Справа № 263/11686/18
Суддя: Васильченко О. Г.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження№ 2-а/263/389/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Добровольській Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом до відповідача. Позовна заява обґрунтована тим, що громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з його слів, прибув на територію України у 2000 році разом із своєю дружиною громадянкою України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з метою постійного проживання. Документи на постійне проживання в Україні своєчасно не оформив. Паспорт громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 втратив. Термін перебування на території України ОСОБА_1 закінчився, з території України відповідач своєчасно не виїхав. З 2012 року проживає у громадянки ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, без реєстрації. За інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за період функціонування з 2007 року бази даних, відомостей про перетинання державного кордону України відповідачем в базі даних не виявлено. 02.03.2018р. при проведенні цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю виконання законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» співробітниками Центрального ГУ НП в Донецькій області був виявлений нелегальний мігрант громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав на території України без законних підстав. 03.03.2018р. у відношенні відповідача Центральним ВП ГУ НП в Донецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДО №000028 відповідно до ч.1 ст.203 КУпАП, винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 510 грн. Зазначене адміністративне стягнення відповідач не оскаржував, штраф сплатив, чим визнав повністю факт скоєння ним правопорушення. Таким чином, відповідач від самостійного виконання рішення про примусове повернення та виїзду з території України ухиляється. Подальших підстав для законного перебування даної особи на території України не мається. Тому, просять суд затримати громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на шість місяців та примусово видворити з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Центральним районним відділом у м. Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області було винесено Рішення № 3 від 09.03.2018 про примусове повернення до країни походження громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобовязано його самостійно залишити територію України у термін до 07.04.2018р. Про це відповідачу було належним чином повідомлено та рішення вручене, про що свідчить його особистий підпис від 09.03.2018р. До теперішнього часу вказане рішення відповідачем не виконано.

Правовий статус іноземця та особи без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"- іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи надані сторонами пояснення та додані до позову документи, можна дійти до висновку, що громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є нелегальним мігрантом та знаходиться на території України без законних на те підстав.

У Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, (далі Порядок) зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 6 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в'їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в'їзду в Україну.

В пункті 8 Порядку зазначено, що заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше, ніж за десять та не пізніше, ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_1 законних джерел доходу, власного житла на території України не має, приймаюча сторона в Україні відсутня, проживає на території України без засобів на належне існування, достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов'язаних з подальшим перебуванням в Україні немає.

Підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами 4-12 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не виявлено, також не виявлено підстав, які б забороняли примусово видворити з України в країну громадської належності чи третю країну, передбачених статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Беручи до уваги той факт, що відповідач порушив встановлені правила перебування іноземців на території України та проживає без документів на право проживання в Україні, а також враховуючи відсутність у відповідача документів, що дає право на виїзд з України, своїми діями грубо порушує вимоги ст.ст. 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та дає обґрунтовані підстави вважати, що він буде ухилятись від виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, є Державна міграційна служба України, яка діє відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360.

Відповідно до підпункту 9 пункту 3 цього Положення Державна міграційна служба України приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов'язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

З врахуванням вищенаведеного, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 9, 20, 46, 241, 243, 245,288, 289, 293, 295 КАС України, ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 - задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на шість місяців.

Видворити з території України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Васильченко О.Г.