Справа № 826/45/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 липня 2018 року 14:23 № 826/45/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г. при секретарі судового засідання Багрій М.В., за участі: представників позивача - Пліщука Л.І., Велико-Іваненка С.І., представника відповідача - Черевичної В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЮК-ІНВЕСТ 1982"
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду первинної скарги, -
На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 26 липня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮК-ІНВЕСТ 1982» (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (далі - відповідач 1, ГУ ДФС у м. Києві), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2, ДФС України), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 27.09.2017 № ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 23.11.2017 № 27249/6/99-99-11-01-02-25.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що товариством з обмеженою відповідальністю «ЮК-ІНВЕСТ 1982» не було порушено п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, отже не було завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму - 521 851,00 грн.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише був відображений на первинних документах. Тому, така господарська операція спрямована лише на формування платником валових витрат та податкового кредиту у зв'язку із відображенням її змісту у первинних документах.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду у підготовчому провадженні.

В судовому засіданні 26 липня 2018 року представники позивача позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити в позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК-ІНВЕСТ 1982» з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками ПП «Торговий дім «Макс» за період квітень, травень, червень, липень, серпень 2015 року, TOB «Екодит» за період серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, TOB «Флеш Сток» за період вересень 2015 року, TOB «Оланд Сторм» за період вересень-листопад 2015 року, TOB «Будівельно-торгово-транспортна компанія» за період жовтень 2015 року.

За результатами проведеної перевірки складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК-Інвест 1982» (код 33998180), тел.: електронна пошта: податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій по взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками ПП «Торговий дім «Макс» (код 37129294) за період квітень, травень, червень, липень, серпень 2015 року, TOB «Екодит» (код 36958313) за період серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, TOB «Флеш Сток» (код 39934405) за період вересень 2015 року, TOB «Оланд Сторм» (код 39931404) за період вересень-листопад 2015 року, TOB «Будівельно-торгово-транспортна компанія» (код 39541635) за період жовтень 2015 року» від 01.09.2017 № 603/26-15-14-04-04/33998180 (далі - Акт перевірки).

За висновками Акту перевірки встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 521 851,00 грн.

Як вбачається зі змісту Акту перевірки, ГУ ДФС у м. Києві під час перевірки встановлено, що TOB «Екодит» (поточна назва TOB «Готліб ЛТД) документально оформлено фінансово-господарські операції по ремонту машин для ямкового ремонту, дорожніх машин для забивання стовпчиків, по ремонту та модернізації асфальтоукладача та реалізації суміші газу та моторного палива, гідравлічної рідини, дизпалива, щебню, насосу на асфальтоукладача, насосу підкачки, муфти зчеплення з корзиною, рульового наконечника, підшипника, амортизаторів кріплення двигуна, вагончика будівельного (прорабського) алюмінієвого на шасі, живильника асфальтоукладача ДС-195 в зборі, гідромуфти привода живильника ДС-195 в зборі, гідромуфата привода хода ДС-195 в зборі, набору шестерень та валів Д195, набору шнеків та скребків Д195, шлангу асфальтоукладача РВД 24, стартеру, трамбуючого брусу Д195, виглажуючої плити Д195, приводу трамбуючого бруса Д195.

Натомість, ПП «Торговий дім «Макс», TOB «Флеш Сток», TOB «Оланд Сторм», TOB «Будівельно-торгово-транспортна компанія» документально оформлено фінансово- господарські операції по реалізації дизельного пального, суміші газу та моторного палива, мастила моторного та щебню.

За період з 01.08.2014 по 31.12.2014 та з 01.04.2015 по 30.11.2015 позивачем задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 3 227 101 грн.

Як вбачається зі змісту Акту перевірки, позивачем укладено ряд договорів з ТОВ «Екодит» (поточна назва ТОВ «Готліб ЛТД»), а саме:

-згідно з договором від 07.08.2014 № 07/08 на ремонт дорожніх машин САВАЛКО SR1500, SR800 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮК-Інвест 1982» (Замовник) доручає, а ТОВ «Екодит» (поточна назва ТОВ «Готліб ЛТД») (Виконавець) зобов'язується на власний ризик виконувати у відповідності до умов Договору роботу, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати ремонт дорожніх машин Савалко SR1500 на базі автомобіля Volvo F 12, Савалко SR1500, SR800, на базі автомобіля Skania Р92Н згідно Специфікації.

-відповідно до договору від 22.08.2014 № 22/08 на ремонт дорожніх машин для забивання стовпчиків Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮК-Інвест 1982» (Замовник) доручає, а ТОВ «Екодит» (поточна назва ТОВ «Готліб ЛТД») (Виконавець) зобов'язується на власний ризик виконувати у відповідності до умов Договору роботу, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати ремонт машини для забивання стовпчиків згідно Специфікації.

-відповідно до договору від 01.12.2014 №01/12 на ремонт та модернізацію асфальтоукладника Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮК-Інвест 1982» (Замовник) доручає, а ТОВ «Екодит» (поточна назва ТОВ «Готліб ЛТД») (Виконавець) зобов'язується на власний ризик виконувати у відповідності до умов Договору роботу, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати ремонт та модернізацію дорожньої техніки (асфальтоукладника ДС- 195) згідно Специфікації.

На виконання умов вищевказаних договорів TOB «Екодит» виписано акти приймання-передачі виконаних робіт, які не містять вичерпної, детальної інформації щодо місце укладання, змісту господарських операцій - не зазначено конкретних видів послуг, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік наданих послуг, їх об'єм, вартість та зв'язок з господарською діяльністю підприємства, не вказано посади осіб (без зазначення прізвища директора), відповідальних за здійснення кожної конкретної господарської операції і правильності її оформлення, відсутні особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій.

Позивачем також було укладено договір поставки від 06.04.2015 № 15/04П, в особі президента Кириєнко О.І., який діє на підставі Статуту (надалі - «Покупець»), та ПП «Торговий дім «Макс», в особі Директора Овсянік П.О., який діє на підставі Статуту (надалі - «Постачальник»), згідно якого Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити товарно-матеріальні цінності (надалі товар), згідно поданої заявки, а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти й оплатити даний товар.

Так, в ході аналізу податкової інформації, зібраної відповідно до ст. 72, ст. 74 Податкового кодексу України по контрагенту-постачальнику ПП «Торговий Дім «Макс» обліковується в Запорізькій ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, основний вид діяльності - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Звіти про суми нарахованої заробітної плати за період квітень-серпень 2015 року до органів ДФС не подано.

На підставі договору купівлі -продажу (до перевірки не надано) TOB «Флеш-Сток» документально оформлені видаткові та податкові накладні, підписані зі сторони Постачальника - директором TOB «Флеш-Сток» ОСОБА_4, від Покупця - видаткові накладні -представником за довіреністю від 07.09.2015 № 60 Ошега К.М.

Згідно виписки банку від 17.09.2015 позивач перерахував грошові кошти TOB «Флеш-Сток» в сумі 224 760,00 грн.

Зі слів заступника директора TOB «ЮК-Інвест 1982» Велико-Іваненка Сергія Івановича договір з TOB «Флеш-Сток» не укладався.

В зв'язку з тим, що підприємством TOB «ЮК-Інвест 1982» не надано договір купівлі- продажу з TOB «Флеш-Сток» до перевірки, не можливо встановити умови транспортування ДП (дизельне пальне), суміші газу та моторного палива, мастила моторного від постачальника до покупця, строку дії договору, порядку розрахунків.

В ході аналізу податкової інформації, зібраної відповідно до ст.72, ст. 74 Податкового кодексу України по контрагенту-постачальнику ТОВ«Флеш-Сток» обліковується в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля.

Згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати за вересень 2015 року кількість працюючих складає - 1 особа.

Податкова декларація з податку на прибуток та фінансовий звіт за 2015 рік до органів ДФС TOB «Флеш-Сток» не подано, тому встановити наявність основних фондів не можливо. Встановлено відсутність інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту.

Відповідно до інформаційних баз даних, що використовуються в органах ДФС, встановлено, що TOB «Флеш-Сток» не звітує щодо ведення фінансово-господарської діяльності з лютого 2016 року, свідоцтво платника ПДВ анульовано 31.03.2017 по причині ненадання декларацій протягом року.

На підставі договору купівлі - продажу (до перевірки не надано) TOB «Оланд Сторм» документально оформлені видаткові та податкові накладні, підписані зі сторони Постачальника - директором TOB «Оланд Сторм» Костиря A.B., від Покупця - видаткові накладні -представником за довіреністю від 08.09.2015 № 62 Ошега К.М.

Згідно товарно-транспортних накладних автомобільним перевізником являється TOB «Оланд Сторм».

Згідно пояснення заступника директора TOB «ЮК-Інвест 1982» Велико-Іваненка Сергія Івановича договір з TOB «Оланд Сторм» не укладався.

Нa підставі договору купівлі -продажу (до перевірки не надано) TOB «Будівельно- Торгово-Транспортна компанія» документально оформлені видаткову та податкову накладну, підписану зі сторони Постачальника - директором TOB «Будівельно- Торгово-Транспортна компанія» ОСОБА_9, від Покупця - видаткову накладну - представником за довіреністю від 19.10.2015 № 74 Ошега K.M.

Згідно товарно-транспортних накладних автомобільним перевізником являється TOB «Будівельно-Торгово-Транспортна компанія».

Згідно пояснення заступника директора TOB «ЮК-Інвест 1982» Велико-Іваненка Сергія Івановича договір з TOB «Будівельно-Торгово-Транспортна компанія» не укладався.

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.09.2017 № , відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 644 151,00 грн., з них 515 321,00 грн. - за податковим зобов'язанням та 128 830,00 грн. - за штрафними санкціями.

У зв'язку із незгодою з висновками Акту перевірки та винесеним податковим повідомленням-рішенням від 27.09.2017 № , ТОВ «ЮК-Інвест 1982» подано заперчення (вих. № 73 від 15.09.2017) до ГУ ДФС у м. Києві, за результатами розгляду якого податкова служба залишила висновки Акту перевірки без змін.

Також позивачем подано скаргу на оскаржуване рішення до ДФС України, на яку позивачем отримано Рішення про результати розгляду скарги № 27249/6/99-99-11-01-02-25 від 23.11.2017, у якому ДФС України залишило податкове повідомлення-рішення від від 27.09.2017 № без змін, а скаргу без задоволення.

Незгода позивача із даним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 67 Конституції України платники податків повинні сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. При цьому в обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між ТОВ «ЮК-Інвест 1982» та ТОВ «Екодит», ТОВ «ЮК-Інвест 1982» та ПП «Торговий дім «Макс», ТОВ «ЮК-Інвест 1982» та TOB «Флеш-Сток», ТОВ «ЮК-Інвест 1982» та TOB «Оланд Сторм», ТОВ «ЮК-Інвест 1982» та TOB «Будівельно-Торгово-Транспортна компанія» мету придбання послуг, обставини використання придбаних послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (чи були платниками податку на додану вартість).

Суд враховує, що аналіз реальності господарської операції повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків, усіх первинних документів, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт тощо та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення № 88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення № 88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2010 року № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Як вже зазначалося, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов'язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов'язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків.

Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.

Оскільки реальність вчинення господарських операцій між ТОВ «ЮК-Інвест 1982» та ПП «Торговий дім «Макс» (код 37129294) за період квітень, травень, червень, липень, серпень 2015 року, TOB «Екодит» (код 36958313) за період серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, TOB «Флеш Сток» (код 39934405) за період вересень 2015 року, TOB «Оланд Сторм» (код 39931404) за період вересень-листопад 2015 року, TOB «Будівельно-торгово-транспортна компанія» (код 39541635) за період жовтень 2015 року - відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, таким чином у ТОВ «ЮК-Інвест 1982» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Крім того, згідно відповіді Головного управління Держпраці у Київській області від 20.07.2016 № 11/7363 TOB «Екодит» (поточна назва TOB «Готліб ЛТД») не отримував дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, очевидно необхідних для виконання такого роду задекларованих будівельних робіт для Позивача.

Також у зазначеному вище листі зазначено, що за ними не зареєстровані транспортні засоби, в тому числі великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування (які необхідні для виконання задекларованих робіт), що підтверджує неможливість з їх боку виконати задекларовані роботи з підвищеною небезпекою.

Окрім того, згідно з вироком від 23 листопада 2016 року Баришівського районного суду Київської області по справі № 361/3761/16-к керівника ТОВ «Екодит» визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.

Вироком Хортинського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2017 у справі № 337/1391/17 обвинувачено громадянина України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 (в редакції від 15.11.2011), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 (в редакції від 10.10.2013), ч. 1 ст. 263-1 (в редакції від 05.07.2012), ч. 1 ст. 263 ( в редакції від 05.07.2012) Кримінального кодексу України.

Згідно вироку Хортинського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2017 у справі № 337/1391/17 ОСОБА_11, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб'єктів підприємництва запропонував ОСОБА_9, якого на теперішній час засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України, а саме за вчинення фіктивного підприємництва, шляхом створення та подальшого придбання суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) TOB «БТТК», за грошову винагороду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

У свою чергу, ОСОБА_9, за грошову винагороду, не маючи мети здійснювати фінансово-господарську діяльність і виконувати адміністративно-розпорядчі функції в якості службової особи створюваного суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), погодився на зазначену, використовуючи свої персональні дані та особисті документи, вчинити дії, результатом яких мало стати створення суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності організаторів злочину та відповідно формально стати керівником (директором) створеного суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), а також у подальшому, за грошову винагороду, щодо діяльності цього суб'єкта підприємницької діяльності (юридичних осіб), вчиняти інші дії, необхідні для досягнення злочинної мети організаторів злочину.

Згідно, вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 у справі № 331/2945/17 (1-кп/331/281/2017), ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст.205-1 Кримінального кодексу України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, виступаючи в ролі організаторів злочину, керуючи діями виконавців злочину-фіктивних директорів та засновників (учасників) підконтрольних їм суб'єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності, у період 2015- 2016 роки, з метою прикриття незаконної діяльності, використовуючи реквізити та банківські рахунки ряду підприємств, в тому числі ПП «Торговий Дім «Макс» надавали підприємствам реального сектору економіки протиправні платні послуги з мінімізації податкових зобов'язань шляхом документального оформлення фінансово-господарських операцій, які мали безтоварний характер (в дійсності не відбувались) за укладеними фіктивними договорами поставки (купівлі-продажу) товарної продукції між підприємствами реального сектору економіки та зазначеними суб'єктами підприємницької діяльності з ознаками фіктивності.

Відповідно до даного вироку не встановлені слідством особи (засновник, директор ПП «Торговий Дім «Макс») не мали наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність. Згідно даного вироку ОСОБА_11 та інші учасники організованої групи повідомили, що здійснив придбання суб'єкта підприємницької діяльності ПП «ТД «Макс» з метою прикриття незаконної по наданню послуг з конвертації грошових коштів, у тому числі з метою умисного ухилення від сплати податків іншими суб'єктами господарювання.

Згідно вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/5639/16-к від 10.05.2016 директора TOB «Флеш-Сток» громадянина ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Згідно вироку ОСОБА 2 наприкінці липня 2015 року, знаходячись в м. Павлоград Дніпропетровської області , вступив в попередню змову з невстановленими слідством особами, направлену на фіктивне підприємництво, тобто створення суб'єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності. Згідно досягнутої з невстановленими співучасниками злочину змови, ОСОБА 2, повинен був за матеріальну винагороду у сумі 500 гривень, надати копію свого паспорту громадянина України, а також картки фізичної особи-платника податків з ідентифікаційним номером та без мети ведення фінансово-господарської діяльності , підписати у нотаріуса складений та наданий йому невстановленими особами статут підприємства, який є установчим документом суб'єкта господарювання, на підставі якого створюється юридична особа, та проводиться її державна реєстрація і повернути зазначений документ невстановленим співучасникам злочину, які, в подальшому , після проведення ними державної реєстрації юридичної особи, повинні були використовувати реквізити створеного підприємства, з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді створення умов для ухилення від сплати податків підприємствам реального сектору економіки.

31 липня 2015 року ОСОБА 2 підписав статут TOB «Флеш Сток», який , після його перевірки, був нотаріально засвідчений нотаріусом , та засвідчив нотаріальну довіреність якою він уповноважував бути представником його інтересів з питань пов'язаних з реєстрацією підприємства TOB «Флеш Сток», в державних та контролюючих органах раніше не відомих йому громадян.

26 травня 2015 року СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 про виявлене кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 205 КК України. В ході розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що невстановлені особи без мети ведення фінансово-господарської діяльності підприємств, починаючи з січня 2014 року , здійснили державну реєстрацію на підставних осіб ряду підприємств на території Дніпропетровської та інших областей, в тому числі TOB «Оланд Сторм» (код 39931404) та інших підприємств, і в теперішній час надають зацікавленим юридичним особам-клієнтам послуги з мінімізації податкових зобов'язань та вчиняють пособництво в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах.

Вироком Хортинського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2017 обвинувачено громадянина України, ОСОБА 2 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 (в редакції від 15.11.2011), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 (в редакції від 10.10.2013), ч. 1 ст. 263- 1 (в редакції від 05.07.2012), ч. 1 ст. 263 ( в редакції від 05.07.2012) Кримінального кодексу України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 (в редакції від 15.11.2011), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205- 1 (в редакції від 10.10.2013), ч. 1 ст. 263-1 (в редакції від 05.07.2012), ч. 1 ст.263 ( в редакції від 05.07.2012) Кримінального кодексу України, при наступних обставинах:

ОСОБА 2, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб'єктів підприємництва наприкінці листопада-на початку грудня 2014 року, знаходячись у приміщенні кафе-ресторану «Сіф Ланцелот», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна (Соборний), 114, ОСОБА_2 та ОСОБА 4, діючи за попередньою змовою між собою, виступаючи в ролі організаторів злочину і фінансуючи його вчинення, вирішили створити суб'єкт підприємницької діяльності (юридичну особу) - TOB «Будівельно-Торгово-Транспортна компанія» , з метою прикриття незаконної діяльності, при цьому, прагнучи приховати свою незаконну діяльність, домовились підшукати у якості виконавців злочину осіб із числа малозабезпечених громадян, а також осіб із свого оточення, які перебували у матеріальній або іншій залежності від організаторів злочину та не маючи мети здійснювати фінансово-господарську діяльність і виконувати адміністративно-розпорядчі функції в якості службових осіб вказаного суб 'єкта господарської діяльності (юридичної особи), за грошову винагороду, використовуючи свої персональні дані та особисті документи , повинні були вчинити дії, результатом яких мало стати створення TOB «Будівельно-Торгово-Транспортна компанія» .

Також, згідно Ухвали Печерського районного суду міста Києва від 27.07.2017 по справі № 757/43021/17-к по кримінальному провадженню № 0001195 від 20.04.2017 за фактами організації фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, перевищення влади та службових повноважень, отримання неправомірної вигоди в особливо великих розмірах колишніми службовими особами вищих органів державної влади, правоохоронних органів та суб'єктів господарської діяльності - юридичних осіб, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205,ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.365, ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України:

«Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА 2 відносно якого винесено обвинувальний вирок у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205,ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205-1 КК України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА 3 відносно якого винесено обвинувальний вирок у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України та невстановленою особою, виступаючи в ролі організаторів злочину, керуючи діями виконавців злочину - фіктивних договорів та засновників (учасників) підконтрольних їм суб'єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності, у період 2015-2016 років, з метою прикриття незаконної діяльності, використовуючи реквізити та банківські рахунки TOB «Будівельно-Торгово-Транспортна компанія» та інших, надавали підприємствам реального сектору економіки протиправні платні послуги з мінімізації податкових зобов'язань шляхом документального оформлення фінансово-господарських операцій, які мали безтоварний характер (в дійсності не відбувались) за укладеними фіктивними договорами поставки (купівлі-продажу) товарної продукції між підприємствами реального сектору економіки та зазначеними суб'єктами підприємницької діяльності з ознаками фіктивності.

Так, у постановах Верховного Суду України від 17.11.2015 справа № 2а/3264/11/1070, від 12.09.2017 справа № 826/10933/14 було викладено правову позицію, згідно якої первинні документи, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими і підписаними звітними документами, що посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, а тому віднесення сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним. При цьому також наведений наступний висновок: «статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами».

Отже, сам факт того, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів не було постановлено вироків, не може спростовувати достовірність їх пояснень відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема, й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Тобто згідно вказаних рішень вирок по ст. 205-1 Кримінального кодексу України щодо однієї особи - фіктивного суб'єкта господарювання - позбавляє права на податкову вигоду всіх його контрагентів незалежно від реальності чи нереальності господарських операцій. Проте навіть за відсутності вироку показання посадових осіб умовно фіктивного контрагента в кримінальному провадженні можуть бути доказами у адміністративній справі щодо права платника податків на податкову вигоду (податковий кредит і витрати).

Також суд звертає увагу на те що, господарська діяльність TOB «Будівельно-торгово-транспортна компанія», ПП «Торговий Дім «Макс» та TOB «Екодит» мають наступні ознаки нереальності здійснення операцій, а саме: відсутній рух активів, зобов'язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій (відсутній кваліфікований персонал; незначний штат працюючих осіб при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, в тому числі за спеціальною освітою); відсутні основні фонди; платник не знаходиться за місцезнаходженням, невідповідність номенклатури реалізованих та придбаних товарів (робіт послуг).

Наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції з постачання товару фактично не мали реального характеру, замовлення та виконання робіт оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 встановлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платнику податків у разі якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність зв'язку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків.

В силу норми ч. 2 ст. 19 Конституції України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК-ІНВЕСТ 1982» (03680, м. Київ, вул. Любченка, 15, кв. 117/3, ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20 серпня 2018 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа