встановлені статтею 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»:

- акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть;

- документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 17.02.2005 звернулася до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові із заявою про призначення їй страхових виплат, у зв'язку з професійним захворюванням, що сталося за час роботи у Львівському регіональному фтизіопульмонологічному лікувально-діагностичному центрі (ЛРФПЛДЦ).

Відповідно до долученої до заяви довідки МСЕК від 02.02.2005р серія ЛВА-2 №008969 їй встановлено 65 % стійкої втрати професійної працездатності з 30.12.2004, 2-га група інвалідності безтерміново, санаторно-курортне та медикаментозне лікування.

На підставі поданих позивачем документів, відділенням призначено та виплачено (постанова № 152 від 25.02.2005):

- одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в сум: - 10 640 грн.;

- щомісячну страхову виплату в сумі 275,23 грн.;

- доплату щомісячної страхової виплати з 09.12.2004року (дата встановлення професійного захворювання - туберкульоз) в сумі 754,66 грн.

В подальшому, 08.06.2005 обласною МСЕК № 3 ОСОБА_4. встановлено 15% стійкої втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва від 30.12.2002, що сталося на ЛРФПЛДЦ із зарахуванням з 26.02.2005 безтерміново.

Відповідно до висновку Обласного центру МСЕК № 3 від 08.07.2005 № 81-03 ОСОБА_1. було встановлено сукупний відсоток втрати працездатності - 80% ( 65%+15%) по вищевказаному профзахворюванню та трудовому каліцтву.

Позивач 15.07.2005 звернулася до відділення із заявою про призначення страхових виплат у зв'язку із нещасним випадком на виробництві, що стався за час роботи у ЛРФПЛДЦ, та із заявою про перерахунок страхових виплат та встановлення сукупного відсотка по виробничій травмі та професійному захворюванню.

На підставі поданих позивачем документів, відділенням було призначено та виплачено відповідно до постанови № 152/3 від 15.07.2005:

- одноразову допомогу в разі встановлення іншого вищого ступеня втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва в сумі 6351,45 грн.;

- перераховану щомісячну страхову виплату в сумі 419,36 грн.;

- перерахунок щомісячної страхової виплати за лютий - серпень 2005 р. в сумі 399,95 грн.

Постановою відділення № 152/19 від 22.06.2007 про призначення перерахованої страхової виплати у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності позивачці призначено та виплачено:

- одноразову допомогу в разі встановлення іншого вищого ступеня втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва в сумі 3846,75 грн.;

- перераховану щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної в працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 958,28 грн. ;

- доплату щомісячної страхової виплати з 26.02.2005р. по 01.07.2007 р. в загальній сумі - 8 182,19 грн.

Крім того, судом встановлено, що впродовж 2006-2017 років відділенням неодноразово проводився перерахунок розміру щомісячної страхової виплати позивачеві відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Зокрема, з 01.03.2018 року ОСОБА_7 проведено черговий перерахунок щомісячної страхової виплати відповідно до постанови №1323/90152/90152/61 від 13.03.2018 та призначено щомісячну страхову виплату в розмірі 4721,08 грн.

Також, судом встановлено, що позивачеві здійснювалось нарахування індексації щомісячних страхових виплат по втраті працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Більше того, Апеляційним судом Львівської області у рішенні від 07.05.2007 зазначено, що відповідно до положень ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» страхові виплати проводяться Фондом потерпілому з дати встановлення професійного захворювання.

Згідно п. 10 Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати працездатності,затвердженого постановою KM України від 4.04.1994р. №221,інвалідність внаслідок професійного захворювання встановлюється відповідно до висновку спеціалізованого медичного закладу.

Судом зазначено, що професійне захворювання по туберкульозу легень було встановлено ОСОБА_4. у профпатологічному відділенні Львівської обласної клінічної лікарні саме 9 грудня 2004 року ( протокол ЛКК № 76 -7/112 від 9.12.2004 року), тому рішенням МСЕК від 2.02.2005 року про встановлення 65% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню правомірно визначена дата 9.12.2004, що повністю відповідає вимогам ст. 40 Закону та забезпечує права ОСОБА_4. на одержання страхових виплат саме з дня встановлення професійного захворювання.

Виплати, що проводились ОСОБА_4. по тимчасовій втраті працездатності не впливають на визначення дати інвалідності 2 -ї групи по профзахворюванню.

Відділення виконавчої дирекції фонду в м. Львові постановою від 25.02.2005, прийнятою ще до ухвалення судового рішення, проводить виплату ОСОБА_4. страхових виплат у зв'язку з професійним захворюванням саме з 9.12.2004.

Частиною 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання МСЕК №3 визнати дати зарахування 65% по профзахворюванню з 09.12.2004 (27.01.2005) незаконними через неврахування вимоги ст.21 ЗУ №1105 призначенням тільки «у випадку настання стійкої втрати працездатності», яка наступає при туберкульозі згідно п. 3 Постанови КМУ №221 лише після 10 місяців безперервного неефективного лікування. Такою датою для нарахування 65% по профзахворюванню від 09.12.2004 р. є 11.04.2005 (11.06.2004-11.04.2005) є безпідставними та необґрунтованими, а тому такі задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання Фонд ССНВ перерахувати страхові виплати по професійному листку непрацездатності зі 100% оплатою з дня встановлення діагнозу (09.12.2004) по 11.04.2005, як першій страховій виплаті з дня встановлення діагнозу профзахворювання (ст.40 пп.1,2 ЗУ №1105) та перерахувати щомісячні страхові виплати і одноразову допомогу по нещасному випадку від 30.12.2002 з 26.02.2005 по середньомісячній зарплаті на лютий місяць 2005 (614,42 грн. згідно довідки бухгалтерії ЛРФПЦ) та щомісячні страхові виплати, одноразову допомогу по професійному захворюванню туберкульозом від 09.12.2004 з 11.04.2005 по належній середньомісячній зарплаті на квітень місяць 2005р.», оскільки такі вимоги є похідними від первинної позовної вимоги про зобов'язання МСЕК визнати дати для нарахування 65% по профзахворюванню, а саме 11.04.2005.

Враховуючи, що суд дійшов висновку, що позивачу було виплачено та нараховано згідно законодавства усі належні виплати, позовна вимога позивача про зобов'язання Фонду згідно посвідчення інваліда війни II групи №075215 від 17.08.2005 недораховану з вини Фонду суму страхових нарахувань не оподатковувати, але на день виплати про індексувати відповідно до ст. 34 ЗУ №1105» також не підлягає до задоволення, оскільки є похідною від інших вимог позивача.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до пп. 4.4. ст. 4 Податкового кодексу України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюється відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Суд не вправі втручатися в діяльність органів виконавчої влади щодо установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам.

Також, щодо оплати тимчасової втрати працездатності, суд вважає за необхідне зазначити, що фінансування тимчасової втрати працездатності регулює ч.3 п.4 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (чинна на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до якої, якщо внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання потерпілий тимчасово втратив працездатність, Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує всі витрати на його лікування. Допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю виплачується в розмірі 100 відсотків середнього заробітку (оподатковуваного доходу). При цьому перші п'ять днів тимчасової непрацездатності оплачуються власником або уповноваженим ним органом за рахунок коштів підприємства, установи, організації.

Пункт 2.2. Постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 7 від 31.01.2002 року ( чинної на час виникнення спірних правовідносин) визначає виплату допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю згідно якого ( 2.2.1) оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, пов'язаних з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, призначається і виплачується за місцем роботи застрахованої особи, на якому стався страховий випадок, в розмірі 100 відсотків втраченої середньої заробітної плати за робочі дні (години) згідно з графіком роботи, що припадають на дні тимчасової непрацездатності.

Допомога призначається, якщо застрахована особа звернулася за нею не пізніше 6 місяців з дня відновлення працездатності або встановлення інвалідності. При зверненні за допомогою після шести місяців вона може бути надана лише у виключних випадках з поважних причин за рішенням постійної комісії правління Фонду з питань страхових виплат, соціальних послуг потерпілим та їх реабілітації (2.2.5).

Оскільки, позивач не надавала лікарняні листки за період з 09.12.2004 по 11.04.2005 до Фонду, також відсутні копії лікарняних листків за вказаний період в матеріалах судової справи тому що допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, пов'язаних з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, призначається і виплачується за місцем роботи застрахованої особи.

Таким чином Відділенням здійсненні усі нарахування позивачеві відповідно до вимог чинного законодавства на підставі поданих нею документів.

Також, не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що Фонд при розрахунку страхових виплат ігнорує вимоги чинного законодавства, оскільки розрахунки страхових виплат здійснюються відповідно до вимог чинного законодавства за допомога комп'ютерної системи «Автоматизоване робоче місце АРМ «Реєстр потерпілих» де мінімізовано втручання працівників відділення у проведення розрахунків.

Таким чином, судом з матеріалів справи встановлено та підтверджено представником відповідача у судовому засіданні, що відділенням здійсненні позивачеві усі належні виплати відповідно до вимог законодавства на підставі поданих нею документів.

Щодо позовної вимоги про нарахування додаткових послуг по медикаментозному і санаторно-курортному лікуванню, суд зазначає, що вищевказані послуги надаються потерпілим за заявою на їх вимогу.

Судом встановлено, що, на підставі заяв ОСОБА_1. протягом 2009 року їй було призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу в сумі 201, 40 грн., а 2011 році на суму 440,49 грн. відповідно до постанов відділення від 25.08.200 17.09.2009, 15.06.2011, 15.07.2011,17.08.2011.

Згідно з ч. 3 ст. 42 Закону № 1105 Фонд фінансує витрати на медичну соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі складення).

Так, судом встановлено, що висновками МСЕК Позивачеві не визначено додаткове харчування придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування.

Більше того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до рішень Галицького районного суду від 12.12.2006 (справа №2-1296), Апеляційного суду від 07.05.2007 р. (справа №22-660) та Верховного суду від 15.08.2007 (справа №6-17687 ск 07) Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи погодився розробити для ОСОБА_4. індивідуальну програму реабілітації у зв'язку з втратою нею 15% професійної працездатності по трудовому каліцтву.

Суд не вправі зобов'язувати відповідача, у даному випадку Фонд ССНВ виконувати рішення суду, яке не стосується його прав і обов'язків, більше того такий не був стороною у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення пред'явлених позові вимог, а тому у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.08.2018.

Суддя Р.М. Брильовський