Справа № 826/12445/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

29 серпня 2018 року м. Київ № 826/12445/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Каракашьян С.К., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом

Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

до

Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про

визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2018 залишено позовну заяву Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області без руху у зв’язку з її невідповідністю вимогам, встановленим статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений п’ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення вказаних недоліків.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання від 27.08.2018 (вх. №86656/18) про звільнення від сплати судового збору та продовження строку для усунення недоліків.

Розглядаючи заявлене клопотання в частині звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказаною нормою встановлено можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення такої норми спрямоване на те, щоб сплата судового збору не була перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Водночас, згідно з статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, в силу вимог статті 8 Закону України "Про судовий збір", позивач не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Отже, з урахуванням наведеного та беручи до уваги, що заявник, є юридичною особою, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов’язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб’єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 26.01.2018 у справі № К/9901/854/17.

Відповідно до частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, сплата судового збору є обов’язком позивача, а тому зловживання правом на звільнення від сплати судового збору є неприпустимим.

Аналізуючи зазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що наведені останнім обставини в якості підстави для задоволення поданого клопотання не є достатніми для звільнення від сплати судового, у зв'язку з чим, у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору слід відмовити.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати, оскільки позивач не позбавлений можливості звертатись до відповідних органів про додаткове фінансування на оплату судового збору.

Водночас, відповідно до частини першої, другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Розглянувши відповідну заяву представника позивача, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про доцільність продовження строків для усунення позивачем недоліків позовної заяви, викладених в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2018 №826/12445/18.

Керуючись ст.ст. 121, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про продовження строків на усунення недоліків позовної заяви задовольнити.

3. Продовжити строк Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві для усунення недоліків до п’яти днів з дня отримання даної ухвали.

4. Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Каракашьян