Справа № 804/4308/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2018 року Справа № 804/4308/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
11.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, та скасувати рішення № 1346 від 09.02.2018 року про результати розгляду заяви відділом з питань призначення та перерахунків пенсії № 7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за віком, як трактористу - машиністу в колгоспі «Прогрес» Криничанського району Дніпропетровської області, який в подальшому був перейменований в КСП «Прогрес», а згодом в сільськогосподарське ТОВ «Прогрес» з 01 квітня 1980 року по 15 жовтня 2003 року, та в ФГ «Гиналюк и К» у період з 27 квітня 2004 року по 09 серпня 2007 року, для зарахування до пільгового стажу періоду роботи, що дає право призначення пенсії по віку на пільгових умовах в порядку п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію відповідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та провести виплату невиплачених сум пенсії, починаючи з 08.11.2017 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 17.07.1980 року по 15.10.2003 року працював трактористом машиністом в колгоспі «Прогрес» Криничанського району Дніпропетровської області, який в подальшому було перейменовано в КСП «Прогрес», а згодом в сільськогосподарське ТОВ «Прогрес». Крім того, в період з 27.04.2004 року по 10.08.2007 року він працював трактористом машиністом у фермерському господарстві «Гиналюк і К» Криничанського району Дніпропетровської області.
Оскільки, він постійно працював трактористом машиністом у періоди з 17.07.1980 року по 15.10.2003 року та з 27.04.2004 року по 10.08.2007 року і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, має посвідчення тракториста машиніста, а його загальний стаж роботи становить 36 роки 3 місяці 6 днів, з них на посаді тракториста більше 20 років, то вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У зв`язку з чим, з досягненням 55-ти річного віку, 08.11.2017 року позивач звернувся з заявою та всіма необхідними довідками до Криничанського сектору обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу - машиністу, відповідно до вимог п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зазначені документи були направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з метою підтвердження стажу роботи на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, однак, відповідачем було прийнято рішення від 09.02.2018 року № 1346, яким ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу машиністу відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового стажу 20 років.
Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними та зазначаючи, що позивачем було надано всі необхідні відомості, які підтверджують право ОСОБА_1 на пенсію на пільгових умовах, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження отримана сторонами, що підтверджується матеріалами справи.
02.07.2018 року на адресу суду, засобами електронного зв`язку, від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, з якого слідує, що управління проти заявлених позовних вимог заперечує посилаючись на те, що рішенням від 09.02.2018 року № 1346 відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було відмовлено позивачу через відсутність необхідного пільгового стажу 20 років. Також, зазначено, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно атестату № 5152 у період з 01.09.1978 року по 16.07.1980 року навчався в сільському професійно-технічному училищі № 1 (згідно виписки від 23.08.2017 р. № 354 від наказу № 211 від 15.09.1984 р., виданої Департаментом освіти і науки Дніпропетровської облдержадміністрації, середнє професійно-технічне училище № 1 перейменовано в професійно-технічне училище № 71) с. Щорск Дніпропетровської області по спеціальності тракторист-машиніст широкого профілю. Зазначена обставина підтверджена довідкою виданої Департаментом освіти і науки Дніпропетровської облдержадміністрації від 23.08.2017 року № 355. ОСОБА_1 має посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 працював трактористом з 17.07.1980 року по 30.04.2000 року в колгоспі «Прогрес» Криничанського району Дніпропетровської області, яке було перейменовано в КСП «Прогрес», а згодом в сільськогосподарське ТОВ «Прогрес». У ТОВ «Прогрес», позивач працював трактористом з 01.05.2000 року по 15.10.2003 року, а з 27.04.2004 року по 10.08.2007 року, ОСОБА_1 працював трактористом у фермерському господарстві «Гиналюк і К» Криничанського району Дніпропетровської області.
Викладені обставини підтверджуються трудовою книжкою колгоспника на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_2 від 08.07.1991 року.
Згідно довідки Криничанського районного військового комісаріату від 23.10.2017 року № 115, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військову службу не проходив.
08.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому на виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.
За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, 09.02.2018 року прийнято рішення № 1346 про відмову у призначенні ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу машиністу відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового стажу 20 років. У рішенні про результати розгляду заяви зазначено, що загальний стаж позивача становить 36 років 3 місяці 06 днів, згідно трудової книжки, ОСОБА_1 працював трактористом у періоди з 17.07.1980 року по 15.10.2003 року та з 27.04.2004 року по 10.08.2007 року, проте трудова книжна не містить відомостей, про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві. Разом з тим, в архівній довідці КЗ «Криничанський районний трудовий архів» від 31.08.2017 № 431-Д зазначено, що ОСОБА_2 в колгоспі «Прогрес» Криничанського району Дніпропетровської області значиться:
з квітня 1980 по грудень 2000 - посада не зазначена.
Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи: трактористи машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Даний Порядок було видано на виконання саме статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ.
Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року № 110, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення, про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення, відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Згідно роз`яснення № 7 Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).
З матеріалів справи слідує, що рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ґрунтується лише на відсутності зазначення у трудові книжці про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві та відсутність зазначення посади позивача в архівні довідці КЗ «Криничанський районний трудовий архів» від 31.08.2017 № 431-Д.
Однак, згідно самого оскаржуваного рішення та відзиву на позовну заяву відповідача, позивач надавав уточнюючу довідку видану ТОВ «Прогрес» за вих. № 43 від 01.04.2005 року, згідно якої, ОСОБА_1 працював з 01.04.1980 року по 31.12.2000 року на посаді тракториста-машиніста і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, а зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове забезпечення згідно з пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначена довідка видана на підставі особових рахунків за 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000 роки, підписана керівником підприємства ОСОБА_3 та містить печатку ТОВ «Прогрес».
На думку суду, незазначення в архівній довідці КЗ «Криничанський районний трудовий архів» від 31.08.2017 № 431-Д посади позивача за період з квітня 1980 року по грудень 2000 року, не може слугувати підставою для не підтвердження роботи позивача за цей період, оскільки відповідно до трудової книжки, позивач працював на посаді тракториста та не переводився на іншу посаду. Трудова книжка не містить жодних виправлень та завірена печаткою колгоспу «Прогрес», а довідкою ТОВ «Прогрес» за вих. № 43 від 01.04.2005 року підтверджено посаду позивача та зайнятість позивача безпосередньо у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві.
Стосовно відсутності в трудовій книжці позивача відомостей про безпосередню зайнятість у виробництві сільгосппродукції, то внесення таких даних до трудової книжки жодним законодавчим актом не передбачено і відсутність таких даних не може бути підставою для не зарахування всіх періодів роботи позивача до пільгового стажу та відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Суд зазначає, що законодавчими актами взагалі не передбачено внесення таких даних до трудової книжки, а первинні документи про безпосередню зайнятість трактористів-машиністів у виробництві сільськогосподарської продукції архівному зберіганню не підлягають.
Також, в матеріалах справи містяться заяви ОСОБА_4 , 1950 р.н. (паспорт серії НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 , 1951 р.н. (паспорт серії НОМЕР_4 ) та ОСОБА_6 , 1952 р.н. (паспорт серії НОМЕР_5 ), якими ці особи підтверджують, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працював у колгоспі «Прогрес» трактористом з 1980 року по 2003 рік та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду. Підписи вищевказаних осіб завірені в.о. старости виконавчого комітету Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 30.03.2018 року.
Таким чином, суд вважає, що позивачем підтверджено пільговий стаж за період з 17.07.1980 року по 15.10.2003 року.
Щодо періоду роботи позивача з 27.04.2004 року по 10.08.2007 року у ФГ «Гиналюк і К» Криничанського району Дніпропетровської області то цей період роботи позивача також підтверджено позивачем оскільки відповідно до трудової книжки, позивач працював на посаді тракториста в цей період та не переводився на іншу посаду, а цей запис в трудовій книжці також не містить жодних виправлень, завірений печаткою ФГ «Гиналюк і К» та містить підпис голови СорГ ОСОБА_8 .
При цьому, у рішенні-відмові взагалі не обґрунтовано незарахування зазначеного періоду роботи позивача до пільгового стажу, а лише зазначено, що згідно довідки ФГ «Гиналюк» від 15.11.2017 № 2 ОСОБА_2 працював на посаді тракториста-машиніста з 27.04.2004 по 09.08.2007, а отже зазначений період також підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Таким чином, оскільки записами у трудовій книжці та уточнюючими довідками підтверджується характер роботи і стаж, який дає ОСОБА_1 право на призначення пенсії як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, то рішення відповідача про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Враховуючи, що позивач досяг 55 років, стаж його роботи на посаді тракториста, тракториста - машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду, складає: більше 20 років, а загальний стаж роботи 36 років 03 місяці 06 днів, відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах, а отже рішення від 09.02.2018 року № 1346 про відмову призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - підлягає скасуванню.
Згідно п.п. «а» ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року за №1788-ХІІ пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.
Враховуючи, що позивач звернувся 08.11.2017 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, тобто не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії саме з дня звернення - 08.11.2017 року.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись статтями 9, 72 - 77, 241 - 246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 7 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.02.2018 року № 1346 про призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та провести виплату невиплачених сум пенсії, починаючи з 08.11.2017 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський