Справа № 826/15601/16
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Джей Март» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Джей Март» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Джей Март», звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 24 травня 2016 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов - задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що пропуск строку реєстрації податкових накладних мав місце внаслідок поважних причин, а саме необхідності укладення Договору про визнання електронних документів. Крім вказаного, позивач звертає увагу суду на те, що Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затверджений пізніше, ніж були зареєстровані податкові накладні.

10 червня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким останній підтримує правову позицію суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що 24 квітня 2016 року відповідачем проведено камеральну перевірку даних, податкової звітності з податку на додану вартість та даних Єдиного реєстру податкових накладних позивача за жовтень-грудень 2015 року.

За результатом перевірки складено Акт № 1324/26-55-12-01, яким встановлено порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України: порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24 квітня 2016 року відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 25 788 грн. 49 коп.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення у адміністративному порядку: рішеннями Головного управління ДФС у м. Києві та ДФС України від 28 липня 2016 року № 16915/10/26-15-10-01 та від 30 серпня 2016 року № 18697/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення - рішення від 24 травня 2016 року № залишено без змін, скарги - без задоволення.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив та зазначив, що пропуск граничного строку реєстрації вказаних податкових накладних допущено з вини позивача, а тому висновок контролюючого органу про застосування штрафу є правомірним. Суд також дійшов висновку, що прийняття чи не прийняття Порядку застосування штрафних санкцій (штрафу), передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, не може впливати на дію вказаної норми Податкового кодексу України або скасовувати її дію.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Позивачем не заперечується, що податкова накладна № 1 складена 10 грудня 2015 року на суму 44 000 грн. зареєстрована в ЄРПН 30 грудня 2015 року, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 5 днів; податкова накладна № 2 складена 03 грудня 2015 року на суму 213 884 грн. 90 коп. зареєстрована в ЄРПН 25 грудня 2016 року, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 7 дні.

Так, у апеляційній скарзі позивач зазначає, що порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних допущено внаслідок поважних причин, зокрема внаслідок отримання нового ключа Єдиного цифрового підпису уповноваженою особою, виникла необхідність укладення Договору про визнання електронних документів.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, директору позивача, Мартин Юлії Олександрівні, видано ключі Єдиного цифрового підпису: 16 грудня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ-Мастер», який діяв до 10:30 год. 16 грудня 2015 року; 17 грудня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ-Мастер», який діяв до 17:59 17 грудня 2016 року.

18 грудня 2015 року позивач направив Договір про визнання електронних документів, що підтверджується повідомленням про отримання та квитанцією №1. Договір підписаний 23 грудня 2015 року, що підтверджується квитанцією №2.

Зазначені обставини позивач вважає поважними причинами порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, на що колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до абз. 1 п. 120.1.1. ст. 120 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Буквальний аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що порушенням визнається пропуск граничних термінів реєстрації податкових накладних, допущений з вини платника податку та незалежно від обставин.

Так, п'ятнадцятиденний строк, встановлений п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, є присічним та не підлягає продовження та/або поновленню.

Більш того, положеннями п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Тобто, податкова накладна може бути зареєстрована з дня її складання та протягом п'ятнадцяти календарних днів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ключі Єдиного цифрового підпису, видані директору позивача, Мартин Юлії Олександрівні, діяли у період з 03 грудня 2015 року по 16 та 17 грудня 2015 року, при граничному терміні реєстрації податкових накладних №1 та №2 - 25 грудня 2015 року та 18 грудня 2015 року відповідно.

Таким чином, позивач не був позбавлений можливості зареєструвати у Єдиному реєстрі податкові накладні у період з дня їх складання до закінчення дії ключів Єдиного цифрового підпису, виданих директору позивача, Мартин Юлії Олександрівні.

Отже, доводи позивача про поважність причин порушення термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних спростовуються матеріалами справи та не беруться судом до уваги.

Крім зазначеного колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що відсутність порядку застосування штрафних санкцій не звільняє позивача від відповідальності, передбаченої Податковим кодексом України за несвоєчасну реєстрацією податкових накладених та не свідчить про відсутність у податкового органу повноважень щодо застосування штрафних санкцій за вказане порушення, передбаченого вказаним Кодексом.

Отже відповідач, приймаючи спірне рішення не допустив порушень статті 58 Конституції України згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Джей Март» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно з положеннями ст.. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст.. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Джей Март» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 30.08.2018

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма