Справа № 802/2236/17-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2018 року

Київ

справа №802/2236/17-а

адміністративне провадження №К/9901/49717/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Гриціва М.І., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Сторчака В.Ю., Ватаманюка Р.В, Мельник-Томенко Ж.М. від 04 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності № 31820981 від 11 жовтня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на квартиру є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнято під час існування заборони на відчуження майна та за наявності рішення касаційної інстанції про зупинення рішення суду про поділ майна та визнання права власності, на підставі якого й проведено оскаржувану реєстрацію.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою від 28 лютого 2018 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою державного реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2018 року закрито.

Закриваючи апеляційне провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що додана до апеляційної скарги довіреність не є належним чином оформленим документом про повноваження особи, якою підписана заява, оскільки надана особою, повноваження якої на вчинення таких дій не підтверджені.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3 звернулась із касаційною скаргою до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, залишив поза увагою частину тексту довіреності № 3 від 02 січня 2018 року, відповідно до якої Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_6 представляти інтереси Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради та його посадових осіб у судах. У зв`язку з цим, що ОСОБА_6 мала право представляти і її інтереси як посадової особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради. Від ОСОБА_2 у встановлений касаційним судом строк надійшов відзив на касаційну скаргу Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3, у якому вказується на необґрунтованість доводів касаційної скарги та законність рішення суду апеляційної інстанції.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду апеляційної інстанції відповідає, а викладені в касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що апеляційна скарга державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3 підписана представником за дорученням № 3 від 02 січня 2018 року ОСОБА_6.

Як встановлено з вказаного доручення, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3, діючи на підставі розпорядження міського голови № 135-О від 16 лютого 2016 року уповноважила ОСОБА_6 представляти її інтереси, як суб'єкта владних повноважень департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради в судах України, в тому числі і по адміністративних справах. Даним дорученням, представнику ОСОБА_6, поміж іншого, надано право підписувати та подавати апеляційні скарги від імені державного реєстратора ОСОБА_3.

Закриваючи апеляційне провадження, суд виходив з того, що додана заявником до апеляційної скарги довіреність не є належним чином оформленим документом про повноваження особи, якою підписана заява, оскільки надана особою, повноваження якої на вчинення таких дій не підтверджені.

Згідно частинами першою, третьою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частин першої, шостої, восьмої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Згідно частини третьої статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

З копії довіреності від 02 січня 2018 року № 3, долученої до апеляційної скарги та яка міститься в матеріалах справи № 802/2236/17, вбачається, що її видано Державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3, яка діє на підставі розпорядження міського голови № 135-О від 16 лютого 2016 року про призначення, зокрема, ОСОБА_3; уповноважено ОСОБА_6 представляти інтереси ОСОБА_3 Вказана довіреність підписана Державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3 та засвідчена печаткою державного реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради № 9.

Натомість копії вказаного розпорядження міського голови № 135-0 від 16 лютого 2016 року, яка б надала можливість суду встановити повноваження ОСОБА_7 щодо видачі довіреності від імені Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, або інших документів, які б могли підтвердити відповідне повноваження ОСОБА_7, до матеріалів апеляційної скарги додано не було.

Суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що додана заявником до апеляційної скарги довіреність не є належним чином оформленим документом про повноваження особи, якою підписана скарга, оскільки видана особою, повноваження якої на вчинення таких дій не підтверджені.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 31 липня 2018 року по справі № 804/3928/17.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 35 рішення по справі «Наталія Михайленко проти України» (№ 18389/03) також зазначив, що «право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення по справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom № 8225/78). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду. Попри те, що остаточне рішення щодо дотримання вимог Конвенції належить Суду, він не повинен підміняти оцінку, зроблену національними органами, будь-якою іншою оцінкою того, що має бути найкращою стратегією у цій сфері. Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або у такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються, та ціллю, якої прагнуть досягти (рішення у справах «Кордова проти Італії» (Cordova v. Italy № 40877/98), «Фаєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. the United Kingdom № 294-B).

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права з дотриманням процесуальних норм.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення апеляційного суду, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко