Справа № 812/1814/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1814/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петросян К.Є.,

при секретарі судового засідання - Грищенко М.І.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Огороднє» до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

27.06.2018 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Огороднє»» (далі ТОВ «Огороднє» або позивач) до Головного управління ДФС в Луганській області (далі ГУ ДФС у Луганській області або відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування Старобільської ОДПІ, Сватівської ОДПІ, Станично-Луганської ОДПІ управління податків і зборів юридичних осіб ГУ ДФС у Луганській області була проведена камеральна перевірка податкової звітності ТОВ «Огороднє» з питань дотримання граничних термінів сплати узгоджених податкових зобовязань з ПДВ за період червень 2014 року, грудень 2016 року-квітень 2017 року, за результатами якої складено акт від 13.03.2018 № 590/12-32-12-07/32700203.

На підставі акта перевірки від 13.03.2018 відносно позивача винесено податкові повідомлення-рішення від 10.04.2018:

- № НОМЕР_1, яким ТОВ «Огороднє» зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% за платежем податок на додану вартість на підставі ст.126 ПК України в сумі 59821,01 грн;

- № НОМЕР_2, яким ТОВ «Огороднє» зобовязано сплатити штраф у розмірі 10% за платежем податок на додану вартість на підставі ст.126 ПК України в сумі 1421,81 грн.

Позивач вважає, що проведення перевірки суперечить вимогам Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки даним законом введено мораторій на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності.

Крім того, зазначає, що підлягають скасуванню прийняті за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення з підстав того, що головним державним ревізором під час проведення перевірки не взято до уваги наданий ТОВ «Огороднє» сертифікат № 8021, виданий Луганською регіональною торгово-промисловою палатою 16.02.2018, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) з 21.06.2014 року по 23.02.2018 рік.

Позивач, не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями 26.04.2018 звернувся до ГУ ДФС у Луганській області із скаргою, однак 20.05.2018 відповідачем було направлено рішення про залишення скарги без розгляду.

На підставі викладеного просить суд скасувати прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.04.2018 № НОМЕР_1 та № 7.

Ухвалою суду від 02.07.2018 позовну заяву ТОВ «Огороднє» залишено без руху (а.с.40-41).

Ухвалою суду від 13.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання на 07.08.2018 (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 07.08.2018 зарито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд на 28.08.2018 (а.с.130).

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні предявленому позову та просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог ТОВ «Огороднє» заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідно до відзиву на адміністративний позов суду пояснив наступне (а.с.59-61).

ТОВ «Огороднє» у визначений Податковим кодексом України строк узгоджені суми податкових зобовязань з податку на додану вартість не сплачував, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість по сплаті податку на додану вартість, погашення якої відбулося на підставі податкових декларацій з податку на додану вартість за червень 2014 року від 17.07.2014 № НОМЕР_3, за грудень 2016 року від 17.01.2017 № НОМЕР_4, за січень 2017 року від 15.02.2017 № НОМЕР_5, за лютий 2017 року від 16.03.2017 № НОМЕР_6, за березень 2017 року від 18.04.2017 № НОМЕР_7, за квітень 2017 року від 18.05.2017 № НОМЕР_8 на суму 299105,05 грн.

Згідно з абз. 3 п.126.1 ст.126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання.

З огляду на вищевикладене, ГУ ДФС у Луганській області нараховані штрафні санкції на загальну суму 61242,82 грн, тобто 20% від суми сплаченого узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість, сплаченого ТОВ «Огороднє» з порушенням граничних строків сплати такого зобовязання, із дотриманням Податкового кодексу України.

Щодо посилань ТОВ «Огороднє» на дію форс-мажорних обставин, як на підставу для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату грошових зобовязань з податку на додану вартість, зазначив наступне.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначає ОСОБА_4 № 1669-УІІ, статтею 10 якого встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Разом з тим, Законом № 1669-УІІ не визначено можливості звільнення платника податків від нарахування штрафних санкцій за порушення граничних термінів сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість через настання обставин непереборної сили (форс- мажору), що мали місце на території проведення АТО. Не передбачено такого звільнення й Податковим кодексом України.

На думку відповідача, однієї наявності у платника податків сертифікату ТПП України про настання обставин непереборної сили (форс-мажору) недостатньо для звільнення платника податків від такого способу забезпечення погашення податкового боргу, як сплата штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на додану вартість, без закріплення у Податковому кодексі України чи іншому спеціальному нормативно-правовому акті самої можливості такого звільнення. Також не передбачене таке звільнення, нормативними актами, на які посилається позивач, а саме ОСОБА_4 України від 08.07.2010 № 2464- VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01.01.2011 зі змінами та доповненнями (далі - ОСОБА_4 № 2464), та ОСОБА_4 України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року, який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, які визначають правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку лише єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

На даний час згідно з податковим законодавством наявність у платника податків сертифікату ТПП України про настання обставин непереборної сили надає можливість такому платнику звернутися із заявою до контролюючого органу за перенесенням граничного строку сплати податкового зобов'язання у порядку, передбаченому статтею 100 Податкового кодексу України, продовження граничних строків подання податкової звітності, а також для списання податкового боргу, що виник унаслідок обставин непереборної сили.

Так, пунктами 32.1 та 32.2 статті 32 Податкового кодексу України визначено, що зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк.

Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки.

ОСОБА_5 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 23.02.2018 № 25.1-31, ТОВ «Огороднє» виданий відповідно до п. 100.4-100.5 ст. 100 Податкового кодексу України.

Статтею 100 Податкового кодексу України визначений порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків.

Порядок застосування статті 100 Податкового кодексу України визначений Порядком № 574.

Статтею 101 Податкового кодексу України визначено можливість списання податкового боргу, зокрема пунктом 101.1 цієї статті визначено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначає Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за№ 1844/24376 (далі - Порядок № 577).

Згідно з підпунктом 49.20 статті 49 Податкового кодексу України граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 102.6.4 пункту 102.6 статті 102 Податкового кодексу України граничні строки для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, підлягають продовженню керівником (його заступником або уповноваженою особою) за письмовим запитом платника податків, якщо такий платник податків протягом зазначених строків мав обмежену свободу пересування у зв'язку з ув'язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально.

Порядок застосування пунктів 102.6-102.7 Податкового кодексу України визначено Порядком № 1044.

ТОВ «Огороднє» жодним з визначених Податковим кодексом України порядків не скористалося.

Тому відповідач вважає, що контролюючий орган при при прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) податку на додану вартість від 10.04.2018 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на загальну суму 61242,82 грн, діяв на підставі Закону та в межах наданих повноважень.

Також зауважив, що під час проведення камеральної перевірки позивачем ОСОБА_5 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 23.02.2018 № 25.1-31, не надавався, а був наданий разом зі скаргами на податкові повідомлення рішення 10.04.2018 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, які ГУ ДФС у Луганській області залишено без розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що ТОВ «Огороднє» зареєстровано в якості юридичної особи, , місцезнаходження: Луганська область, Станично-Луганський район, смт.Петропавлівка, вул. Центральна, 18 (а.с.72-74).

ТОВ «Огороднє» були подані до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість, в яких платником самостійно визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у загальній сумі 299105,05 грн, а саме:

- декларація за червень 2014 року від 17.07.2014 № НОМЕР_3,

- за грудень 2016 року від 17.01.2017 № НОМЕР_4,

- за січень 2017 року від 15.02.2017 № НОМЕР_5,

- за лютий 2017 року від 16.03.2017 № НОМЕР_6,

- за березень 2017 року від 18.04.2017 № НОМЕР_7,

- за квітень 2017 року від 18.05.2017 № НОМЕР_8 (а.с.95-122).

13.03.2018 головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування Старобільської ОДПІ, Сватівської ОДПІ, Станично-Луганської ОДПІ управління податків і зборів юридичних осіб ГУ ДФС у Луганській області на підставі п.п.19-1.1.1, 19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75, п.76.1, 76.3 ст.76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Огороднє» () з питань дотримання граничних термінів сплати узгоджених податкових зобовязань з ПДВ за період червень 2014 року, грудень 2016 року квітень 2017 року, за результатами якої складено акт за № 590/12-32-12-07/32700203 (а.с.62-65).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Огороднє» термінів сплати узгоджених сум грошового зобовязання з податку на додану вартість протягом строків, визначених абз.1 п.57.1 ст.57 та п.203.2 ст.203 Податковим кодексом України за період червень 2014 року, грудень 2016 року- квітень 2017 року.

На підставі вказаного акта перевірки відповідно до ст.126 Податкового кодексу України відносно ТОВ «Огороднє» винесено податкові повідомлення-рішення від 10.04.2018:

- № НОМЕР_1 про зобовязання сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 59821,01 грн за платежем податок на додану вартість;

- № НОМЕР_2 про зобовязання сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 1421,81 грн за платежем податок на додану вартість (а.с.67-73).

Позивач 26.04.2018 звернувся зі скаргами до ГУ ДФС у Луганській області на податкові повідомлення-рішення від 10.04.2018 (а.с.21-26).

Рішенням ГУ ДФС у Луганській області від 16.05.2018 № 2969/10/12-32-10-00-32 скарги ТОВ «Огорднє» залишені без розгляду та повернуті заявникові на підставі пункту 4 розділу VІІІ Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, оскільки скарги надійшли до контролюючого органу, який не уповноважений їх розглядати (а.с.28-30).

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до суду.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2756-VI (з відповідними змінами, далі за текстом ПК України).

Відповідно до пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 203.2 статті 203 Кодексу передбачено, що сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу (пункт 126.1 статті 126).

З акта перевірки від 13.03.2018 вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, яка передбачає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі встановлених порушень граничного строку сплати грошового зобовязання з податку на додану вартість, відповідачем було нарахувано податковим повідомленням- рішенням від 10.04.2018 № НОМЕР_1 відносно ТОВ «Огороднє» штраф у розмірі 20% у сумі 59821,01 грн за затримку на 968, 943, 939, 938, 937, 936, 912, 912, 909, 908, 908, 908, 905, 880, 878, 877, 847, 801, 801, 788, 574, 547, 547, 543, 520, 516, 484, 482, 450, 272, 260, 247, 241, 233, 233, 211, 211, 177, 149, 120, 116, 85, 72, 57 календарних днів сплати грошового зобовязання; а також податковим повідомленням-рішенням від 10.04.2018 № НОМЕР_2 - штраф у розмірі 10% у сумі 1421,81 грн за затримку на 513, 513, 26 календарних днів сплати грошового зобовязання.

Факт порушення позивачем строків сплати грошових зобовязань з податку на додану вартість не заперечується позивачем.

Підставою для скасування прийнятих податкових повідомлень-рішень позивач вважає наявність у ТОВ «Огороднє» сертифікату № 8021, виданого Луганською регіональною торгово-промисловою палатою 16.02.2018, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) з 21.06.2014 року по 23.02.2018 рік.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято ОСОБА_4 № 1669-VII (далі ОСОБА_4 № 1669), який набув чинності 15 жовтня 2014 року.

За положеннями статті 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин, антитерористична операція відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України розпочата та не була закінчена.

ОСОБА_4 визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до матеріалів справи, зареєстроване місцезнаходження позивача є Луганська область, Станично-Луганський район, смт.Петропавлівка (до 19.05.2016 Петрівка), яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р та від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Статтею 10 Закону № 1669 визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Термін "відповідальність" необхідно розуміти як встановлені законом та іншими нормативно-правовими актами санкції. Санкція - це заходи відповідальності, що застосовуються державою за порушення передбачених нормою права зобов'язань і вимог, а також з метою захисту інтересів суспільства і держави, прав і свобод людини та організацій (тобто юридичних осіб), правопорядку.

Суд зазначає, що вищенаведеним Законом № 1669 не визначено перелік зобовязань, за невиконання або неналежне виконання яких особа звільняється від відповідальності.

Разом з цим, ОСОБА_4 № 1669 спрямований на забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення статті 10 Закону № 1669 застосовується до спірних правовідносин та є спеціальною нормою закону, яка поширюється на суб'єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об'єктивних обставин - проведення антитерористичної операції, факти про які, в свою чергу, підлягають підтвердженню належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб, що відповідно встановлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків, в тому числі й в частині неналежного виконання обов'язку своєчасної сплати грошових зобовязань.

Отже, стаття 10 Закону № 1669 передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобовязань є наявність у такого субєкта господарювання сертифікату Торгово-промислової палати про засвідчення форс-мажорних обставин.

У відповідності до пункту 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), (як в редакції затвердженою Рішенням президії ТПП України 15 липня 2014 року № 40(3) так і Рішенням Президії Торгово-промислової палати України 18 грудня 2014 року № 44(5), сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі сертифікат) документ установленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом. Отже, вказаною нормою ототожнено сертифікат та висновок, як документ, що засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Таким чином ОСОБА_5 ТПП застосовується при вирішенні питання про звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року з боку податкових органів.

У даному випадку позивачеві нараховані штрафні санкції саме за несвоєчасну сплату ним грошових зобовязань з податку на додану вартість за податковими деклараціями з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач має сертифікат Луганської регіональної Торгово-промислової палати від 23.02.2018 № 25.1-31, яким останньому засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) з 21.06.2014 року щодо обовязку (зобовязання) сплати податку на додану вартість за червень 2014 року, грудень 2016 року - квітень 2017 року протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації. Зазначеним сертифікатом визначено, що станом на 23.02.2018 триває період дії форс-мажорних обставин (а.с.10).

Таким чином, суд вважає, що в спірних відносинах наявні підстави для звільнення підприємства від відповідальності за порушення строків сплати податку на додану вартість в установлені Податковим кодексом України строки.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 14 березня 2018 року по справі №805/1463/17-а, від 08 травня 2018 року по справі №805/808/17-а та від 12 червня 2018 по справі № 605/2685/17-а.

Посилання відповідача на те, що законом не визначено можливості звільнення платника податків від відповідальності за порушення граничних термінів сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість, є лише вільним трактуванням положень закону та не ґрунтується на положеннях зазначеної норми.

ОСОБА_5 Луганської регіональної Торгово-промислової палати від 23.02.2018 № 25.1-31 охоплює період часу, потягом якого мали місце надзвичайні, невідворотні та непередбачувані обставини (події), що обєктивно вплинули на виконання зобовязань за перевіряємий період, а саме червень 2014 року, грудень 2016 року квітень 2017 року.

Суд не приймає посилання позивача на норми Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо мораторію на проведення перевірки у спірних правовідносинах, з огляду на таке.

Відповідно до статті 3 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 №1669-VII органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок субєктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок субєктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до субєктів господарювання з високим ступенем ризику.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 №877-V.

Згідно із статтею 1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 2 зазначеного Закону дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час заходів, зокрема, контролю органами державної фіскальної служби.

Таким чином, стаття 3 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо мораторію на проведення перевірок не розповсюджується на здійснення контролю органами державної фіскальної служби, в тому числі й шляхом проведення перевірок.

До того ж суд зауважує, що дії контролюючого органу щодо проведення перевірки позивачем не оскаржуються.

Щодо обраного позивачем способу захисту про скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволенні позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання податкових повідомлень-рішень від 10.04.2018 № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 протиправними та їх скасування.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 1762,00 грн.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог тТОВ «Огороднє», судовий збір у сумі 1762,00 грн підлягає стягненню з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Огороднє» до Головного управління ДФС у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 10.04.2018: № НОМЕР_2 про нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Огороднє» () штрафу у розмірі 10% в сумі 1421,81 грн (одна тисяча чотириста двадцять одна гривня 81 копійка) за платежем податок на додану вартість та № НОМЕР_1 про нарахування штрафу у розмірі 20% в сумі 59821,01 грн (пятдесят девять тисяч вісімсот двадцять одна гривня 01 копійка) за платежем податок на додану вартість.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (, вул.Енергетиків, 72, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93401) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Огороднє» (3, вул.Центральна, буд. 18, смт.Петропавлівка, Станично-Луганський район, Луганська область, 93613) судовий збір у розмірі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 28 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6