Справа № 821/1223/18
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1223/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитрієвої О.О.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представників позивача Кузьоми В.В., Коновалової Г.В.,

представника відповідача Малюченка С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної та зобов'язання зареєструвати податкову накладну від 31.10.2017 р. № 1650,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська продовольча корпорація» (ТОВ «УПК», позивач) звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (ДФСУ, відповідач), у якому просить:

- скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25.05.2018р. №727134/38822685;

- зобов'язати ДФСУ зареєструвати податкову накладну від 31.10.2017 р. № 1650;

- подати звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним судовим рішенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до вимог п.201.10 ст. 201 ПК України ТОВ «УПК» було складено 31.10.2017р. та направлено 14.11.2017р. на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1650. Згідно квитанції №1 від 14.11.2017р. податкова накладна була прийнята, однак її реєстрація була зупинена на підставі того, що за результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 52.10.13. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. ТОВ «УПК» на адресу податкового органу було направлено документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій за ПН та відповідні пояснення. Проте, рішенням комісії ДФСУ від 25.05.2018р. №727134/38822685 було відмовлено у реєстрації податкової накладної. За результатами адміністративного оскарження такого рішення скарга ТОВ «УПК» була залишена без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Не погоджуючись із правомірністю прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Пояснює, що реальність здійснення господарських операцій за складеною податковою накладною, реєстрація якої зупинена, підтверджена первинними документами. Зокрема у жовтні 2017 року ТОВ «УПК» надало відшкодування послуг елеваторів згідно договору №02/06/17 від 02.06.2017р. ТОВ «Торговий Дім «Продексім». Заборгованість за даною поставкою станом на 31.12.2017р. відсутня. Дані послуги були отримані від ТОВ СП «Нібулон» згідно умов договору №3Б-199-17 від 12.09.2017р. По факту надання послуг складено акти надання послуг №№КОЗ-224 від 30.09.2017, КОЗ-250 від 27.10.2017, КОЗ-251 від 30.10.2017 та була складена податкова накладна №1650 від 31.10.2017р.

Позивач також вважає, що сам механізм зупинення реєстрації ПН/РК є неправомірним, оскільки Критерії у наказі Мінфіну №657 сформульовано нечітко та двозначно, рішення про зупинення реєстрації ПН, рішення комісії ДФС про відмову у реєстрації податкової накладної не містить конкретних обставин справи та обґрунтувань їх резолютивної частини.

Крім того, позивач вказує на те, що податковим органом порушено порядок «блокування» податкових накладних, оскільки ним не дотримано вимог п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПК України у квитанції про зупинення реєстрації ПН /РК, зокрема податковим органом зазначено критерій «невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 52.10.13», однак такий відсутній у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН; лише процитовано зміст п.п. 201.12.1 п.201.16 ст. 201 ПК України, конкретних пропозицій щодо необхідних документів відсутні.

При прийнятті рішення комісія ДФС не визначила конкретну підставу відмови у реєстрації ПН, а лише процитувала зміст норми законодавства, тоді як надані до контролюючого органу підтверджуючи документи складені відповідно до норм законодавства та засвідчують факт реального виконання ТОВ «УПК» та його контрагентами господарських зобов'язань.

Враховуючи викладене, ТОВ «УПК» просить суд захистити його права та законні інтереси задовольнивши заявлені позовні вимоги шляхом скасування оскаржуваного рішення податкового органу та зобов'язати ДФСУ зареєструвати спірну податкову накладну, подати до суду звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 02.07.2018р. відкрито спрощене позовне провадження у даній справі із призначенням її до розгляду у судовому засіданні, запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву.

30.07.2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. На підтвердження своєї правової позиції зазначає зокрема, що за результатами розгляду повідомлення № 13 встановлено неточності в кількості наданих позивачем до податкового органу документів, а саме: відповідно до пункту 10 зазначено документів, що додаються у кількості 20, але в поясненнях зазначено, що документи, які розкривають зміст операції на 30 аркушах. Таким чином за результатами розгляду пояснень та наданих копій документів комісією ДФС України, прийнято рішення від 25.05.2018 № 727134/38822685 відповідно до пп.201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Кодексу про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 № 1650 у зв'язку з наданням копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної, а також у зв'язку із не наданням позивачем Таблиці даних, яка передбачена пунктом 4 наказу МФУ № 567.

Крім того відповідач вказує на те, що позивач не надав первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, зокрема ТТН, які б підтверджували доставку товару, документи на передачу товару від продавця до покупця, на відшкодування послуг з приймання та зберігання товару на елеваторі.

Пояснює, що вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Такий перелік затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, та передбачає надання платником податків для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідач зазначає, що під час розгляду наданих пояснень та копій документів позивача встановлено, що ним надано документи, що не є достатніми для прийняття рішення комісією ДФС України. Таким чином вважає, що відповідач при винесені оскаржуваного рішення діяв в межах норм діючого законодавства, а тому відсутні підстави для скасування рішення. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

20.08.2018 року представники сторін в судове засідання прибули.

Представники позивача підтримали заявлені до суду позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська продовольча корпорація» є юридичною особою приватного права, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 14.08.2013 року за №0016246, діє на підставі статуту та протоколу установчих зборів від 14.08.2013р. №1. Основним видом діяльності ТОВ «УПК» за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Крім того, товариство здійснює: 01.61 допоміжну діяльність у рослинництві, 10.41 - виробляє олії та тваринні жири, 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 46.75 - оптова торгівля хімічними продуктами.

Позивач вказує на те, що товариство надає сільськогосподарські послуги по вирощуванню сільськогосподарської продукції для підприємств-сільгоспвиробників власною сільгосптехнікою та обладнанням, послуги по відшкодуванню послуг елеватора (за власними укладеними договорами зберігання) та інші.

Зі змісту позовної заяви та відповідно до матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Торгівельний Дім «Продексім» (ТОВ «ТД «Продексім», продавець) та ТОВ «Українська продовольча корпорація» (покупець) 02.06.2017 року уклали договір купівлі-продажу, згідно з яким ТОВ «ТД «Продексім» передає, а ТОВ «УПК» приймає сільськогосподарську продукцію врожаю 2017 року, що відповідає ДСТУ (товар). За умовами постачання товару продавець здійснює поставку товару на умовах СРТ, EXW елеватори Херсонської області або EXW тік продавця у строк до 31.12.2018р. Транспортні витрати з постачання товару на елеватор на умовах СРТ несе продавець. Продавець відшкодовує покупцю вартість послуг елеватора з прийняття та зберігання товару до моменту реалізації. У випадку невідповідності товару, що постачається, якісним показникам продавець відшкодовує покупцю вартість послуг елеватора з доробки та сушіння товару до необхідних показників.

За договором складського зберігання зерна №ЗБ-199-17, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Нібулон» (зерновий склад) та товариством з обмеженою відповідальністю «Українська продовольча корпорація» (поклажодавець), ТОВ «УПК» передало на зберігання ТОВ «Нібулон» товар зерно врожаю 2017 року (кукурудза, соя). Згідно даного договору під послугами зі зберігання зерна розуміється надання зерновим складом комплексу послуг з прийняття, доробки (сушіння, очищення) до вимог ДСТУ, ГОСТів, ТУ, необхідних якісних показників, оформлення/переоформлення складських документів, зберігання, відвантаження зерна.

Надання зерновим складом ТОВ «Нібулон» поклажодавцю ТОВ «УПК» послуг зі зберігання зерна підтверджується двостороннім актом приймання-передачі наданих послуг, а саме актом надання послуг №КОЗ-244 від 30.09.2017р. про зберігання та сушіння кукурудзи на суму 31443,19 грн., №КОЗ-250 від 27.10.2017р. про зберігання та сушіння кукурудзи, переоформлення одного пакету документів на зерно на суму 113313,32 грн., №КОЗ-251 від 30.10.2017р. про зберігання кукурудзи та переоформлення одного пакету документів на зерно на суму 12621,82 грн.. Оплата за надані послуги здійснена відповідно до рахунків-фактур №КОЗ-233 від 30.09.2017р. на суму 31443,19 грн., №КОЗ-240 від 27.10.2017р. на суму 113313,32 грн., №КОЗ-241 від 30.10.2017р. на суму 12625,86 грн..

На дату виникнення податкових зобов'язань ТОВ «Нібулон» було складено та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 30.09.2017р. №886 на суму 31443,19 грн., від 27.10.2017р. №717 на суму 113313,32 грн. та від 30.10.2017р. №857 на суму 12625,86 грн.

У жовтні 2017 року ТОВ «УПК» надало відшкодування послуг елеваторів згідно договору №02/06/17 від 02.06.2017р. ТОВ «Торговий Дім «Продексім». Відповідно до акту №ОУ-0000342 здачі-прийняття робіт (надання послуг) (виконавець) надало ТОВ « ТД «Продексім» (замовник) такі послуги як відшкодування по сушці кукурудзи та відшкодування по зберіганню кукурудзи на загальну суму 67660,14 грн.

31.10.2017р. позивачем-ТОВ «УПК» була складена податкова накладна №1650 на суму відшкодування послуг елеваторів у розмірі 67660,14 грн. та 14.11.2017 року направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції від 14.11.2017р. документ прийнято, реєстрація зупинена. Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної зазначено: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затв. наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:52.10.13. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

На підтвердження реальності здійснення операцій ТОВ «УПК» направлено до ДФС повідомлення від 17.05.2018 №13 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинено. Зазначеним повідомленням ТОВ «УПК» направлено до податкового органу свої пояснення та додаткові документи: платіжне доручення №52 від 19.12.2017, яким ТОВ «ТД «Продексім» погашено заборгованість за сільськогосподарські послуги за договором №02/06/17 від 02.06.2017р. на суму 125385,32 грн., договір купівлі-продажу №02/06/17 від 02.06.2017р., укладеного між ТОВ «ТД «Продексім» та ТОВ «УПК», платіжне доручення №1737 від 03.10.2017, яким ТОВ «УПК» сплачено на адресу ТОВ СП «Нібулон» 31443,19 грн. за послуги зг. рах. №КОЗ-233 від 30.09.2017р., платіжне доручення №1925 від 27.10.2017, яким ТОВ «УПК» сплачено на адресу ТОВ СП «Нібулон» 113313,32 грн. за послуги зг. рах. №КОЗ-240 від 27.10.2017р., платіжне доручення №1943 від 30.10.2017р., яким ТОВ «УПК» на адресу ТОВ СП «Нібулон» сплачено 12625,86 грн. за послуги зг. рах. №КОЗ-241 від 30.10.2017р., акти надання послуг ТОВ СП «Нібулон» позивачу №КОЗ-244 від 30.09.2017р., КОЗ-250 від 27.10.2017р., КОЗ-251 від 30.10.2017р., договір складського зберігання зерна №ЗБ-199-17 від 12.09.2017р., квитанція до ПН №717 від 27.10.2017, квитанція до ПН №886 від 30.09.2017р. №1 від 03.10.2017р., квитанція до ПН №857 від 30.10.2017р. №1 від 07.11.2017р., податкова накладна №717 від 27.10.2017р., податкова накладна №857 від 30.10.2017р., податкова накладна №886 від 30.09.2017р., рахунок-фактура №КОЗ-233 від 30.09.2017р., рахунок-фактура №КОЗ-240 від 27.10.2017р., рахунок-фактура №КОЗ-241 від 30.10.2017р., акт здачі-прийняття робіт №342 від 31.10.2017р.

Проте, рішенням комісії про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 25.05.2018р. №727134/38822685 відмовлено у реєстрації ПН №1650 від 31.10.2017р.. Зазначено, що підставою відмови є ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Не погоджуючись із таким рішенням комісії ДФС, ТОВ «УПК» оскаржив його в адміністративному порядку, зазначивши при цьому про надання до перевірки усіх первинних документів щодо постачання/придбання послуг по податковій накладній, підстава зазначена загальна, без уточнення яких саме первинних документів не вистачає. Рішенням комісії з питань розгляду скарг від 11.06.2018р. №10645/38822685/2 залишено скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН без змін.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду за їх захистом. Зазначив, що дотримався всіх необхідних вимог при складенні та реєстрації ПН, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій надав податковому органові всі необхідні документи та пояснення.

Відповідач вважає, що ТОВ «УПК» на адресу податкового органу було надано копії документів, які є недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної; платником податків було надано копії не всіх первинних документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, передбачених зокрема і договором; не надано документів щодо взаємовідносин та розрахунків між ТОВ «УПК» та ТОВ «ТД «Продексім»; не надано Таблицю даних, яка передбачена пунктом 4 Наказу МФУ від 13.06.2017 № 567.

Таким чином оскаржуване рішення було прийняте відповідачем у зв'язку із наданням позивачем до податкового органу копій документів, що є недостатніми для прийняття рішення в реєстрації податкової накладної.

Вирішуючи даний спір суд виходить із наступного.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В даному випадку на адресу ТОВ «УПК» було надіслано квитанцію від 14.11.2017 року. Зі змісту даної квитанцій по спірній податковій накладній вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Мінфіну від 13.06.2017 №567.

Пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 визначено два критерії: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

У порядку визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.6 статті 201 ПК України, позивачем було направлено на адресу Державної фіскальної служби копії документів та пояснення до господарських операцій з надання послуг елеваторів за договромо ТОВ «ТД «Продексім», отриманих від ТОВ СП «Нібулон» за договором.

Дані документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України до Комісії ДФС України для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідачем у квитанції від 14.11.2017р. по спірній податковій накладній вказано про те, що виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 52.10.13, та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом №567, та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Проте, рішення комісії Державної фіскальної служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Виходячи з вищевикладеного, оскаржуване рішення комісії не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною у реєстрації якої відмовлено.

Розглядом справи судом встановлено, що господарська операція, за результатами якої видана податкова накладна № 1650 від 31.10.2017 року була підтверджена договором купівлі-продажу № 02/06/17 від 02.06.2017, платіжними дорученнями №1737 від 03.10.2017, №1925 від 27.10.2017 та №1943 від 30.10.2017, актами наданих послуг №КОЗ-244 від 30.09.2017, №КОЗ-250 від 27.10.2017 та №КОЗ-251 від 30.10.2017, договором складського зберігання зерна ЗБ-199-17 від 12.09.2017, квитанціями до податкових накладних та податковими накладними №717 від 27.10.2017, №886 від 30.09.2017 та №857 від 30.10.2017, рахунками-фактурами №КОЗ-233 від 30.09.2017, №КОЗ-240 від 27.10.2017 та №КОЗ-241 від 30.10.2017, актом здачі-прийняття-робіт №342 від 31.10.2017.

В ході розгляду справи представник відповідача не зміг спростувати законність первинної документації наявної у ТОВ "УПК" по господарським операціям за договором з надання послуг елеватора, як і не зміг пояснити яких саме документів не вистачало для належної реєстрації зазначеної вище податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до норм діючого ПК України, або які документи були складені неналежним чином.

В момент здійснення господарської операції позивач та його контрагент були зареєстровані платниками податку на додану вартість, що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ТОВ "ТД "Продексім", та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної № 1650 від 31.10.2017 року.

Суд також зазначає, що оскаржуване рішення комісії Державної фіскальної служби України від 25.05.2018 року №727134/38822685 є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частина 1 та частина 2 ст. 72 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали (ч. 4 ст. 72 КАС України).

Суд зазначає, що в ході розгляду справи, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог ТОВ "УПК", доводи відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 25.05.2018 року №727134/38822685 прийняте не у спосіб визначений законом, у зв'язку з чим є такими, що підлягає скасуванню.

Позовні вимоги підлягають задоволенню в частині шляхом скасування рішення від 25.05.2018 року №727134/38822685 та зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1650 від 31.10.2017р.

Крім того, у позовній заяві міститься вимога позивача про встановлення судового контролю за виконання судового рішення шляхом зобов'язання ДФС подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним судовим рішенням.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України регулює різні моменти відносин та визначення судового контролю. З одного боку, - встановлення такого судового контролю за виконання постанови, які узгоджуються з вимогами ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України та стосується регулювання відносин встановлення судового контролю під час винесення постанови суду, та контролювання його виконання, з іншого - встановлення факту порушення внаслідок його не виконання.

Перший судовий контроль встановлюється та визначається при ухваленні постанови, а інший (визнання протиправним рішення, дії або бездіяльність) вирішується після прийняття такого судового рішення.

Однак, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, ухваленого не на користь суб'єкта владних повноважень є правом суду, а не його обов'язком.

Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

З цих підстав, суд вважає вимогу позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено спеціальний спосіб судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розподілити судові витрати згідно вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" (, 73003, м. Херсон, вул. Полякова Георгія / вул. Михайловича, 21/41) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України (, 04655, м. Київ, Львівська площа, 8) про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 727134/38822685 від 25.05.2018 року.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (, 04655, м. Київ, Львівська площа, 8) провести реєстрацію податкової накладної ПН №1650 від 31.10.2017 р. датою подання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (, 04655, м. Київ, Львівська площа, 8) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" (, 73003, м. Херсон, вул. Полякова Георгія / вул. Михайловича, 21/41) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28 серпня 2018 р.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 8