Справа № П/811/1674/17
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 серпня 2018 року м. Кропивницький Справа № П/811/1674/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяви представника позивачів ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області та Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням змін просили:

- визнати протиправними та скасувати рішення Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, викладені в листах №№02-23/259, 02-23/265, 02-23/262, 02-23/258, 02-23/261, 02-23/260, 02-23/263, 02-23/264 від 17.08.2017р. щодо відмови в наданні погодження стосовно виділення земельних ділянок ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9;

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладені у листах №Г-16831/0-12170/0/6-17 від 13.09.2017р., №Г-16505/0-11940/0/6-17 від 07.09.2017р., №Д-16508/0-11939/0/6-17 від 07.09.2017р., №З-16837/0-12173/0/6-17 від 13.09.2017р., №К-16838/0-12174/0/6-17 від 13.09.2017р., №К-16834/0-12172/0/6-17 від 13.09.2017р., №С-16503/0-11941/0/6-17 від 07.09.2017р., №Т-16514/0-11979/0/6-17 від 08.09.2017р., відповідно до яких відмовлено позивачам в наданні дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути питання щодо надання позивачам дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею не більше 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області та надати відповідні дозволи.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області та Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області задоволено частково. Визнано протиправними відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області викладені у листах №Г-16831/0-12170/0/6-17 від 13.09.2017р., №Г-16505/0-11940/0/6-17 від 07.09.2017р., №Д-16508/0-11939/0/6-17 від 07.09.2017р., №З-16837/0-12173/0/6-17 від 13.09.2017р., №К-16838/0-12174/0/6-17 від 13.09.2017р., №К-16834/0-12172/0/6-17 від 13.09.2017р., №С-16503/0-11941/0/6-17 від 07.09.2017р., №Т-16514/0-11979/0/6-17 від 08.09.2017р., відповідно до яких відмовлено позивачам в наданні дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Також, зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяви позивачів та надати їм дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (т.1 а.с.237-241).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на постанову суду від 27 листопада 2017 року повернуто заявнику (т.2 а.с.17).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - відмовлено (т.2 а.с.54).

Постанова суду набрала законної сили 01.03.2018 року.

31.07.2018 представником позивачів отримано вісім виконавчих листів по справі №П/811/1674/17 (т.1 а.с.247).

10 серпня 2018 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивачів - ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі та зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати до суду в десятиденний строк звіт про виконання судового рішення у даній справі, шляхом надання до суду завірених копій Наказів про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області позивачам.

Клопотання мотивоване тим, що станом на 10.08.2017 року, судове рішення не виконується, відповідачем повторно розглянуті заяви про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки та надані відповіді якими їм повторно відмовлено, а тому позивач просить встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання зазначеної постанови.

Від представника позивачів до канцелярії суду подано заяву про розгляд клопотання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Будь-яких заперечень та доказів виконання рішення суду не надав.

Згідно вимог ч.4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши документи, надані на підтвердження обставин, викладених у клопотанні та матеріали адміністративної справи, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що станом на 27 серпня 2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області фактично ігноруються висновки суду, і тим самим не виконується постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року.

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов'язковість судового рішення.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, маючи достатньо часу для виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.11.2017 року, не вчинило належних дій для його реального виконання, проігнорувавши тим самим приписи ст.129, ст.129-1 Конституції України та ст.14 КАС України.

Так, згідно з ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застосовуючи правові висновки Верховного Суду у справах №826/11347/14 та №800/592/17, суд доходить висновку, що Кодекс адміністративного судочинства України, в редакції, що застосовується з 15 грудня 2017 року, не пов'язує встановлення судового контролю за виконанням рішення суду із встановленням у резолютивній частині рішення суду відповідачу - суб'єкту владних повноважень обов'язку подати звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, судовий контроль в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України може встановлюватись судом і після постановлення рішення по суті спору.

В рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece, Страсбург, 19.03.1997 року) наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002 року, "Ромашов проти України" від 27.07.2004 року, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов'язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим для учасників справи.

З системного аналізу матеріалів справи та поданих клопотань, суд вважає обґрунтованими клопотання представника позивачів про встановлення судового контролю шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року по справі №П/811/1674/17 протягом десяти днів з дати набрання даною ухвалою суду законної сили.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 293-297, 382 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивачів про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати до суду звіт про виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року по справі № П/811/1674/17 протягом десяти днів з дати набрання даної ухвали суду законної сили.

В задоволенні інших вимог клопотання - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина