Справа № 208/4474/18
Суддя: Ізотов В. М.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/4474/18
№ провадження 2-а/208/187/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ізотова В.М., при секретарі Пентраковській М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Бондар Вячеслава Володимировича «про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.07.2018 року серія НОМЕР_1», -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НОМЕР_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що під час винесення оскаржуваної постанови від 06 липня 2018 року відповідачем не дотримано вимоги ст. 33, 245, 247, 278, 279, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, відсутні самі записи, інші докази, на підставі яких може ґрунтуватись висновок про вчинення адміністративного правопорушення.

Факт правопорушення, а саме порушення правил користування світловими покажчиками при повороті праворуч, не ввімкнення сигналу повороту праворуч - не було підтверджено жодним доказом, не допитано жодного свідка у присутності позивача і не наданий відеозапис, або інше джерело доказування, в якому було б зафіксовано правопорушення.

На думку позивача, співробітник поліції керувався лише власним передчасним помилковим висновком, не підтвердженим і не обґрунтованим жодним доказом, на запит позивача щодо надання доказів вчинення правопорушення під час оформлення постанови відповідач жодних доказів не надав, фактично не залучив свідків, однак зазначив їх у постанові, що є грубим порушенням вимог закону.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.07.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, відповідач до суду відзиву на позов не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 06.07.2018 року відповідач прийняв постанову про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НОМЕР_1, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

У постанові зазначено, що 06.07.2018 року о 16:25 годині водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063-05, порушив правило користування світловими покажчиками і при повороті праворуч не увімкнув сигнал повороту праворуч, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, співробітником поліції Бондар В.В. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, інші джерела доказування, які давали б можливість перевірити підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, суд бере до уваги низьку якість відображення та нерозбірливість почерку співробітника поліції, які не дають можливості точно встановити зміст постанови та правомірність її прийняття.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. В пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Складання постанови про адміністративне правопорушення є наслідком виявлення такого правопорушення, є фактичним твердженням з боку відповідних органів державної влади про вчинення певною особою правопорушення, тотожного кримінальному з огляду на санкції, що загрожують особі у випадку визнання її винності.

Таким чином, у цьому конкретному випадку, суб'єкт складання постанови належним чином не встановив та не обґрунтував доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, спосіб його фіксації - блідний нерозбірливий почерк не дає можливості суду належним чином перевірити зміст постанови.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів фотофіксації порушення співробітником патрульної поліції надано не було.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, співробітником поліції не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НОМЕР_1 від 06.07.2018 року.

Позивач також просить суд закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимога позивача про закриття провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 9, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НОМЕР_1, винесену поліцейським Дніпровського відділення поліції Кам'янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Бондарем Вячеславом Володимировичем 06 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ізотов В.М.