Справа № 826/3923/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 серпня 2018 року № 826/3923/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

розглянувши у письмову провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва
провизнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва, у якому просив:

- визнати неправомірною відмову у призначені пенсії Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві;

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з 20 липня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1 відповідно до абзацу 1 пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Під час звернення до відповідача за призначенням пенсії ним було надано всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Проте, рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 01 серпня 2017 року О/р 5095 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 через відсутність на момент звернення необхідного пільгового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку. Позивач вважає відмову відповідача протиправною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2018 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Проти позову заперечив, з підстав, визначених у відзиві від 03 квітня 2018 року. В даному відзиві, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, мотивуючи відсутністю правових підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи на посадах, віднесених до Списку №1, з 07 вересня 1981 року по 10 вересня 1993 року. Зазначив, що наданні позивачем документи на підтвердження факту права на призначення пільгової пенсії не можливо перевірити, у зв'язку з тим, що підприємство, яке видало відповідні довідки знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Представник позивача 20 липня 2017 року подав до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви додані трудова книжка, довідка про заробітну плату, документи в підтвердження наявного стажу.

У трудовій книжці позивача міститься запис, зокрема, про те, що в період з 07 вересня 1981 року по 09 грудня 1981 року працював на посаді «подземным горным мастером». З 17 серпня 1982 - 20 жовтня 1982 року працював на посаді «подземным горным мастером». З 29 жовтня 1982 року - 29 січня 1985 року проходив службу в Радянській Армії. З 01 квітня 1985 року - 01 липня 1987 року працював на посаді « горнорабочего очистного забоя подземным». З 02 липня 1987 року - 18 жовтня 1988 року працював на посаді «забойщика». З 24 листопада 1989 - 12 квітня 1991 року працював на посаді «забойщика с/а с полным рабочем днем под землей».

Усі вище перераховані посади передбачені Списком №1, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

В той же час, позивач з 02 липня 1992 року - 10 вересня 1993 року працював на посаді «забойщика с полным рабочем днем под землей», що передбачена Списком №1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Вказаний стаж роботи позивача підтверджується також довідками №346 від 12 січня 2014 року, виданими Державним підприємством «Артемвугілля» Структурний підрозділ «Шахта ім. В.І. Леніна», «Архивная справка» №88 від 04 лютого 2016 року, видана «Республика Саха (Якутия) Администрация Муниципального Образования «Оймяконский Улус (Район)».

Проте, представником позивача 26 лютого 2018 року отримано відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вважаючи таку відмову ПФУ протиправною, представник позивача звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі по тексту Закон) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, з викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1.

При цьому, за правилами застосування Списку № 1, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31 грудня 1991 року, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01 січня 1992 року або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11 березня 1994 року, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11 березня 1994 року або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16 січня 2003 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Водночас, основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

Записами в трудовій книжці позивача, а також довідками від 12 січня 2014 року №346, виданими Державним підприємством «Артемвугілля» Структурний підрозділ «Шахта ім. В.І. Леніна», підтверджується період його роботи з 07 вересня 1981 року по 09 грудня 1981 року, з 17 серпня 1982 року по 20 жовтня 1982 року, з 01 квітня 1985 року по 01 липня 1987 року, з 02 липня 1987 року - 25 вересня 1987 року, з 26 вересня 1987 року - 18 жовтня 1988 року на посадах «горный мастер», «горнорабочий очистного забою» «ученик забойщика», «забойщиком» з повним робочим днем на підземних роботах, які передбачені Списком №1, затвердженні відповідними нормативно-правовими актами, а саме:

- до 31 грудня 1991 року Списком №1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

- з 01 січня 1992 року до 11 березня 1994 року Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Період проходження служби в Радянській армії з 29 жовтня 1982 року - 29 січня 1985 року має бути зарахований до пільгового стажу виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах, служба в військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік, служба в органах міліції прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією, до роботи, яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею. При цьому зазначені періоди враховуються в розмірі, який не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах чи пільгових розмірах.

В той же час, період роботи з 24 листопада 1989 року - 12 квітня 1991 року на посаді «забойщика» з повним робочим днем на підземних роботах, підтверджується відповідним записом в трудовій книжці та «Архивной справкой» №88 від 04 лютого 2016 року, виданою «Республика Саха (Якутия) Администрация Муниципального Образования «Оймяконский Улус (Район)».

Відповідно до пункту 5 Розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

В той же час, суд наголошує на тому, що період роботи з 21 серпня 1992 року по 10 вересня 1993 року на посаді «забойщика», передбачена Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 не може бути зарахований до пільгового стажу тому, що позивачем не надано доказу, який підтверджував проведення атестації робочого місця, що затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383.

Також, до пільгового стажу не може бути зарахований стаж роботи з 24 листопада 1989 року по 12 квітня 1991 року у повному обсязі, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 надана відпустка з 12 жовтня 1990 року по 12 квітня 1991 року з наступним звільненням по власному бажанню.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що до пільгового стажу ОСОБА_1 повинен бути зарахований стаж:

- з 07 вересня 1981 року по 09 грудня 1981 року на посаді «подземным горным мастером»;

- з 17 серпня 1982 - 20 жовтня 1982 року на посаді «подземным горным мастером»;

- з 29 жовтня 1982 року - 29 січня 1985 року проходження служби в Радянській Армії;

- з 01 квітня 1985 року - 01 липня 1987 року на посаді « горнорабочего очистного забоя подземным»;

- з 02 липня 1987 року - 25 вересня 1987 року працював на посаді «ученика забойщика»;

- з 26 вересня 1987 - 18 жовтня 1988 року на посаді «забойщика»;

- з 24 листопада 1989 - 12 жовтня 1990 року на посаді «забойщика с/а с полным рабочем днем под землей»;

- з 02 червня 1992 року - 21 серпня 1992 року - на посаді «забойщик».

Загальний пільговий стаж складає 7 років 3 місяці 27 днів.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відмова Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладену в листі від 26 лютого 2018 року №10869/04, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось вище, відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Вирішення питань що призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України.

В межах заявлених позовних вимог судом не розглядалося питання щодо підтвердження наявності у ОСОБА_1 необхідного загального стажу роботи для отримання пільгової пенсії.

Наявність судового рішення про зобов'язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 трудовий стаж роботи:

- з 07 вересня 1981 року по 09 грудня 1981 року на посаді «подземным горным мастером»;

- з 17 серпня 1982 - 20 жовтня 1982 року на посаді «подземным горным мастером»;

- з 29 жовтня 1982 року - 29 січня 1985 року проходження служби в Радянській Армії;

- з 01 квітня 1985 року - 01 липня 1987 року на посаді « горнорабочего очистного забоя подземным»;

- з 02 липня 1987 року - 25 вересня 1987 року працював на посаді «ученика забойщика»;

- з 26 вересня 1987 - 18 жовтня 1988 року на посаді «забойщика»;

- з 24 листопада 1989 - 12 жовтня 1990 року на посаді «забойщика с/а с полным рабочем днем под землей»;

- з 02 червня 1992 року - 21 серпня 1992 року - на посаді «забойщик» до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, є підставою, (у випадку підтвердження необхідного загального (страхового) стажу у встановленому законом порядку), для перегляду органом ПФУ заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити йому пенсію є передчасними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Приписами частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції про сплату від 02 березня 2018 року №22351, ОСОБА_1 під час звернення з даним позовом до суду сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн., який, з огляду на задоволення позовних вимог частково, підлягає присудженню на користь позивача у розмірі 352,40 грн.

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

На підтвердження наявності у позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. представником позивача надано копію акта наданих послуг від 02 березня 2018 року, де зазначено, що Адвокатське бюро «Бородіної» надало правничу допомогу ОСОБА_1 на підставі угоди про правову допомогу від 02 березня 2018 року.

Відповідно до акту наданих послуг від 02 березня 2018 року правнича допомога полягала у наданні консультації, складанні позовної заяви та подання її до суду, отримання процесуальних документів, пред'явлення рішення до виконання.

Також надані меморіальні ордери, що підтверджують сплату коштів за наданні послуги.

Однак, на думку суду сума правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн згідно акту наданих послуг за отримання процесуальних документів і пред'явлення рішення до виконання не розцінюються, як пов'язані з розглядом справи в суді, а є правничою допомогою на майбутнє.

Таким чином, враховуючи викладене та часткове задоволення позову, відшкодуванню підлягає 3000,00 грн правничої допомоги.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначені пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах, викладену в листі Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26 лютого 2018 року №10869/04

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди його роботи:

- з 07 вересня 1981 року по 09 грудня 1981 року на посаді «подземным горным мастером»;

- з 17 серпня 1982 - 20 жовтня 1982 року на посаді «подземным горным мастером»;

- з 29 жовтня 1982 року - 29 січня 1985 року проходження служби в Радянській Армії;

- з 01 квітня 1985 року - 01 липня 1987 року на посаді « горнорабочего очистного забоя подземным»;

- з 02 липня 1987 року - 25 вересня 1987 року працював на посаді «ученика забойщика»;

- з 26 вересня 1987 - 18 жовтня 1988 року на посаді «забойщика»;

- з 24 листопада 1989 - 12 жовтня 1990 року на посаді «забойщика с/а с полным рабочем днем под землей»;

- з 02 червня 1992 року - 21 серпня 1992 року - на посаді «забойщик», що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 352,40 грн. (триста п'ятдесят чотири гривні 40 копійок) сплаченого судового збору та 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко