Справа № 1140/2169/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 серпня 2018 року справа № 1140/2169/18

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Петренко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1, вул. Пушкіна10, с.Новоселиця, Кіровоградська область,26423

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, вул. Віктора Чміленка,41, м. Кропивницький,25006

про визнання наказів протиправними, скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління НП в Кіровоградській області №362 о/с від 20.10.2017 року "По особовому складу" щодо звільнення з поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", в звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_1;

- визнати протиправним і скасувати п.2 наказу ГУ НП в Кіровоградській області №931 від 13.10.2017 року "Про порушення службової дисципліни працівниками Благовіщенського відділення поліції Гайворонського ВП та покарання винних" щодо звільнення дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Благовіщенського ВП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Благовіщенського ВП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області;

- стягнути з ГУ НП в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розрахунку 381,65 грн. за робочий день, починаючи з 21 жовтня 2017 року по день ухвалення судом рішення про поновлення на посаді.

Ухвалою судді від 10 серпня 2018 року дану позовну заяву залишено без руху, та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня вручення ухвали.

Зокрема, в даній ухвалі вказано, що причини зазначені позивачем в клопотанні про поновлення пропущеного строку визнано судом неповажними та запропоновано надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, вказавши інші поважні причини поновлення строку з обовязковим наданням доказів на підтвердження своїх доводів.

27 серпня 2018 року на адресу суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 10.08.2018 року.

Проаналізувавши зміст вказаної заяви, судом встановлено, що вона повністю дублює зміст клопотання про поновлення строку, який подано позивачем разом з позовною заявою.

Зокрема, позивач зазначив, що підставою для звільнення з органів поліції став факт загибелі ОСОБА_2, що мав місце 06.10.2017 року та за результатами якої розпочато кримінальне провадження.

В обґрунтування вказаної заяви, позивачем повторно зазначено, що лише 13 липня 2018 року він дізнався, що його статус в кримінальному провадженні за фактом загибелі ОСОБА_2 визначений як свідок, без притягнення його до кримінальної відповідальності. Так, позивач зазначив, що лише 13 липня 2018 року фактично підтвердились його пояснення, які ставились під сумнів під час проведення службового розслідування.

Дані обставини, вже були досліджені в ухвалі від 10.08.2018 року та зазначені причини судом вже визнано неповажними.

Необхідно зазначити, згідно з наказом №362 о/с від 20.10.2017 року "По особовому складу", лейтенант поліції ОСОБА_1 звільнений з органів поліції на підставі п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (в звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту НП України).

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, будь-які свідчення та інші матеріали зібрані в рамках кримінальної справи, повинні бути оцінені органами слідства і судом з урахуванням всіх інших матеріалів, які знаходяться в справі. В кожній із стадій процесу оцінка доказів має свої особливості, які пояснюються відмінними умовами і задачами даної стадії. Так, оцінка доказів, здійснена в стадії досудового слідства, носить лише попередній характер.

Вирішення питання кримінального судочинства про винуватість чи невинуватість особи, притягнутої до кримінальної відповідальності, здійснюється тільки судом на основі доказів, досліджених в ході судового розгляду.

Отже, в ході судового розгляду справи саме суд повинен надати оцінку наявності чи відсутності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, а не сам позивач.

Згідно частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як встановлено частиною п'ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналізуючи вищевикладене, необхідно зазначити наступне.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Однак, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

В даному випадку такі обставини позивачем не наведено.

Згідно ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, за сукупністю наведених обставин, враховуючи, що адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, а тому останній підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст.243, 248, 256, 293-297 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання наказів протиправними, скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути позивачеві разом із доданими до неї документами.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_3