Справа № 804/2388/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2018 року Справа № 804/2388/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
03 квітня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування пільгового стажу - ОСОБА_2 періоду роботи з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року у якості бурильника Старательської артілі «Южная» Республіка Саха (Якутія);
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу за пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року, в якості бурильника Старательської артілі «Южная» Республіка Саха (Якутія);
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати призначену пенсію за віком на пільгових умовах пенсії станом з 15.04.2014 року по 18.10.2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він звернувся до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, правонаступником якого являється Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо зарахування до пільгового стажу періоди роботи в якості бурильника з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року Старательської артелі «Южная» Республіка Саха (Якутія), проте листом № 8350/02/08 від 23.10.2017 року позивача повідомлено про відсутність підстав зарахування до пільгового стажу роботи вказані періоди в умовах Крайньої Півночі. Позивач вважає, що відповідач неправомірно не бере до уваги дані довідок та записи трудової книжки та інші письмові докази, які підтверджують спірний період роботи, що дають право на пільгову пенсію, чим створює необґрунтовані перешкоди для зарахування позивачу до пільгового стажу роботу у зазначений вище період.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 було залишено без руху, у зв'язку з його невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
На виконання вимог ухвали суду, 23 квітня 2018 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви та ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 29.05.2018 року.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
10 травня 2018 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на те, що печатки та підписи посадових осіб у документах пенсійної справи ОСОБА_2 містять розбіжності, що викликає сумнів у їх достовірності. Крім того, відповідачем проводилась робота щодо зарахування позивачу періоду роботи з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року в якості бурильника артілі «Южная» до пільгового стажу, але за відсутності довідки про ліквідацію та неможливості проведення перевірки, зарахувати даний період у пенсійного органу немає правових підстав. Враховуючи, що пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Позивач з 15 квітня 2014 року є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до п. «а» частини1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно протоколу №704 від 10.06.2014 року про призначення пенсії зарахований стаж по Списку 1 ОСОБА_2 становить:
- 9 років 9 місяців 1 днів;
- страховий стаж з 01.07.2000 року - 3 роки 10 місяців 17 днів;
- загальний стаж після 2004 року - 3 роки 10 місяців 17 днів;
- загальний стаж (неповний) - 21 рік 3 місяці 18 днів;
- стаж на підземних роботах - 9 років 9 місяців 1 день.
Як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, відповідач у 2014 році, призначаючи пенсію на пільгових умовах, не зарахував до пільгового стажу роботу в період з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року в якості бурильника Старательської артілі «Южная» Республіка Саха Якутія стаж 4 роки 7 місяців 29 днів.
18 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до П'ятихатського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, правонаступником якого являється Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, із заявою про надання інформації про причини не зарахування стажу роботи з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року.
Листом від 23.10.2017 року №8350/02/08 відповідач повідомив, що в архівній довідці №1464 від 03.09.2013 року, виданій Держаним відділом «Центр документів по особовому складу Республіки Саха (Якутія)», зазначено, що розрахунок середньомісячного, середньорічного заробітку архівом не проводиться, довідки про підтвердження пільгового стажу роботи не видаються, так як це не входить до компетенції архіву. Тоді як в довідці №377 від 06.02.2014 року про підтвердження пільгового стажу роботи за Списком №1 міститься інформація про заробітну плату з розбивкою помісячно, що викликає сумнів у достовірності вказаної довідки. Крім того, у вказаних документах виявлено неспівпадання печаток Державного відділу «Центр документів по особовому складу Республіки Саха (Якутія)» та підписів однієї і тієї посадової особи - директора Державного відділу «Центр документів по особовому складу Республіки Саха (Якутія)» Константинової С.Л., у зв'язку із чим, Управлінням направлено запити від 11.03.2014 року №2368/05/21 та від 25.04.2014 року №4146/04/11 до Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Республіці Саха (Якутія) про проведення зустрічної перевірки достовірності видачі документів: пільгової довідки від 26.06.2014 року №377 за період роботи за Списком №1 (з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року); довідки про заробітну плату від 26.06.2014 року №377 (з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року). На запит від 25.04.2014 року №4146/04/11 отримано відповідь від відділу Пенсійного фонду Російської Федерації в Усть-Янському Улусі, що артіль «Южная» ліквідована, а тому провести перевірку немає можливості. На підставі викладеного для зарахування заявленого ОСОБА_2 стажу немає підстав.
Не погодившись з вказаними діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду з позовом.
Суд зазначає, що умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 - IV.
Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції закону, чинній на момент призначення позивачу пенсії), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Згідно з частиною першої статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону № 1788-XII, пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
В силу пунктів 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 вказаного Порядку № 637 закріплено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З трудової книжки НОМЕР_2 судом встановлено, що позивач працював на наступних посадах:
- з 05.01.1987 року по 22.07.1991 року бурильником Старательської артілі «Южная»;
- з 29.11.1991 року по 15.02.1992 року машиністом бурової установки 5 р. Главалмаззолото СМ СССР ПО об'єднання «Якутзолото»;
- з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року бурильником 5 р. Старательської артілі «Южная».
Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 (застосовується до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року), та Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 № 10, передбачались посади бурильника та машиніста.
За таких обставин, записи, які містяться у трудовій книжці позивача, підтверджують його право на включення вказаних періодів до пільгового стажу за Списком №1 відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а твердження відповідача про не підтвердження наявності пільгового стажу є безпідставним та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.
Як вбачається із відзиву на позов, відповідач відмовив у зарахуванні пільгового стажу з огляду на розбіжності у документах, а саме пільгової довідки від 26.06.2014 року та довідки про заробітну плату від 26.06.2014 року №377, а також у зв'язку з відсутністю довідки про ліквідацію артілі «Южная».
Оскільки, відповідачем вбачались неточності та розбіжності у вказаних документах, на адресу Пенсійного фонду Російської Федерації в Республіці Саха (Якутія) було направлено запит від 11.03.2014 року № 2368/05 та від 25.04.2014 року № 4146/04/11 про проведення зустрічної перевірки достовірності видачі документів.
На запит від 25.04.2014 року №4146/04/11 отримано відповідь від відділу Пенсійного фонду Російської Федерації в Усть-Янському Улусі, що артіль «Южная» ліквідована.
Суд зазначає, що за приписами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
При цьому основним документом, який підтверджує стаж роботи на підприємстві, є трудова книжка.
Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача є відповідні записи із зазначенням відомостей щодо характеру роботи позивача у відповідний період на посадах, робота на яких визначає право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, передбачене пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Натомість відповідачем не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або його періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до загального стажу роботи, або взагалі відсутні, а тому суд вважає за можливе вважати їх як належною інформацією, яка утримує в собі доказову складову на підтвердження права позивача на пільгове пенсійне забезпечення.
Крім того, згідно довідки Гірської компанії «Южная» Республіка Саха Якутія №11-1 від 05.02.2006 року ОСОБА_2 працював в Старательській артілі «Южная» на посаді бурильника 5 розряду підземних гірничих роботах з 05.01.1988 року (наказ № 2-к від 05.01.1988 року) по 22.07.1991 року (звільнено за власним бажанням на підставі наказу № 50-к від 19.07.1991 року; з 20.02.1992 року (наказ №14-к від 26.02.1992 року) по 13.04.1993 року (звільнено за власним бажанням на підставі наказу № 37-к від 13.04.1993 року).
Довідкою № 11-3 від 05.02.2006 року, виданою Гірською компанією «Южная» Республіка Саха Якутія, також підтверджується періоди роботи позивача в Старательскій артілі «Южная» гірничозбагачувального комбінату «Куларзолото імені 50-річчя СРСР» виробничого об'єднання «Якутзолото» в Усть-Янськом улусі Республіки Саха (Якутія), який згідно переліку, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029, віднесено до районів Крайньої Півночі.
Отже, відомості трудової книжки та вищевказані довідки в повній мірі підтверджують стаж роботи в спірний період та є підставою до його зарахування.
Суд також звертає увагу на ту обставину, що на запити пенсійного органу, складені в рамках перевірки документів про підтвердження пільгового стажу та заробітної плати ОСОБА_2, направлені до пенсійного органу по Республіці Саха (Якутія) УПФУ в м.Жовті Води Дніпропетровської області, були отримані довідки від Відділу Пенсійного фонду Російської Федерації в Усть - Янському улусі ще в грудні 2013 року, що підтверджується матеріалами пенсійної справи, між тим, безпідставно не були прийняті до уваги відповідачем при зарахуванні вказаних періодів до пільгового стажу.
На підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що позивачем було представлено належні та достатні документи для прийняття відповідачем законного та обґрунтованого рішення про включення до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи ОСОБА_2, а не зарахування відповідачем пільгового стажу не відповідає положенням діючого законодавства та міжнародним принципам верховенства права.
Таким чином, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо не зарахування пільгового стажу є протиправною. При цьому суд вважає, що в даному випадку відповідачем була допущена саме бездіяльність, оскільки ним фактично не вчинялось жодних дій щодо перерахунку пенсії, а лише було надано відповідь листом від 23.10.2017 року №8350/02/08.
Відповідно до ч. 1 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч. 4 ст. 245 КАС України).
За таких обставин, суд зазначає, що, оскільки відповідачем при призначенні пенсії ОСОБА_2 безпідставно (за наявності відповідних записів в трудовій книжці та доданих позивачем додаткових довідок про наявність пільгового стажу) не було вирішено питання щодо зарахування до пільгового стажу періоди роботи з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року, в якості бурильника Старательської артілі «Южная» Республіка Саха (Якутія), у зв'язку із чим, належним способом захисту прав позивача є зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу вказані періоди роботи ОСОБА_2 як пільгового з прийняттям відповідного рішення.
Суд також звертає увагу на ту обставину, що згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах 05.03.2014 року.
За матеріалами пенсійної справи судом встановлено, що разом із заявою про призначення пенсії від 05.03.2014 року позивачем до пенсійного органу була подана трудова книжка та довідки, що підтверджують період роботи ОСОБА_2 з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року в якості бурильника Старательської артілі «Южная» Республіка Саха (Якутія) та розмір отримуваної в ці періоди заробітної плати.
Згідно з Протоколом від 10.06.2014 року № 704, пенсія позивачу була призначена з 15.04.2014 року.
Як було зазначено раніше, відповідачем безпідставно не були враховані при обчисленні пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 періоди роботи з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року в якості бурильника Старательської артілі «Южная» Республіка Саха (Якутія). Тобто, не проведений з 15.04.2014 року перерахунок призначеної пенсії відбувався саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому, право позивача щодо перерахунку пенсії з 15.04.2014 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог ст. 46 Закону.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування пільгового стажу ОСОБА_2 періоду роботи з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року у якості бурильника Старательської артілі «Южная» Республіка Саха (Якутія).
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу, що дає право на пенсію, призначену у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,період роботи з 05.01.1988 року по 22.07.1991 року та з 20.02.1992 року по 13.04.1993 року, в якості бурильника Старательської артілі «Южная» Республіка Саха (Якутія) як пільгового та провести перерахунок призначеної пенсії, починаючи з 15.04.2014 року.
Стягнути на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 21910427) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева