Справа № 671/1533/18
Суддя: Павлова А. С.
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1533/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в особі судді Павлової А.С. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01.08.2018 він вирушив з с. Малинівка Чугуївського району Харківської області області до м. Прилуки Чернігівської області, керуючи транспортним засобом MAN TGA 26.413 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з причепом TAD ПНР-15 (реєстраційний номер НОМЕР_2).

03.08.2018 приблизно о 03:30 год. на а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський», 330 км, позивача зупинив інспектор роти № 4 батальйону УПП в Полтавській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_3 і звинуватив у тому, що він, нібито, віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу. Як наслідок, відносно позивача було винесено постанову якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Разом з тим, сама зупинка транспортного засобу була безпідставною, оскільки жодних положень ПДР позивач не порушував, а інспектор не зміг назвати йому підставу для його зупинки.

Згідно заявки № 12 від 31.07.2018 на перевезення вантажу передбачалось перевезення перегрузчика комбайну John Deere 9880 STS з жаткою з с с. Малинівка Чугуївського району Харківської області області до м. Прилуки Чернігівської області. Відповідно до заявки, габаритні розміри вантажу становили: довжина 9 м.; ширина 3,46 м.; висота 4,0 м. В звязку з цим, приватним підприємством «Транс-Авто-Д», де працює позивач на посаді водія вантажного автотранспорту, було замовлено дозвіл № 69 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи від 06.07.2018, виданий управлінням безпеки дорожнього руху департаменту превентивної діяльності Національної поліції України та згідно якого дозволялося перевезення вантажу наступними габаритами: довжина 24 м.; ширина 3,49 м. Інспектором вказані документи до уваги взяті не були.

Крім того, зупинка транспортного засобу інспектором була здійснена в темну пору доби на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів габаритно-вагового контролю.

Також, при винесені постанови інспектором не було враховано той факт, що позивача в ході тієї поїздки уже неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 22.5 ПДР та застосовано адміністративні стягнення у виді штрафів у розмірі по 510 грн.

У звязку з наведеним, позивач просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 03.08.2018 серії НК № 371305, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Суд, ознайомившись із матеріалами позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст.ст. 4, 257, 268-272, 286 КАС України дана адміністративна справа, як термінова незначної складності розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, ухвалою від 14.08.2018 прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, запропонувавши відповідачам до 22.08.2018 надати відзив на позовну заяву, у якому викласти заперечення проти позову.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками направлені відповідачам на їх електронні адреси (а.с. 30-33).

Відзив на позовну заяву надійшов на електронну пошту суду 21.08.2018. Представник відповідача просить відмовити у позовних вимогах повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 371305 від 03.08.2018 (а.с. 14) слідує, що позивача визнано винним в тому, що він, керуючи транспортним засобом MAN 26.413, д.н.з. НОМЕР_1, з причепом 03.08.2018 о 03:30 год. на а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський», 330 км, перевозив великогабаритний вантаж комбайн John Deere шириною 3,80 м., що перевищує на 31 см, згідно дозволу № 69 НГ, чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року (далі Порядок) вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктами 22.4 та 22.5 ПДР встановлено, що вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту "з" пункту 30.3 цих Правил. За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Порядку).

Пунктами 25-28 Порядку визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

З дозволу № 69 НГ, долученого до справи позивачем (а.с. 24) вбачається, що він дозволяє рух транспортного засобу MAN (реєстраційний номер НОМЕР_1) з причепом TAD ПНР-15 (реєстраційний номер НОМЕР_2) з вантажем технікою. При цьому, у вказаному дозволі зазначені наступні параметри транспортних засобів: довжина 24,00 м., ширина 3,49 м., висота 4,49 м., загальна вага автопоїзду з вантажем 52,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь 11 т.

Із заявки № 12 від 31.07.2018 (а.с. 25), товарно-транспортної накладної № 1 від 02.08.2018 (а.с. 26) наданих позивачем слідує, що комбайн John Deere 9880 STS з жаткою, які він перевозив у день складення оскаржуваної постанови мають наступні габарити: 9х3,49х4,0/8х2,4х2,3.

Таким чином, посилання інспектора в постанові на перевезення обладнання, яке мало ширину 3,80 м., є недоведеним і безпідставним.

Також, суд погоджується з позивачем, що Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п. 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем жодним чином не спростовано твердження позивача про те, що габаритне вимірювання, проведене інспектором не відповідало наведеним вище умовам Порядку. Зокрема, щодо проведення такого вимірювання не у пункті габаритно-вагового контролю.

Крім того, з постанов серії ВР № 349593 від 02.08.2018, ВР № 349901 від 02.08.2018, ЕАВ № 513858 від 02.08.2018, ЕАВ № 513890 від 02.08.2018, ЕАВ № 513952 від 03.08.2018, ЕАВ № 513981 від 03.08.2018, НК № 371217 від 03.08.2018 (а.с. 14-21) вбачається, що позивача в ході вказаної поїздки, уже було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за те, що він, керуючи транспортним засобом MAN TGA 26.413 (реєстраційний номер НОМЕР_1), рухався з порушенням правил перевезення великогабаритних та великовагових транспортних засобів, за що на нього накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів у розмірі 510 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що протягом усього маршруту при складенні вказаних постанов, заміри, які проводилися інспекторами відносно одного і того ж обєкта коливаються з 3,65 м. до 3,85 м., що ставить під сумнів заміри (якщо такі проводилися), які вказані в оскаржуваній постанові.

Згідно з ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, статтею 132-1 Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобовязаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обовязковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 рудня 2008 року № 1102 затверджено Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках.

Цей Порядок визначає процедуру тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення.

Відповідно до п. 1 Порядку тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Згідно з п. 4 зазначеного порядку для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. При цьому акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, якщо його вже складено, долучається до рапорту поліцейського про факт появи водія на місці правопорушення в момент виконання робіт із завантаження транспортного засобу.

З системного аналізу вищевикладених норм права вбачається, що у разі неможливості усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, поліцейський проводить тимчасове затримання транспортного засобу, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто подальший рух таких транспортних засобів категорично заборонено.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивача було попереджено про подальшу заборону руху. Долучена до відзиву копія оскаржуваної постанови на дає суду встановити зворотнє, так як напис, про який вказує представник відповідача, не можливо прочитати.

Таким чином, суд зазначає, що в контексті розгляду цієї справи, транспортний засіб позивача не був затриманий та після прийняття постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач продовжив рух по визначеному маршруту, що призвело до притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за одне й те саме порушення відсутність дозволу на участь у дорожньому русі, - вісім разів.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови та закриття справи є законними і обґрунтованими.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову серії НК № 371305 від 03.08.2018 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду безпосередньо, або через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач-1: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Європейська, 164.

Відповідач-2: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Рішення складено 23.08.2018.

Суддя: