Справа № 159/4552/16-а (2а/159/173/16)
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 159/4552/16-а (2а/159/173/16)

провадження № К/9901/22696/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 159/4552/16-а (2а/159/173/16)

за позовом ОСОБА_2 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправною та зобов'язання вчинити дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Кушнерика М. П., Мікули О. І., Курильця А. Р.) від 01 березня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії, призначеної згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) з врахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 (далі - Постанова КМУ № 1013), якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям;

- зобов'язати Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести з 01 грудня 2016 року перерахунок та виплату раніше призначеної позивачу пенсії згідно ст. 37-1 Закону № 3723-XII з врахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року відповідно до Постанови КМУ № 1013 в розмірі 80 % від суми заробітної плати, вказаної в довідці Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції про заробітну плату від 21 листопада 2016 року № 3502/05-10.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що є пенсіонеркою, перебуває на обліку в Ковельському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію по інвалідності, призначену їй відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII. У зв'язку із збільшенням посадових окладів державним службовцям відповідно до Постанови КМУ № 1013, на думку позивача, у неї виникло право на перерахунок розміру призначеної їй пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.

3. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення (далі Комісія) при Ковельському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області від 24 листопада 2016 року № 106 щодо відмови у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії згідно зі ст. 37-1 Закону № 3723-XII.

Зобов'язано Ковельське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно Закону № 3723-XII, в редакції, що діяла на час призначення пенсії, з урахуванням підвищення заробітної плати відповідно до Постанови КМУ № 1013 починаючи з 01 грудня 2016 року в розмірі 90 % від розміру заробітної плати зазначеної у довідці Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції про заробітну плату від 21 листопада 2016 року № 3502/05-10. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 17 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2016 року залишити в силі.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 12 квітня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області касаційну скаргу, в якому відповідач просив відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 14 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Ковельському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 90 % заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

12. 22 листопада 2016 року позивач звернулася до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючих державних службовців відповідно до Постанови КМУ № 1013.

13. Рішенням Комісії при Ковельському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області від 24 листопада 2016 року № 106 та листом від 28 листопада 2016 року № 9854/02-21-22 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку.

Вказана відмова мотивована тим, що відповідно до ст. 37-1 Закону N 3723-XII в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначався Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 1013 скасовано п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (далі - Постанова КМУ № 865), який встановлював підстави та визначав механізм перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VIII) скасовано з 01 червня 2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

У зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), скасовано, зокрема ст. 37 Закону N 3723-XII.

14. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 є неправомірними, оскільки не відповідають ст. 22 Конституції України.

16. В обґрунтування такого висновку суд першої інстанції зазначив, що право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії та на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів.

17. У зв'язку з наведеним суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

18. Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії втратила чинність ст. 37-1 Закону № 3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців. Водночас порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» передбачено не було.

19. В обґрунтування такого висновку суд апеляційної інстанції зазначив, що у зв'язку із прийняттям Закону № 76-VIII внесено зміни до ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і викладено цю норму у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

20. Порядок здійснення перерахунку пенсії було визначено у п. 4 Постанови КМУ № 865, згідно якого у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

21. Постановою КМУ № 1013 виключено п. 4 Постанови КМУ № 865, який визначав порядок здійснення перерахунку пенсії державним службовцям.

22. З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон № 889-VIII, у зв'язку з чим положення Закону № 3723-ХІІ втратили чинність (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII). Водночас Закон № 889-VIII не містить норм, щодо перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців.

23. У зв'язку з наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для перерахунку пенсії позивачеві у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючим державним службовцям - відсутні.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

24. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги, що право на перерахунок пенсії виникло на момент її призначення, тобто на час дії Закону № 3723-ХІІ, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийняті нових законів чи нормативно-правових актів. На думку ОСОБА_2, відмова відповідача у здійсненні такого перерахунку пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується на вимогах закону, дії його в часі та є неправомірною.

25. Скаржник також вказує, що посилання апеляційного суду на відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій державним службовцям не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки така невизначеність є невиправданим втручанням у права, передбачені ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

27. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

28. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

29. Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом № 3723-ХІІ. Зокрема, ч. 1 ст. 37-1 цього Закону (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

30. Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

31. Однак, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови № 1013 та набранням чинності з 01 травня 2016 року Законом № 889-VIII правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін.

32. Чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

33. У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

34. Отже, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

35. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року по справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 745/458/16-а.

36. Враховуючи наведене, вірним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

37. Посилання позивача на порушення, на її думку, ст. 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ані Закон № 76-VIII, яким, зокрема, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані ст. 90 Закону № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

38. У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції встановив, що у зв'язку зі зміною правового регулювання відносин, пов'язаних із пенсійним забезпеченням державних службовців, розмір призначеної ОСОБА_2 пенсії не зменшився.

39. Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на порушення судом апеляційної інстанції ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ї та звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява №43331/12), в якому цей Суд, розглянувши скаргу, зокрема, за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19 січня 2010 року після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат.

40. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

41. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

42. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

43. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

44. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі № 159/4552/16-а (2а/159/173/16) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб