Справа № 817/55/18
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/55/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

за участю секретаря Черемісової С.О.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "03" квітня 2018 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-західна торгівельна група" до Головного управління ДФС України у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

суддя в 1-й інстанції - Друзенко Н.В. ,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Рівне ,

дата складання повного тексту рішення - 13.04.2018 р.-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Північно-західна торгівельна група" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.10.2017:

-№ про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток в сумі 585348 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 688481 грн.;

- № про зменшення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 78507 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 372,30 грн.; № про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн. за платежем: податок на прибуток іноземних юридичних осіб; а також від 05.10.2017;

-№ про застосування штрафних санкцій в сумі 510 грн. за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

-№ про збільшення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 669,26 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є незаконними, оскільки висновки фіскального органу про порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 494316 грн., в т.ч. за 2015 рік в розмірі 130190 грн., за 2016 рік в розмірі - 364126 грн. та п.44.1 ст. 44, п.50.1 ст. 50, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 550 785 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року - 78507 грн., не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач вказував, що операції з переробки давальницької сировини підтверджуються належними та допустимими доказами, а також первинними документами, які відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік в Україні", а тому висновки про невірне відображення в бухгалтерському та податковому обліку операцій з переробки давальницької сировини є хибними.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 06.10.2017, згідно якому ТОВ "Північно-західна торгівельна група" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року - 78507,00 грн.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 06.10.2017 в частині збільшення ТОВ "Північно-західна торгівельна група" суми грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток" на 560993,00 грн., в тому числі 471930,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 89063,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). В задоволенні решти вимог, що стосуються податкового повідомлення-рішення № від 06.10.2017 (24355,00 грн., в тому числі 22386, 00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 1969,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)), - відмовлено.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 06.10.2017 в частині збільшення ТОВ "Північно-західна торгівельна група" суми грошового зобов'язання за платежем "податок на додатну вартість" на 685327,00 грн., в тому числі 548262,00 грн. - за податковими зобов'язаннями та 137065,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами). В задоволенні решти вимог що стосуються податкового повідомлення-рішення № від 06.10.2017 (3154,00 грн. в тому числі 2523,00 грн. - податковими зобов'язаннями та 631,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), - у позові відмовлено.

Відмовлено в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Рівненській області:

№ від 06.10.2017, згідно якому ТОВ "Північно-західна торгівельна група" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток іноземних юридичних осіб" на 372,30 грн., в тому числі 297,84 грн. - за податковими зобов'язаннями та 74,46 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

№ від 06.10.2017, згідно якого до ТОВ "Північно-західна торгівельна група" застосовано штрафні санкції за платежем "податок на прибуток іноземних юридичних осіб" в у сумі 170,00 грн.;

№ від 05.10.2017, згідно якого до ТОВ "Північно-західна торгівельна група" застосовано штрафні санкції за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді зарплати" у сумі 510,00 грн.;

№ від 05.10.2017, згідно якого ТОВ "Північно-західна торгівельна група" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб" на 669,26 грн., в тому числі 481,53 грн. - за податковими зобов'язаннями, 120,38 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та 67,35 грн. - за пенею.

Присуджено Товариству з обмеженою відповідальністю "Північно-західна торгівельна група" за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління ДФС у Рівненській області судові витрати у вигляді пропорційної суми сплаченого судового збору, а саме 19898,23 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в цій частині та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що при вирішенні спору судом не врахована правова природа договору переробки сировини на давальницьких умовах, яка за своює суттю є договором підряду. Тому у такому договорі необхідно прописувати, що виготовлення готової продукції відбувається з давальницької сировини замовника, зазначати вид сировини, що передається, її кількість, обсяг, загальну вартість і ціну на кожен вид давальницької сировини, норми витрат сировини, строки повернення її залишків, ціна роботи та спосіб її визначення. Відповідач звертає увагу на те, що для обліку сировини, переданої в переробку, передбачено субрахунок 206 "Матеріали, передані в переробку", передання сировини від замовника виконавцю оформляється накладною-вимогою на відпуску матеріалів, передання виконаної готової продукції оформляється накладною на відпуск. Згідно наданих для перевірки оборотно-сальдових відомостей по рахункам, встановлено, що у бухгалтерському обліку відсутні рахунки 206 "матеріали, передані в переробку та 23 "Виробництво". Крім того, зазначає скаржник, судом не надано належної оцінки, що в бухгалтерському обліку відсутнє відображення операцій з давальницької сировини з ТОВ "Вест Фуд Інвест".

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на те, що у позивача наявні акти приймання-передачі сировини, замовлення від покупців на виробництво, накладні про переміщення готової продукції на склади, акти приймання-передачі наданих послуг з переробки давальницької сировини між ним та ТОВ"Вест Фуд Інвест", акти списання товарно-матеріальних цінностей, які спростовують твердження відповідача. Крім того, позивач зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що готова продукція списувалася на собівартість реалізованої готової продукції повністю і у процесі виробництва позивач не отримував жодних відходів. Згідно тверджень позивача, договір надання послуг від 03.01.2014 року відповідає вимогам діючого законодавства, облік сировини та її рух, яка і в подальшому віддається в переробку за 2015 та 2016 року відображався на аналітичному рахунку 201 "Сировина і матеріали", що підтверджується копіями оборотно-сальдових відомостей по рахунку 201, які надавалися відповідачу під час перевірки. Той факт, що позивач не обліковував сировину на аналітичному рахунку 206 "матеріали передані в переробку", не свідчить , що послуги з переробки давальницької сировини не надавалися, не приймалися і не обліковувалися, а свідчать лише про неналежний бухгалтерський облік. Наявність придбання та зберігання такої сировини підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 201 "Сировина і матеріали". Отримана готова продукція оприбутковувалася на рахунку 92 "Адміністративні витрати", який в подальшому закривався по рахунку 901 "Собівартість реалізованої готової продукції". Позивач звертає увагу на те, що відсутність субрахунку 23 "Виробництво" та неправомірне списання послуг на субрахунок 92 "Адміністративні послуги", а не на 26 " Готова продукція", не може свідчити про відсутність факту отримання позивачем послуг з переробки давальницької сировини, а є підставою для притягнення посадових осіб підприємства до адміністративної відповідальності. Тому, за висновком позивача, твердження відповідача про порушення вимог Податкового кодексу України, є помилковими.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

У період з 04.09.2017 по 15.09.2017 Головним управлінням ДФС у Рівненській області проводилась документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Північно-західна торгівельна група" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016. Результати перевірки оформлені актом №933/17-00-14-01/38302895 від 22.09.2017 (а.с.14-31 том 1) з додатками (а.с.225-248 том 9) .

Згідно висновків вказаного акту зафіксовано такі порушення:

п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 494316 грн., в т.ч. за 2015 рік в розмірі 130190 грн., за 2016 рік в розмірі - 364126 грн.;

п.44.1 ст. 44, п.50.1 ст. 50, п.185.1 ст. 185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 550785 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року - 78507 грн.;

п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.167.1 ст.167, п.168.1 ст.168, п.171.2 ст.171, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: не перерахований до бюджету ПДФО на загальну суму 481,53 грн.;

п.51.1 ст.51, п.п."б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, по яких встановлено подання податкових розрахунків за формою 1 ДФ не в повному обсязі, з недостовірними відомостями та з помилками, а саме: за 4 квартал 2015 року;

п.103.4, п.103.10 ст. 103, абз.г) п.п.141.4.1, п.п.141.4.4 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України, а саме ТОВ "Північно-західна торгівельна група" не оподатковано дохід (фрахт) в сумі 200 доларів США, який виплачений нерезиденту - індивідуальному підприємцю ОСОБА_3 (Республіка Білорусь) та не внесено до бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 297,84 грн.;

п.46.1 ст.46, п.48.1 ст.48, п.48.7 ст.48, п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України, а саме платником податків не подано до Гощанського відділення Рівненської ОДПІ додаток ПН до рядка 23 податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2016 рік.

На підставі акту перевірки №933/17-00-14-01/38302895 від 22.09.2017 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області 06.10.2017 було прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: "податок на прибуток" в сумі 585348 грн. (а.с.32 том 1);

№ про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: "податок на додану вартість" в розмірі 688481 грн. (а.с.33 том 1);

№ про зменшення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 78507 грн. (а.с.34 том 1);

№ про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: "податок на прибуток іноземних юридичних осіб" в розмірі 372,30 грн. (а.с.34 том 1);

№ про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн. за платежем: "податок на прибуток іноземних юридичних осіб" (а.с.35 том 1).

Крім цього, 05.10.2017 Головним управлінням ДФС у Рівненській області було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№ про застосування штрафних санкцій в сумі 510 грн. за платежем: "податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати" (а.с.36 том 1);

№ про збільшення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 669,26 грн. (а.с.37 том 1).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що податкові повідомлення- рішення: № про зменшення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 78507 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: "податок на прибуток" в сумі 560993,00 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: "податок на додану вартість" в розмірі 685327,00 грн. є протиправними, а тому задовольнив позов частково.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регламентувались положеннями Податкового Кодексу України (далі - ПК України), Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, у відповідних редакціях.

Питання, пов'язані з обчисленням податкових зобов'язань з податку на додану вартість, обчислення об'єкту оподаткування, формуванням виникнення податкових зобов'язань у разі постачання товарів та надання послуг внормовувалися статтями 14, 44, 185, 187, 188, 198, 201 ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкових пільг мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

У зв'язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарських операцій позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів

З огляду на це, предметом доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій з поставки товару та наданні послуг, а тому й обґрунтованість визначення позивачем його податкових зобов'язань.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності зобов'язаний суб'єкт владних повноважень, натомість суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Згідно матеріалів справи, підставами для прийняття податкового повідомлення -рішення № щодо зменшення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 78507 грн., стали висновки фіскального органу про порушення ТОВ "Північно-західна торгівельна група" п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 494316 грн., в т.ч. за 2015 рік в розмірі 130190 грн., за 2016 рік в розмірі - 364126 грн., а також п.44.1 ст.44, п.50.1 ст.50, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 550785 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року - 78507 грн., які ґрунтуються на тому, що позивачем в бухгалтерському обліку невірно відображено операції з давальницької сировини, отримані від ТОВ "Вест Фуд Інвест".

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 134 Податкового кодексу України (в редакції закону, чинній з 01.01.2015), об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи; дохід за договорами страхування, визначений згідно з підпунктом 141.1.2 пункту 141.1 статті 141 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу, з джерелом походження з України; дохід операторів, отриманий від діяльності з випуску та проведення лотерей, азартних ігор з використанням гральних автоматів, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу; дохід операторів, отриманий від букмекерської діяльності, азартних ігор (у тому числі казино), крім доходу, отриманого від азартних ігор з використанням гральних автоматів, зменшеного на суму виплачених виплат гравцю, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу.

Згідно п.138.1, п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України (в редакції закону, чинній з 01.01.2015), фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта. Фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті; на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта; на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов'язкових реквізитів кореспондується і в пункт 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, згідно якого первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа, код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа, дані про документ, що засвідчує особу одержувача.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Північно-західна торгівельна група" займається оптовою та роздрібною торгівлею продуктами харчування, в переважній більшості барвниками, желатином, лавровим листом, та різними видами спецій і т.п. Для реалізації наведених вище товарів, позивач в періоді, що перевірявся, закупляв сировину (спеції, барвники тощо), яку передавав в переробку ТОВ "Вест Фуд Інвест" на підставі договору про надання послуг б/н від 03 січня 2014 року. В подальшому, отримавши готову фасовану продукцію, позивач реалізовував її покупцям, а основному, гіпермаркетам та супермаркетам, на підставі тристоронніх договорів, укладених між позивачем, ТОВ "Вест Фуд Інвест" та такими покупцями.

Зокрема, відповідно до п.1.1 Договору про надання послуг б/н від 03.01.2014, ТОВ "Вест Фуд Інвест" надає послуги з виготовлення, фасування та пакування продуктів харчування з матеріалів замовника (які іменовані в договорі як "давальницька сировина"), а ТОВ "Північно-західна торгівельна група" замовляє, приймає і оплачує такі послуги відповідно до умов Договору.

Розділом 2 даного Договору врегульовані умови і терміни надання послуг. Зокрема, виконавець надає послуги з переробки давальницької сировини своїми силами і зі своїх матеріалів.

Вид послуг, що надаються з обробки давальницької сировини, сторони обумовлюють в замовленнях на виробництво (п.2.1 Договору).

Термін надання послуг з обробки давальницької сировини не повинен перевищувати 10 робочих днів з моменту отримання, 25% передоплати згідно п.6.3 Договору, за умови наявності давальницької сировини на складі виконавця і затвердження оригінал-макету (п.2.2).

Давальницька сировина має бути надана замовником в 2-денний термін з моменту підписання сторонами замовлення на виробництво. Давальницька сировина доставляється на склад виконавця силами і засобами замовника (п.2.4).

Днем виконання зобов'язань виконавця щодо надання послуг з обробки давальницької сировини є дата постачання обробленої давальницької сировини на склад виконавця за адресою: м.Рівне, вул.Дворецька, 120М (п.2.5).

Відповідно до п.4.1 Договору, замовник надає виконавцеві давальницьку сировину, яка використовується останнім при наданні послуг з обробки давальницької сировини. Найменування, кількість та інші характеристики давальницької сировини сторони обумовлюють в замовленні на виробництво.

Давальницька сировина є власністю замовника. Прийом-передача давальницької сировини здійснюється сторонами згідно накладної, в якій вказується кількість переданої давальницької сировини (п.4.2 Договору).

Доставка обробленої давальницької сировини здійснюється силами замовника (п.5.2). Одночасно з передачею обробленої давальницької сировини, виконавець зобов'язаний надати Замовникові наступні документи: - накладну на відвантаження; - акт прийому-передачі наданих послуг (п.5.3) (а.с.26-30 т.2).

Як зазначено у пп.14.1.134 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, операції з давальницькою сировиною - це операції з переробки (обробки, збагачення чи використання) давальницької сировини (незалежно від кількості замовників і виконавців, а також етапів (операцій)) з метою одержання готової продукції за відповідну плату. До операцій з давальницькою сировиною належать операції, в яких сировина замовника на конкретному етапі її переробки становить не менш як 20% загальної вартості готової продукції.

Підпунктом 14.1.41 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що, давальницька сировина - це сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб'єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб'єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.

Враховуючи наведені норми та встановлені судом обставини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що умови Договору надання послуг б/н від 03.01.2014 відповідають вимогам ЦК України та містять основні положення, що стосуються умов давальницької переробки, а тому твердження відповідача про те, що укладений позивачем з ТОВ "Вест Фуд Інвест" договір не відповідає вимогам законодавства є безпідставними.

Згідно матеріалів справи позивач має укладені договори із покупцями (супермаркетами та гіпермаркетами) на поставку та продаж продукції, від яких систематично отримував замовлення на поставку конкретно визначеної продукції (а.с.188-250 том 2,а.с.1-241 том 3, а.с.1-250 том 4, а.с.1-37 том 5).

І саме на підставі таких замовлень, ТОВ "Північно-західна торгівельна група" передавало відповідну сировину для переробки ТОВ "Вест Фуд Інвест".

Передача сировини в переробку оформлялась актами здачі-приймання сировини, а саме: від 30.06.2015, від 31.07.2015, від 31.08.2015, від 30.09.2015, від 31.10.2015, від 30.11.2015, від 31.12.2015, від 31.01.2016, від 29.02.2016, від 31.03.2016, від 30.04.2016, від 31.05.2016, від 30.06.2016, від 31.07.2016, від 31.08.2016, від 30.09.2016, від 31.10.2016, від 30.11.2016, від 31.12.2016 (а.с.153-187 том 2).

Готову продукцію, що надійшла від ТОВ "Вест Фуд Інвест", ТОВ "Північно-західна торгівельна група" обліковувало на субрахунку: 26 "Готова продукція", що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями.(а.с.88-135 том 2). Вказані зведені бухгалтерські документи надавались відповідачу під час перевірки позивача (а.с.3-16,100-134 том 9).

Переміщення готової продукції на склад оформлялося позивачем накладними готової продукції на склад готової продукції (а.с.38-250 том 5, а.с.1-92 том 6).

Одночасно, ТОВ "Північно-західна торгівельна група" проводило списання ТМЦ у виробництво, що підтверджується копіями актів списання ТМЦ у виробництво за період з 01.06.2015 по 28.12.2016, які долучені позивачем до матеріалів справи та надавались в межах документальної перевірки, що не заперечується стороною відповідача (а.с.93-250 том 6, а.с.1-250 том 7, а.с.1-248 том 8).

Здача-прийняття послуг з переробки давальницької сировини оформлялась актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме: №ОУ-0000006 від 15.07.2015 на суму 234000,00 грн., у т.ч. ПДВ 39000,00 грн.; №ОУ-0000008 від 28.08.2015 на суму 57600,00 грн., у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.; №ОУ-0000010 від 31.08.2015 на суму 129600,00 грн., у т.ч. ПДВ 21600,00 грн.; №ОУ-0000011 від 25.09.2015 на суму 90000,00 грн., у т.ч. ПДВ 15000,00 грн.; №ОУ-0000013 від 15.10.2015 на суму 102000,00 грн., у т.ч. ПДВ 17000,00 грн.; №ОУ-0000015 від 30.11.2015 на суму 114000,00 грн., у т.ч. ПДВ 19000,00 грн.; №ОУ-0000017 від 31.12.2015 на суму 44000,00 грн., у т.ч. ПДВ 7333,33 грн.; №ОУ-0000002 від 31.01.2016 на суму 50000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.; №ОУ-0000004 від 29.02.2016 на суму 114000,00 грн., у т.ч. ПДВ 19000,00 грн.; №ОУ-0000006 від 21.03.2016 на суму 300000,00 грн., у т.ч. ПДВ 50000,00 грн.; №ОУ-0000011 від 21.04.2016 на суму 45000,00 грн., у т.ч. ПДВ 7500,00 грн.; №ОУ-0000012 від 29.04.2016 на суму 306000,00 грн., у т.ч. ПДВ 51 000,00 грн.; №ОУ-0000014 від 29.04.2016 року на суму 240 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 40000,00 грн.; №ОУ-0000016 від 31.08.2016 на суму 312000,00 грн., у т.ч. ПДВ 52000,00 грн.; №ОУ-0000017 від 31.08.2016 на суму 180000,00 грн., у т.ч. ПДВ 30000,00 грн.; №ОУ-0000018 від 31.10.2016 на суму 420000,00 грн., у т.ч. ПДВ 70000,00 грн.; №ОУ-0000020 від 28.12.2016 на суму 408000,00 грн., у т.ч. ПДВ 68000,00 грн. (а.с.31-47 том 2).

На підставі даних актів здачі-прийняття наданих послуг ТОВ "Вест Фуд Інвест" було виписано податкові накладні: від 15.07.2015 №6 на суму 234000,00 грн., у т.ч. ПДВ 39000,00 грн.; від 28.08.2015 №8 на суму 57600,00 грн., у т.ч. ПДВ 9600,00 грн.; від 31.08.2015 №10 на суму 129600,00 грн., у т.ч. ПДВ 21600,00 грн.; від 25.09.2015 №11 на суму 90000,00 грн., у т.ч. ПДВ 15000,00 грн.; від 1510.2015 №13 на суму 102000,00 грн., у т.ч. ПДВ 17000,00 грн.; від 30.11.2015 №16 на суму 114000,00 грн., у т.ч. ПДВ 19000,00 грн.; від 31.12.2015 №17 на суму 44000,00 грн., у т.ч. ПДВ 7333,33 грн.; від 31.01.2016 №2 на суму 50000,00 грн., у т.ч. ПДВ 8333,33 грн.; від 29.02.2016 №7 на суму 114000,00 грн., у т.ч. ПДВ 19000,00 грн.; від 21.03.2016 №6 на суму 300000,00 грн., у т.ч. ПДВ 50000,00 грн.; від 21.04.2016 №12 на суму 45000,00 грн., у т.ч. ПДВ 7500,00 грн.; від 29.04.2016 №13 року на суму 306000,00 грн., у т.ч. ПДВ 51000,00 грн.; від 29.04.2016 №15 на суму 240000,00 грн., у т.ч. ПДВ 40000,00 грн.; від 31.08.2016 №18 на суму 312000,00 грн., у т.ч. ПДВ 52000,00 грн.; від 31.08.2016 №19 на суму 180000,00 грн., у т.ч. ПДВ 30000,00 грн.; від 31.10.2016 №20 на суму 420000,00 грн., у т.ч. ПДВ 70000,00 грн.; від 30.12.2016 №24 на суму 408000,00 грн., у т.ч. ПДВ 68000,00 грн.(а.с.48-62 том 2).

Суми податку на додану вартість були включені до складу податкового кредиту податкових декларацій звітних періодів (а.с.75-249 том 1, а.с.1-25 том 2).

Станом на кінець 2015 року кредиторська заборгованість перед ТОВ "Вест Фуд Інвест" становила 12295,00 грн., а станом на кінець 2016 року - 976110,00 грн., що підтверджується даними оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631 по контрагенту ТОВ "Вест Фуд Інвест" за 2015 та 2016 роки, та загальною оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за 2015, 2016 роки по всіх контрагентах (а.с.136-152 том 2).

ТОВ "Північно-західна торгівельна група" орендує складські приміщення у ТОВ "Вест Фуд Інвест" за адресою: м. Рівне, вул.Дворецька, 120 М, що підтверджується копією договору суборенди приміщення б/н від 03.01.2014 та актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №ОУ-0000003 від 25.05.2015 та №ОУ-0000005 від 30.06.2015, податковими накладними, виписаними на підставі даних актів (а.с.63-73 том 2).

У позивача наявні акти приймання-передачі сировини, замовлення від покупців на виробництво, накладні про переміщення готової продукції на склади, акти приймання-передачі наданих послуг з переробки давальницької сировини між позивачем та ТОВ "Вест Фуд Інвест", акти списання ТМЦ у виробництво.

Окрім того, позивачем доведено, що готова продукція списувалася на собівартість реалізованої готової продукції повністю і у процесі виробництва позивач не отримував жодних відходів (а.с.195-207 том 9).

Як встановлено судом, облік сировини на переробку вівся позивачем на рахунку 201 "Сировина і матеріали", а отримана готова продукція оприбутковувалась на рахунку 92 "Адміністративні витрати", який в подальшому закривався по рахунку 901 "Собівартість реалізованої готової продукції" (а.с.17-19,72-83, 135-154, 156-167 том 9).

Проте, відсутність субрахунку 23 "Виробництво" та неправомірне списання позивачем послуг на субрахунок 92 "Адміністративні витрати", а не на 26 "Готова продукція" саме по собі не може свідчити про відсутність отримання позивачем послуг з переробки давальницької сировини, оскільки наявність придбання та зберігання давальницької сировини підтверджується оборотно- сальдовими відомостями по рахуеку 201"сировина і матеріали". Відсутність належного ведення бухгалтерського обліку є підставою для притягнення посадових осіб підприємства до адміністративної відповідальності, а не до формування висновків про заниження значення позивачем рядку 02 "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського або міжнародних стандартів фінансової звітності" на суму 2621 834 грн., у т.ч. за 2015 рік на суму 642677 грн. та за 2016 рік на суму 1979167 грн. (а.с.67-74 том 1).

Враховуючи наведене, твердження відповідача про порушення позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 494316 грн., в т.ч. за 2015 рік в розмірі 130190 грн., за 2016 рік в розмірі - 364126 грн., є помилковими.

Крім того, згідно висновків акту перевірки, позивачем завищено податковий кредит з ПДВ по операціях з отримання послуг з переробки давальницької сировини з ТОВ "Вест Фуд Інвест" у зв'язку із відсутності їх документального підтвердження та занижено податкові зобов'язання з ПДВ у зв'язку із реалізацією готової продукції нижче собівартості,а тому відповідач дійшов висновків про завищення позивачем податкового кредиту на загальну суму 524366 грн., заниження податку на додану вартість в сумі 550785 грн., завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року на суму 78507 грн.

Згідно п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Згідно ст. 198 Податкового кодексу України, по податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі, якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Матеріалами справи підтверджується, що господарські операції між позивачем та ТОВ "Вест Фуд Інвест" були здійснені в межах їх господарської діяльності, сторони переслідували ділову мету при їх здійсненні та понесли зміни майнового стану, що, в свою чергу, вказує на реальне настання як для позивача правових наслідків, обумовлених відповідними правочинами, так і для контрагента.

Позивачем належними доказами підтверджено, що мали місце фактичний рух активів та зміни у власному капіталі платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю.

Крім того, відповідачем не спростовано факт використання позивачем придбаних у ТОВ "Вест Фуд Інвест" послуг з переробки давальницької сировини у власній господарській діяльності.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем було правомірно віднесено до податкового кредиту: ПДВ в сумі 39000,00 грн. згідно податкової накладної №6 від 15.07.2015, ПДВ в сумі 9600,00 грн. згідно податкової накладної №8 від 28.08.2015, ПДВ в сумі 21600,00 грн. згідно податкової накладної №10 від 31.08.2015, ПДВ в сумі 15000,00 грн. згідно податкової накладної №11 від 25.09.2015, ПДВ в сумі 17000,00 грн. згідно податкової накладної №13 від 1510.2015, ПДВ в сумі 19000,00 грн. згідно податкової накладної №16 від 30.11.2015, ПДВ в сумі 7333,33 грн. згідно податкової накладної №17 від 31.12.2015, ПДВ в сумі 8333,33 грн. згідно податкової накладної №2 від 31.01.2016, ПДВ в сумі 19000,00 грн. згідно податкової накладної №7 від 29.02.2016, ПДВ в сумі 50000,00 грн. згідно податкової накладної №6 від 21.03.2016, ПДВ в сумі 7500,00 грн. згідно податкової накладної №12 від 21.04.2016, , ПДВ в сумі 51000,00 грн. згідно податкової накладної №13 від 29.04.2016, ПДВ в сумі 40000,00 грн. згідно податкової накладної №15 від 29.04.2016, ПДВ в сумі 52000,00 грн. згідно податкової накладної №18 від 31.08.2016, ПДВ в сумі 30000,00 грн. згідно податкової накладної №19 від 31.08.2016, ПДВ в сумі 70000,00 грн. згідно податкової накладної №20 від 31.10.2016, ПДВ в сумі 68000,00 грн. згідно податкової накладної №24 від 30.12.2016, а всього на загальну суму ПДВ 524366 грн.

Оскільки операції з отримання послуг переробки давальницької сировини від ТОВ "Вест Фуд Інвест" підтверджуються первинними документами, то є помилковими висновки відповідача щодо реалізації робіт/послуг нижче собівартості в сумі 1386427 грн., що призвело до заниження податкового зобов'язання по ПДВ в сумі 277285 грн.,

Отже, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що податкові повідомлення-рішення від 06.10.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: "податок на прибуток" в частині збільшення основного зобов'язання в сумі 471930,00 грн. та 89063,00 штрафних (фінансових) санкцій; № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем: "податок на додану вартість" в частині визначення основного зобов'язання в розмірі 548262,00 грн. та 137065,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № про зменшення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 78507 грн. є протиправними та підлягають до скасування в наведеній частині (а.с.224 том 9).

З огляду на вткладене, доводи апеляційної скарги про відсутність у позивача бухгалтерського обліку операцій з переробки давальницької сировини, а отже неможливість встановити взаємозв'язок отриманих послуг ТОВ "Вест Фуд Інвест" з бухгалтерським обліком підприємства та господарською діяльністю підприємства є помилковими. Як встановлено судом, у позивача є належне документальне підтвердження отримання послуг з переробки давальницької сировини та відображення у бухгалтерському обліку, а тому товариство мало право на формування витрат та податкового кредиту по даним операціям.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "03" квітня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повне судове рішення складено "20" серпня 2018 р.