Справа № П/811/2406/17
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2018 року

справа № П/811/2406/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фірма «Корвет» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року у справі П/811/2406/18 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до Приватного підприємства «Фірма «Корвет» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути кошти з рахунків у банках, які обслуговують відповідача, податковий борг останнього з плати за землю в розмірі 223104,6 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року, прийнятим у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), адміністративний позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, відмовивши у задоволенні позову.

В обґрунтування скарги зазначив, що з розміром податкового боргу не погоджується, податкову вимогу стосовно цього податкового боргу не отримував, що виключає можливість стягнення такого боргу в судовому порядку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставинип.

Відповідачем до податкового органу подано податкову декларацію з плати за землю, в якій задекларовано податкові зобов’язання з земельного податку на 2017 рік на загальну суму 297472,5 грн. Щомісячний платіж згідно з декларацією становить 24789,4 грн. (а.с. 6-7).

Позивач в позовній заяві зазначив, що за даними облікової картки за відповідачем рахується заборгованість із вказаного податку за період лютий-жовтень 2017 року в сумі 223104,6 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем самостійно задекларовані податкові зобов’язання з земельного податку, розмір боргу підтверджується даними облікової картки платника податків, позивачем у встановленому законом порядку сформовано і направлено відповідачу податкову вимогу.

При вирішенні справи по суті колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі – ПК України) податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини, що й зроблено позивачем.

Відповідно до пп. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі коли у платникі податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового кредиту збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Приписами пункту 95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги. Ненаправлення податкової вимоги унеможливлює стягнення податкового боргу в судовому порядку.

Позивачем на підтвердження виконання приписів статей 59, 95 ПК України надано суду копії корінця податкової вимоги від 08.10.2015 № 44850-23, а також квитанцію пошти від 17.11.2015 про відправлення поштової кореспонденції на адресу ПП «Фірма «Корвет» та рекомендоване повідомлення, з якого вбачається, що датою отримання поштового відправлення є 18.11.2015. (а.с. 8).

Суд першої інстанції вважав доведеним факт направлення відповідачу зазначеної податкової вимоги.

Разом з тим з квитанції пошти та рекомендованого повідомлення неможливо встановити, яка саме поштова кореспонденція направлялась на адресу ПП «Фірма «Корвет» 17 листопада 2015 року і яка була отримана працівником фірми 18 листопада 2015 року. Опис відправленої кореспонденції до суду позивачем не надавався, а безпосередньо на зазначених документах відомості про вид кореспонденції відсутні.

Дати формування податкової вимоги та квитанції про відправлення поштової кореспонденції відрізняються більше ніж на місяць.

Відповідачем факт отримання цієї податкової вимоги заперечується.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що позивачем не надано до суду належних доказів, які підтверджують факт направлення відповідачу податкової вимоги 08.10.2015 № 44850-23, що за приписами пункту 95.2 статті 95 ПК України виключає можливість стягнення з платника податків коштів у рахунок погашення податкового боргу.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та порушено норми процесуального права, його висновки суперечать обставинами справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315-317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фірма «Корвет» задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року у справі П/811/2406/18 скасувати.

У задоволенні позову Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до Приватного підприємства «Фірма «Корвет» про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з тієї ж дати.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: І.В. Юрко