Справа № 1640/2507/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2507/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Вязун К.В.,

представника позивача Курило П.М.,

представника відповідача Рогозіна А.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та її скасування, зобов`язанн вчинити дії. Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування відмови від 11.07.2018 №12/1523 у складанні висновку про наявність права на одноразову грошову допомогу, як інваліду війни ІІ групи з 22.07.2015, інвалідність якого настала внаслідок поранення, травми, контузії, захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії МО України; зобов`язання скласти висновок щодо виплати одноразової допомоги у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 та статей 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни ІІ групи з 22.07.2015, інвалідність якого настала внаслідок поранення, травми, контузії, захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити його на розгляд комісії МО України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому з 22.07.2015 встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у зв`язку з чим він набув право на одноразову грошову допомогу, однак відповідачем в порушення цього права відмовлено йому у складанні та направленні висновку до Міністерства оборони України.

Ухвалою від 23.07.2018 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).

Ухвалою від 03.08.2018 суд задовольнив клопотання Полтавського ОВК та призначив судове засідання на 22.08.2018 на 11.00.

02.08.2018 судом одержано відзив Полтавського ОВК на позов, у якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити з тих мотивів, що заявник не додав до заяви копії документа, що свідчить про причини та обставини поранення, хоча це є обов`язковою вимогою Порядку № 975. Крім того, ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , що належала до Прикордонних військ КДБ СРСР, тому виплата одноразової грошової допомоги має здійснюватися Держприкордонслужбою України.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач у період з 26.10.1981 по 01.02.1984 проходив службу у складі прикордонних військ Комітету державної безпеки СРСР, які приймали участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, що підтверджується військовим квитком позивача, копія якого наявна в матеріалах справи /а.с. 19/.

Полтавською обласною МСЕК позивачу з 22.07.2015 встановлено другу групу інвалідності. Причина інвалідності - поранення, контузія і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджено наданою позивачем копією довідки серії АВ № 0187736 /а.с. 12/.

У витязі з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол від 19.02.2016 № 1872) зазначено, що осколкові поранення голови та правої ніжньої кінцівки колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1963 року народження, наслідком яких стали множинні рубці в зазначених анатомічних областях розмірами від 0,2х1,0 см до 1,3х2,5 см, що підтверджується актом судово медичного дослідження Полтавського обласного бюро судово - медичної експертизи № 1760 від 15.12.2014 та які у подальшому призвели до низки захворювань, що підтверджується військово - обліковими та медичними документами, - поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії /а.с. 14/.
У зв`язку із чим 06.07.2018 позивач звернувся до Полтавського ОВК із заявою про направлення документів на розгляд комісії Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 /а.с. 35/.

До заяви позивачем додано копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію витягу з протоколу засідання ЦВЛК, висновку спеціаліста судово медичної експертизи, військового квитка, копію довідки до акту МСЕК.

Листом Полтавського ОВК від 11.07.2018 № 12/1523 позивачу відмовлено у складенні висновку про наявність права на виплату одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що заявник не додав до заяви копії документа, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, хоча це є обов`язковою вимогою Порядку № 975. Також згідно з пунктами 21. 7 та 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України віл 14.08.2008 № 402, причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва) підтверджуються довідкою, виданою військовою частиною або достовірними документами про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми. каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу) із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово - облікові документи). Крім того, ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , що належала до Прикордонних військ КДБ СРСР, тому виплата одноразової грошової допомоги має здійснюватися Держприкордонслужбою України, а не Міністерством оборони України /а.с. 44/.

Не погодившись з даною відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до статті 41 якого виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За змістом статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

А відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 названого Закону, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Аналіз наведеної вище норми статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є підставою для висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок), яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Пунктом 11 Порядку визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

За змістом оскаржуваної відмови відповідач, відмовляючи у направленні наданих позивачем документів до Комісії Міністерства оборони України, посилався на відсутність документа, який би свідчив про причини та обставини поранення, зокрема, про те, що відповідне поранення не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Оцінюючи наведені твердження відповідача, суд звертає увагу на приписи підпункту "г" пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, відповідно до якого постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 №63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Отже, документом, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), в тому числі, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, є саме висновок військово-лікарської комісії, оскільки такий висновок містить конкретну вказівку на першопричину отриманої особою травми.

У наданій до матеріалів справи копії витягу з протоколу від 25.05.2016 № 1872 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв зазначено, що поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії /а.с. 37/.

Таким чином, надана відповідачу разом із заявою від 17.04.2018 копія витягу з протоколу засідання ЦВЛК містить інформацію про причинний зв`язок поранення із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Посилання відповідача на необхідність надання заявником довідки, виданої військовою частиною або іншого достовірного документа про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) суд відхиляє з огляду на те, що, по - перше причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) ОСОБА_1 в повній мірі підтверджені наданими ним документами, по - друге, надання такої довідки є неможливим з об`єктивних причин.

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку, що позивачем разом із заявою від 06.07.2018 надано Полтавському ОВК усі необхідні документи, передбачені пунктом 11 Порядку.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , що належала до Прикордонних військ КДБ СРСР, тому виплата одноразової грошової допомоги має здійснюватися Держприкордонслужбою України, а не Міністерством оборони України також не заслуговує на увагу, як не підтверджене жодними належними доказами. Факт проходження позивачем військової служби у збройних силах СРСР, правонаступником яких є саме Міністерство оборони України, підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою Глобинського РВК від 10.07.2018 № 1, виданої на підставі особової справи /а.с. 22/.

Отже, відповідач, як уповноважений орган у спірних відносинах, на виконання пункту 13 Порядку мав підготувати та подати головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги позивачу. Прийняття ж рішення про наявність/відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги віднесено до повноважень головного розпорядника бюджетних коштів, яким у спірних відносинах є Міністерство оборони України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В спірному випадку, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності свого рішення у формі відмови.

Таким чином, відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлена листом від 11.07.2018 №12/1523, не ґрунтується на вимогах закону, а відтак, суд приходить до висновку про необхідність визнання її протиправною та скасування.

Суд враховує, що в силу положень пункту 13 Порядку складення висновку щодо отримання особою одноразової грошової допомоги є компетенцією відповідача, який наділений повноваженнями скласти висновок щодо можливості призначення такої допомоги на підставі статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та направити його разом з поданими особою документами до Комісії Міністерства оборони України.

На підставі вищевикладеного, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) скласти висновок за заявою ОСОБА_1 від 06.07.2018 щодо призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 як інваліду ІІ групи з 22.07.2015, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити даний висновок на розгляд комісії Міністерства оборони України.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.07.2018 №12/1523 у складанні висновку про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду війни ІІ групи з 22.07.2015, інвалідність якого настала внаслідок поранення, травми, контузії, захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії Міністерства Оборони України.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 та статей 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни ІІ групи з 22.07.2015, інвалідність якого настала внаслідок поранення, травми, контузії, захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити його на розгляд комісії Міністерства Оборони України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 27 серпня 2018 року.

Суддя К.І. Клочко