Справа № 809/124/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/2762/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гудима Л.Я.,Святецького В.В.,

за участі секретаря судового засідання Гром І.І.

позивач: не з'явився

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року (головуючий суддя Чуприна О.В., м. Івано-Франківськ) у справі № 809/124/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про зобов'язання до вчинення дій щодо призначення та виплати пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2,-

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області та просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області призначити та здійснювати їй виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 28 серпня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач в порушення вимог пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 01 липня 2016 року та повторної заяви від 29 серпня 2017 року безпідставно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зокрема, позивач в період з 04 січня 1987 року по 08 грудня 1997 року працювала в ПАТ «Індуктор» на посаді «ливарника пластмас», яка відноситься до посад списку №2. Стаж позивача, здобутий на вказаному підприємстві, що дає право на пільгову пенсію, становить 10 років 9 місяців 23 дні, який включає період з 16 лютого 1987 року по 08 грудня 1997 року. Досягнувши 50-річного віку і здобувши загальний страховий стаж 25 років 6 днів позивачка звернулася за призначенням вказаної пільгової пенсії за віком. Проте, обчислюючи стаж ОСОБА_1 на ПАТ «Індуктор» на посаді із шкідливими умовами праці Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області безпідставно не врахувало пільговий стаж з 22 серпня 1992 року по 08 грудня 1997 року, тобто 5 років 3 місяці 17 днів. Такі протиправні дії відповідач мотивує Висновком Держаної експертизи умов праці №192 від 29 липня 1999 року та поданням №192-72 від 29 липня 1999 року Управління праці та зайнятості Івано-Франківської ОДА, якими результати атестації робочих місць за умовами праці від 04 травня 1994 року на ПАТ «Індуктор» визнано недійсними. Посилаючись на постанову Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі №21-307а14 вважає не зарахування всього пільгового стажу незаконним, так як не проведення з вини посадових осіб підприємств атестації робочих місць не може слугувати підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії за списком №2. Крім того, в порушення статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідач невірно обчислив загальний страховий стаж, який за даними Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області становить 21 рік 7 місяців 16 днів, в той час як, на переконання позивача, вірним є 25 років 6 днів.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила позивач - ОСОБА_1, вважає дане рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Відповідно до п.1 Постанови КМУ №637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Апелянт зазначає, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1, на посаді «ливарника пластмас» вона працювала з 16 лютого 1987 року по 08 грудня 1997 року. Крім того, звертає увагу, що згідно Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, а саме п.4, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Апелянт вважає, що грубе порушення відповідного Порядку та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41, служить доказом умисного (з необережності) не проведення посадовими особами ПАТ «Індуктор» належної первинної, в тому числі неякісної, чи чергової (періодичної) атестації робочого місця за посадою «ливарника пластмас».

04 травня 2018 року відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що дана апеляційна скарга є безпідставною, а оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права з мотивів викладених в відзиві на апеляційну скаргу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились , належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст. 229, ч.2 ст. 313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 01 липня 2016 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», подавши відповідний перелік документів і заяву установленої законом форми та змісту (а.с. 37).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області за №4089 від 01 вересня 2016 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з тим, що пільговий стаж роботи за списком №2 ОСОБА_1. складає 5 років 6 місяців 6 днів, а також відповідним правом на пенсію за віком буде користуватися при досягненні 58 років (а.с. 38).

Мотиви і обґрунтування такої відмови викладені відповідачем в листах від 01 вересня 2016 року №2777/03 і від 06 вересня 2017 року №326/Д-15 (а.с. 13-14). Згідно представлених позивачем документів, в тому числі довідки №96 від 11 квітня 2016 року, виданої ПАТ «Індуктор», ОСОБА_1 працювала повний робочий день з 16 лютого 1987 року по 22 серпня 1992 року на посаді «ливарника пластмас». Така професія передбачена списком №2, розділом ХХХІІІ «Загальні професії», позицією 399, у відповідності з постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991року за №10. Також зазначено, що атестація робочих місць за умовами праці проведена на заводі ПАТ «Індуктор» 04 травня 1994 року. Державною експертизою умов праці Управління праці та зайнятості Івано-Франківської ОДА була проведена експертиза якості такої атестації на підприємстві і її результати визнані недійсними, про що свідчить Висновок Держаної експертизи умов праці №192 від 29 липня 1999 року та подання №192-72 від 29 липня 1999 року (а.с. 30, 39).

Вважаючи відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області неправомірною, ОСОБА_1 звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, саме по собі не означає автоматичного права особи на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ. Іншою обов'язковою умовою є відповідність такої посади за умовами праці критеріям необхідної шкідливості, що підтверджується виключно атестацією робочого місць за такими умовами праці. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що відмова Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області зарахувати період роботи позивача на посаді «ливарника пластмас», яка включена до списку №2, до пільгового стажу внаслідок визнання недійсними результатів атестації робочих місць за відповідними посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками та зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ (далі- Закон №1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок №442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі- Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі- Методичні рекомендації №41).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 встановлено, що атестація робочих місць проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Згідно п.6 Порядку №442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

За змістом пункту 3 Порядку №442 застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку №442 застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, колегія суддів приходить до висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Умовою легітимності таких документів є чинність відповідної атестації конкретного робочого місця.

Отже, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 і довідки №96 від 11 квітня 2016 року, виданої ПАТ «Індуктор», позивач працювала на вказаному підприємстві повний робочий день з 16 лютого 1987 року по 22 серпня 1992 року на посаді «ливарника пластмас» (із шкідливими умовами праці), а загальний трудовий стаж на підприємстві складає період з 10 серпня 1981 року по 08 грудня 1997 року (а.с. 10, 31, 39).

Довідкою ПАТ «Індуктор» №33 від 12 лютого 2018 року підтверджено обставину проведення експертизи якості атестації умов праці на підприємстві в 1999 році (а.с. 30).

Згідно з копії Висновку №192 від 29 липня 1999 року щодо експертизи якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці та правильності застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пільгові пенсії за віком в ВАТ «Індуктор», атестація робочих місць за умовами праці «проводилася з найгрубішими порушеннями Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці і Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці». В частині посади «ливарника пластмас» зазначено:

- «карта умов праці складена на основі замірів на двох різних за умовами праці і технологією робочих місцях: при застосуванні пластмасової сировини на основі фенолформальдегідних смол та на полістирольній основі на різних видах автоматах.

- згідно протоколів заміру пил фенопласту зафіксований тільки при загрузці автомату. Дана операція не виконується протягом повного робочого дня безперервно.

- не враховано рівнонаправленість дії фінолу та формальдегіду».

На підставі вказаного поряд із іншими професіями (посадами) Висновку №192 від 29 липня 1999 року визнано недійсними результати атестації робочого місця за умовами праці «ливарника пластмас», віднесеної до такої наказом по підприємству №120 від 24 травня 1994 року.

Зі змісту резолютивної частини Висновку №192 від 29 липня 1999 року встановлено, що не за всіма професіями (посадами) результати атестації робочих місць за умовами праці визнано нечинними. По окремих посада встановлені порушення не вплинули на рішення щодо підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 47-48).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що висновок №192 від 29 липня 1999 року щодо експертизи якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці та правильності застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пільгові пенсії за віком в ВАТ «Індуктор» не оскаржувався і є дійсним.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що за наслідками експертизи якості проведеної атестації її результати визнані недійсними, так як умови праці за окремими посадами, в тому числі і «ливарник пластмас», не відповідали відповідним критеріям.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, щоперіод роботи позивача на посаді «ливарника пластмас», яка включена до списку №2 не зараховується до пільгового стажу,оскільки результати атестації робочих місць за відповідними посадами на підприємствівизнанні недійсними, а тому відмова відповідача є обґрунтованою та відповідає вимогам законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1ст.316 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись, ч. 4 ст.229, ч. 3 ст.243, ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року у справі № 809/124/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 29.08.2018 року.