Справа № 820/737/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 серпня 2018 р. № 820/737/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Харківській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд"
про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна;-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд", застосованого на підставі рішення заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області від 05.02.2018р.;

- накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд", відкритих в банківських установах, шляхом зупинення видаткових операцій на таких рахунках.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС у Харківській області на підставі наказу від 12.01.2018р. №189 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ"Краснокутський агрошляхбуд " та направлень від 16.01.2018 р. №261 та №262, було здійснено вихід за адресою позивача з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Краснокутський агрошляхбуд". Представниками відповідача не допущенні до перевірки посадові особи контролюючого органу, у зв'язку з чим було складено акт №377/20-40-14-22-07 від 17.01.2018р. "Про відмову у допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки підприємства ТОВ "Краснокутський агрошляхбуд". Внаслідок вище зазначених обставин 05.02.2018р., Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято рішення про застосування арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд ". Для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна відповідача та накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд ", відкритих рахунках в банківських установах Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до суду з даним позовом.

Представник позивача - Шикута Д.В. (довіреність від 27.12.2017р. №15593/9/20-40-10-05-01), прибув у судове засідання, надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, без участі сторін.

Представник відповідача - Бондаренко А.Д. (довіреність від 10.07.2018р.), у судове засідання прибув, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом суб'єкта владних повноважень, і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.192, ч.3 ст.194, ч.4 ст. 243 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2018 року ГУ ДФС у Харківській області прийнято наказ "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки "Краснокутський агрошляхбуд" (а.с.14-15).

16.01.2018 року ГУ ДФС у Харківській області сформовано направлення на перевірку № 261, 262.(16-17).

17.01.2018 року відповідачем здійснено вихід за податковою адресою ТОВ "Краснокутський агрошляхбуд" з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Краснокутський агрошляхбуд", однак посадові особи ГУ ДФС у Харківській області не були допущені до перевірки, за результатом чого складено акт відмови платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки № 377/20-40-14-22 від 17.01.2018 року (а.с.23-24).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не погодився з наказом ГУ ДФС у Харківській області від 12.01.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки "Краснокутський агрошляхбуд" та звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС в Харківській області № 189 від 12.01.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Краснокутський агрошляхбуд".

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року по справі № 820/238/18 у задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року по справі № 820/238/18 - задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року по справі № 820/238/18 - скасовано. Прийнято постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 12.01.2018 р. №189 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ"Краснокутський агрошляхбуд".

Вищезазначена постанова набрала законної сили з 11.07.2018 року.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018 р. у справі №820/238/18 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 12.01.2018 р. №189, яким призначено проведення документальної планової виїзної перевірки відповідача, в ході якої представників контролюючого органу не було допущено до перевірки, та внаслідок чого прийнято рішення, на підставі якого позивач в даній справі просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна відповідача - ТОВ"Краснокутський агрошляхбуд".

Згідно з ст.94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язку, визначених законом.

Відповідно до п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Положеннями п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 Податкового кодексу України передбачені підстави припинення адміністративного арешту майна платника податків. Отже, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Пунктом 94.10 ст.94 Податкового кодексу України визначено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном. (п.94.10 Податкового кодексу України)

Враховуючи викладені обставини справи, та у зв'язку з розглядом даної справи протягом тривалого терміну часу, суд вважає доцільним застосування п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 Податкового кодексу України.

Крім того, суд враховує постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2018р. по справі №820/238/18, якою скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області №189 від 12.01.2018 року, яким призначено проведення документальної планової виїзної перевірки відповідача, в ході якої представників контролюючого органу не було допущено до перевірки, та внаслідок чого прийнято рішення, на підставі якого позивач в даній справі просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна відповідача - ТОВ"Краснокутський агрошляхбуд".

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки скасовано наказ позивача №189 від 12.01.2018 року, в ході реалізації якого виникли суперечки між контролюючим органом та представниками підприємства, що слугували підставою для прийняття рішення про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, яке є предметом даної справи, та враховуючи що, на час розгляду справи арешт майна платника податків від 05.02.2018 року є припиненим в силу закону, то у задоволенні вимоги про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд", застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 05.02.2018р. - слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд", відкритих рахунках в банківських установах, суд зазначає наступне.

Положеннями підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Таким чином, на законодавчому рівні, положеннями норм податкового законодавства розрізненні правові поняття щодо арешту майна та арешту на кошти, що знаходяться в банківських установах платника податків.

Не зважаючи на те, що кошти є також складовою майна платника податків, що складає загальний об'єкт, в той же час має свої особливості та різницю виникнення підстав для вчинення відповідних дій пов'язаних із встановленням певного виду обмеження щодо такого майна (коштів), у вигляді арешту, а також можливим порядком його застосування. Обидва види арешту розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). В зв'язку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносинах.

Суд дійшов висновку, що законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але ж і за наявністю підстав (умов), за яких існує правова можливість для задоволення таких вимог.

В даному випадку такими правовими підставами (умовами) є саме, або наявність податкового боргу, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Натомість позивач не надав доказів про наявність у відповідача податкового боргу та здійснення заходів щодо розшуку майна, на яке може бути звернено стягнення для погашення такого податкового боргу.

В той же час, для звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку платника податків з підстав не допуску перевіряючих до перевірки, не є передбаченою правовою підставою визначених положеннями податкового законодавства для накладання арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства, відкритих в банківських установах.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові 15 травня 2018 року у справі №820/2312/17, адміністративне провадження № К/9901/31351/18.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та накладення арешту на кошти - не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 9, 10, 47, 77, 241, 242-246, 251, 295, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко