Справа № 820/4271/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 серпня 2018 р. № 820/4271/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Зоркіної Ю.В.

при секретарі судового засідання - Смоляр Є.А.

за участю:

представника позивача - Мироненка В.М,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до ФОП ОСОБА_2 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію нежитлового приміщення ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, зупинити повністю - шляхом його знеструмлення з опечатуванням пристроїв, відключення джерел електропостачання, у зв'язку з чим зобов'язати ФОП ОСОБА_2 негайно припинити використання цього нежитлового приміщення з метою проведення будь-якої діяльності не пов'язаної з усуненням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведення перевірки з питань виконання вимог припису встановлено не усунення порушень у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у приміщеннях, які належать позивачеві. Наявність таких порушень, що зафіксовані в акті, є підставою звернення до суду для застосування запобіжних (попереджувальних) заходів реагування.

Ухвалою від 05.06.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

01.08.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою визначеною згідно довідки ЄДРПОУ. Проте судова документація повернулася на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи приписи ст.ст. 126, 205 КАС України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про розгляд справи, та вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 11.11.2013 року за наслідками проведеної перевірки, позивачем видано припис № 91, яким зобов'язано відповідача усунути порушення вимог діючого законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки швацького цеху. Вказаний припис отриманий особисто відповідачем, що підтверджується підписом на останньому аркуші припису.

07.03.2018 року начальником Індустріального РВ у м.Харкові ГУ ДСНС України у Харківській області видано наказ №81 про проведення позапланових перевірок виконання суб'єктами господарювання приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в т.ч. ФОП ОСОБА_2 у період з 19.03.2018 року по 20.03.2018 року (а.с.14-15)

Повідомлення про проведення інспекційного заходу від 12.03.2018 року № 310/395 вручено відповідачеві особисто під підпис (а.с.17). У період з 19.03.2018 року по 20.03.2018 року фахівцями позивача проведено позапланову перевірку приміщення швацького цеху, що належить позивачеві за адресою АДРЕСА_1.

Під час проведення перевірки складено акт № 3, яким зафіксовано, що приміщення технологічні установки не забезпечені первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, які використовуються для локації та ліквідації пожеж у початковій стадії розвитку; приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системами протипожежного захисту»; з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; працівниками не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, у встановленому постановою КМУ від 26.06.2013 року № 444 « Про затвердження порядку здійснення навчання населенням діям у надзвичайних ситуаціях»; застосовуються саморобні подовжувачі, які не відповідають вимогам ПУЕ, що пред'являються до переносних (пересувних) електропроводок; світильники підвішені безпосередньо на струмопровідні проводи, експлуатуються із знятими ковпаками; на вікнах напрямків встановлені металеві грати, які не виконані такими, що розсуваються, розкриваються або знімаються; не виконаний замір опору ізоляції електромережі і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, що мають проводитися 1 раз на два роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ; на шляхах евакуації улаштовані виступи, що перешкоджають вільній евакуації людей; переносні вогнегасники не розміщені на вертикальній конструкції на висоті не більше 1,5 м. від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей достатній для їх повного відчинення; не виконано технічне обслуговування вогнегасників відповідно до правил експлуатації вогнегасників; приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки, що відповідають ДСТУ ISO 6309:2007 « Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір»; працівники при прийнятті на роботу не пройшли інструктажу з питань пожежної безпеки; не проведено ідентифікацію об'єкту; відсутні декларація відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки; на об'єкті не встановлений протипожежний режим; відсутнє евакуаційне освітлення сходової клітини, внутрішніх сходів та коридорів.

Вказаний акт передвіки підписаний позивачем, жодних відміток щодо зауважень по проведенню ревізійного заходу акт не містить (а.с.27).

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (надалі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно п. 4 Розділу І Правил пожежної безпеки в Україні пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пожежну безпеку" забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ та організацій покладається на їх керівників і уповноважених ними осіб, якщо інше не передбачено відповідним договором.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності. Так, відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами та нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Згідно ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Отже, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

Згідно вимог пункту 24 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб'єкті господарювання на ній або водному об'єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров'ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об'єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 "Класифікатор надзвичайних ситуацій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року №457 (далі - Класифікатор) "Надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об'єкті на ній або на водному об'єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров'ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об'єкті, ведення там господарської діяльності".

Згідно вимог пункту 4 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб'єкта господарювання загрозу життю або здоров'ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Згідно вимог пункту 25 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров'ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Також розділом 4 Класифікатору встановлено, що надзвичайна ситуація техногенного характеру - це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об'єкті на ній або на водному об'єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.

У розділі 6 Класифікатору зазначені коди надзвичайних ситуацій у наслідок пожеж та вибухів.

Згідно визначення ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, утравмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Відповідно до пункту 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об'єктах, а також у суб'єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Згідно з вимогами пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров'ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.

Відповідно до ч.2 ст. 17 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту здійснює прогнозування спільно із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Приписами пункту 4 "Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015 року, встановлено, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань зокрема здійснює разом із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Отже, позивач у даній справі є органом, який здійснює прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування підвідомчій йому території щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Суд зауважує, що позивачем проводилася повторна перевірка з метою встановлення усунення відповідачем вимог припису № 91 від 11.11.2013 року. Факт часткового усунення відповідачем порушень, встановлених планової (позапланової) перевіркою щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, яка проводилась у листопаді 2013 року підтверджується актом №3 від 20.03.2018 року за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки щодо перевірки усунення порушень. За наслідками повторної перевірки відповідача встановлено, що на час повторної перевірки не усунутими залишається більшість порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, які свідчать про наявність загрози життю та здоров'ю людей, в т.ч. не забезпеченння приміщення первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, які використовуються для локації та ліквідації пожеж у початковій стадії розвитку; з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; працівниками не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, у встановленому постановою КМУ від 26.06.2013 року № 444 « Про затвердження порядку здійснення навчання населенням діям у надзвичайних ситуаціях»; застосовуються саморобні подовжувачі, які не відповідають вимогам ПУЕ, що пред'являються до переносних (пересувних) електропроводок; світильники підвішені безпосередньо на струмопровідні проводи, експлуатуються із знятими ковпаками; на вікнах напрямків встановлені металеві грати, які не виконані такими, що розсуваються, розкриваються або знімаються та інші.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об'єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідачем не надано суду докази усунення виявлених під час перевірок порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей в частині встановлених актом порушень та документи, що свідчать про початок процедури усунення порушень.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача, що вказані в адміністративному позові порушення, які при виникненні пожеж (надзвичайних ситуацій) створять безпеку людям (як персоналу об'єкту, так й іншим громадянам, а також особам, які будуть задіяні в їх ліквідації), оскільки пожежа (надзвичайна ситуація) може виникнути на об'єкті у зв'язку із стихійним лихом (блискавки, шквали, повені, пориви вітру тощо), порушенням вимог пожежної та техногенної безпеки безпосередньо персоналом об'єкту (необережне поводження з вогнем, паління, проведення вогневих і зварювальних робіт, порушення технологічного процесу, підпали тощо).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1), а саме до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, експлуатацію нежитлового приміщення ФОП ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв'язку з чим зобов'язати ФОП ОСОБА_2 негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь-якої діяльності, не пов'язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У повному обсязі рішення виготовлено 27.08.218 року

Суддя Зоркіна Ю.В.