Справа № 815/648/18
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/648/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 юстиції України, ОСОБА_3 юстиції України про визнання протиправною відмову керівництва ОСОБА_2 міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 юстиції України від 02.10.2017 року за №3.3/517-17/ч-471 із посиланням на лист керівництва ОСОБА_3 юстиції України від 08.09.2017 року за №34831/21900-0-32-17/16 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, наслідком якого є часткова втрата 50% працездатності, із визначенням 3-ої групи інвалідності, зобовязати керівництво ОСОБА_2 міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 юстиції України нарахувати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, наслідком якого є часткова втрата 50% працездатності, із визначенням 3-ої групи інвалідності, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції в сумі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатності осіб Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік (становить 1624,00 грн.), для працездатних осіб календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, станом на дату встановлення ОСОБА_1 3-ої групи інвалідності, а саме 22.05.2017 року, та виплатити одноразову грошову допомогу, що становить 243600,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 юстиції України, за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_3 юстиції України про визнання протиправною відмову керівництва ОСОБА_2 міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 юстиції України від 02.10.2017 року за №3.3/517-17/ч-471 із посиланням на лист керівництва ОСОБА_3 юстиції України від 08.09.2017 року за №34831/21900-0-32-17/16 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, наслідком якого є часткова втрата 50% працездатності, із визначенням 3-ої групи інвалідності, зобовязати керівництво ОСОБА_2 міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 юстиції України нарахувати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, наслідком якого є часткова втрата 50% працездатності, із визначенням 3-ої групи інвалідності, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції в сумі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатності осіб Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік (становить 1624,00 грн.), для працездатних осіб календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, станом на дату встановлення ОСОБА_1 3-ої групи інвалідності, а саме 22.05.2017 року, та виплатити одноразову грошову допомогу, що становить 243600,00 грн.

Ухвалою суду від 19.04.2018 року за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_3 юстиції України.

В судовому засіданні 23.08.2018 року позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтувавши їх тим, що він проходив службу в органах міліції та підставою щодо подання адміністративного позову слугували протиправні дії відповідачів щодо не нарахування одноразової грошової допомоги у звязку зі встановленням позивачу IІI групи інвалідності, а саме порушення вимог ч.6 ст.23 Закону України «Про міліцію» (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» №208-УІІІ від 13.02.2015 року). Представники відповідачів ОСОБА_3 юстиції України та заперечили проти задоволення позовних вимог пославшись на те, що позивачу не нарахована одноразова виплата в звязку із тим, що на час виникнення у нього права на виплату допомоги існувала правова колізія щодо виплати цієї допомоги колишнім працівникам міліції, що унеможливлювало прийняття рішення про виплату цієї допомоги позивачу.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідачів та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановлює наступні факти та обставини:

Позивач проходив службу в органах податкової міліції, що згідно положень п.15 ч.1 ст.4 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори щодо проходження якої, у тому числі й спори щодо прийняття, звільнення з неї, отримання відповідних компенсацій, пов`язаних з її проходженням згідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Позивач з травня 2004 року по березень 2012 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

З 05 березня 2012 року, наказом Головного управління ОСОБА_3 внутрішніх справ України в Одеській області № 86о/с від 01.03.2012 року, у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України позивача звільнено зі служби в міліції за п.64 «ж» ( за власним бажанням), вислуга років на день звільнення складала у календарному обчисленні 11 років 03 місяці 15 днів, у пільговому обчисленні - 13 років 06 місяців 10 днів.

З 05 квітня 2012 року позивач продовжив службу в ДКВС України.

03.11.2015 року військово-лікарською комісією ГУ МВС України в Одеській області встановлено діагноз і поставлено, що мої захворювання пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ та те, що позивач непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий (свідоцтво про хворобу №382/4).

У відповідності до наказу Управління Державної Пенітенціарної служби України в Одеській області №91о/с від 13 листопада 2015 року, капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, старшого інспектора відділу оперативного чергування,збору та узагальнення інформації Управління звільнено зі служби у запас за п.64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби, у відповідності до Кодексу законів про працю України від 10 грудня 1971 року №322 (зі змінами), Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114 (зі змінами надалі - Положення про проходження служби), наказу ДПтС України від 01.10.2010 року №368 «Про затвердження положення про наставництво в органах і установах виконання покарань,слідчих ізоляторах та навчальних закладах ДКВС України», наказу ДПтС України від 07.09.2015 року №469ОД-15 «Про організаційно штатні питання по кримінально-виконавчій інспекції Державної пенітенціарної служби України».

Комунальною установою «Обласна медико-соціальна експертна комісія №1» надано довідку серії 12 ААА №302772, про те, що ОСОБА_4, встановлено третю групу інвалідності, захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ,на термін до 01.06.2018 року.

Комунальною установою «Обласна медико-соціальна експертна комісія №1» надано довідку серії 10 ААА № 127532 від 26.05.2017 року про те, що ОСОБА_4, втратив професійної працездатності 50 (п'ятдесят) % професійної працездатності, захворювання повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

18.08.2017 року позивачем до керівництва ОСОБА_2 міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції України подано заяву щодо виплати мені одноразової грошової допомоги, яку в подальшому було розглянуто міністерством юстиції України.

Згідно листа керівництва міністерства юстиції України від 08.09.2017 року за №34831/21900-0-32-17/16 вбачається (далі по тексту): ОСОБА_3 юстиції України розглянуто матеріали ОСОБА_4 (лист від 22.08.2017 №3.3/5766/Квм) щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням третьої групи інвалідності, пов'язаної з проходженням служби та повідомляється: «Одноразова грошова допомога у разі загибелі(смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України призначається відповідно до статті 23 Закону України « Про Державну кримінально-виконавчу службу України», особам які звільненні зі служби до 07.11.2015 року-відповідно до Закону України « Про міліцію», а звільненим після 09.12.2015 року - відповідно до Закону України « Про національну поліцію». Одночасно зазначаємо, в період з 07.11.2015 року до 09.12.2015 року порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги відсутній. З огляду на викладене, оскільки, ОСОБА_1 звільнений зі служби 13 листопада 2015 року, матеріали для призначення та виплати одноразової грошової допомоги повертаються на доопрацювання».

Розглянувши надані письмові докази, суд вважає, що оскаржене рішення ОСОБА_3 юстиції України є протиправним, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» визначено, що на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» правовою основою діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України є Конституція України, цей та інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти ОСОБА_3 юстиції України.

Частиною 5 ст. 23 Закону «Про державну кримінально-виконавчу службу України» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію» а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» №208-VIII від 13.02.2015 року, встановлено, що «У разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.»

Прикінцевими положеннями зазначеного Закону встановлено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Зобов'язано Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади у тримісячний строк після набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Вищевказані зміни до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» набрали чинності з моменту їх опублікування 12.03.2015 року у офіційному виданні «Відомості Верховної Ради» №16.

Крім того, Постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі скорочено - Порядок та умови № 850), пунктом 2 якої встановлено, що «особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 року № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції», затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707 (Офіційний вісник України, 2007 року, №37, ст. 461)».

Відповідно до пункту 2 Порядку та умов № 850 «Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 вищевказаного порядку встановлено, що «Грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі; 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності І групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. - у разі встановлення інвалідності II групи: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.»

Згідно інформації розміщеної' на сайті Верховної Ради України набрання чинності Порядком та умовами №850 відбулось 31.10.2015 року.

Таким чином, враховуючи зміни до частини 6 статті 23 Закону України «Про міліцію», які набрали чинності з 12.03.2015 року та діяли станом на 13.11.2015 року (дата звільнення зі служби), вимоги пункту 2, підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов № 850, а також враховуючи, що згідно та Законом України від 20 грудня 1990 року №565-Х1І «Про міліцію», призначення одноразової грошової допомоги відбулось після набрання чинності Порядком та умовами №850.

Пунктами 7-9 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Проаналізувавши наведені норми законодавства, слід дійти висновку, що колишнім працівникам міліції, яким встановлена інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, вин. кипа грошової допомоги здійснюється відповідно до Порядку № 850, яким чітко встановлено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення.

Такті чином, питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку № 850, вирішується в даному випадку ОСОБА_3 юстиції України як вищестоящим органом.

Позивачем у відповідності до встановленого порядку 18.08.2017 року до органу, в якому він проходив службу перед звільненням, було подане відповідну заяву про призначення одноразової виплати та всі необхідні документи.

Підтвердженням наявності у позивача права на отримання одноразової виплати є висновок ОСОБА_2 міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 юстиції України від 18.08.2017 року.

Разом з тим, відмова ОСОБА_3 юстиції України, як органу уповноваженому державою на прийняття рішення про виплату одноразової грошовою допомоги за Порядком №850, у прийнятті цього рішення та повернення його на доопрацювання не відповідає вимогам закону з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні службові й посадові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбаченими Конституцією та законами України.

Позивач беззаперечно має на отримання вказаної разової грошової допомоги, що не заперечується представниками відповідачів та позивач подав усі необхідні документи, які передбачені законодавством для отримання такої допомоги.

За таких обставин, позивач мав ґрунтовне сподівання на отримання, передбачених законом виплат, що згідно положень ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року є складовою частиною майна, захист якого гарантовано особі державою та особа може бути позбавлена такого права лише на підставі закону, в інтересах суспільства з дотримання балансу між правами цієї особи та суспільного інтересу.

Відмовляючи у виплаті позивачу своїм рішенням, яке міститься у листі ОСОБА_3 юстиції України від 08.09.2017 року за №34831/21900-0-32-17/16, відповідач діяв не на підставі закону, адже п.9 Порядку №850 не передбачено право органу, який приймає рішення про призначення одноразової виплати повертати документи на доопрацювання без встановлення конкретних строків на їх усунення та відповідальної за це особи. За таких обставин, таке рішення носить характер прихованої (невмотивованої) відмови у виплаті, на яке позивач має беззаперечне право. Цим пунктом передбачено право прийняти рішення про виплату або про відмову у призначенні за наявності підстав, встановлених п.14 Порядку. Пунктом 14 Порядку №850 передбачено, що у виплаті одноразової допомоги може бути відмовлено лише у разі: якщо за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоровю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Згідно висновку службової перевірки за фактом встановлення групи інвалідності колишньому співробітнику ДПтС України в Одеській області від 18.08.2017 року, будь-яких з підстав, встановлених п.14 Порядку №850 не виявлено, навпаки, встановлена повязаність захворювання працівника з проходженням служби в ОВС.

Окрім того, підстава, яка зазначена у рішенні «…в період з 07.11.2015 року до 09.12.2015 року порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги відсутній…» не може бути визнаний підставою для відмови у виплаті грошової компенсації, оскільки згідно положень ч.5 ст.23 Закону «Про державну кримінально-виконавчу службу України» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію» а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Тобто, ОСОБА_3 юстиції України повинно було застосовувати до спірних правовідносин аналогію права, а відсутність правового регулювання спірних правовідносин у конкретний проміжок часу не може бути підставою для позбавлення права особи на отримання виплат, на які особа набула право.

Таким чином, оскаржене позивачем рішення ОСОБА_3 юстиції України від 08.09.2017 року за №34831/21900-0-32-17/16, щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги не відповідає наведеним вище вимогам закону, а тому повинно бути визнано протиправним та скасовано на підставі положень ч.1 ст.245 КАС України.

Окрім того, відповідно до положень ч.2 ст.245 КАС України суд вважає за необхідне зобовязати відповідачів поновити права особи, яка звернулась за судовим захистом у формі зобовязання відповідача ОСОБА_3 юстиції України здійсненими нарахування (розрахунок) та виплати одноразової грошової допомоги, у звязку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обовязків, що призвело до встановлення IІI групи інвалідності у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції в сумі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатності осіб Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік (становить 1624,00 грн.), для працездатних осіб календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, станом на дату встановлення ОСОБА_1 3-ої групи інвалідності, а саме 22.05.2017 року, та виплатити одноразову грошову допомогу, що становить 243600,00 грн.

Оскільки судом встановлена незаконність рішення ОСОБА_3 юстиції України у спірних правовідносинах, в задоволенні позовних вимог до іншого відповідача ОСОБА_2 міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_2 міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_3 юстиції України слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову ОСОБА_3 юстиції України від 08.09.2017 року за №34831/21900-0-32-17/16 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, наслідком якого є часткова втрата 50% працездатності, із визначенням 3-ої групи інвалідності.

3. Зобовязати ОСОБА_3 юстиції України прийняти рішення про нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у звязку з отриманням захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, наслідком якого є часткова втрата 50% працездатності, із визначенням 3-ої групи інвалідності, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції в сумі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатності осіб Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік (становить 1624,00 грн.), для працездатних осіб календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, станом на дату встановлення ОСОБА_1 3-ої групи інвалідності, а саме 22.05.2017 року, та виплатити одноразову грошову допомогу, що становить 243600,00 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 28.08.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.