Справа № 372/1117/18
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 372/1117/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кравченко М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Кузьмишиної О.М., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України в особі державного інспектора ВМО № 4 М/П «Ягодин» Волинської митниці ДФС Кулагіної Анни Петрівни, Волинської митниці Державної фіскальної служби України в особі виконуючого обов'язки заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 про визнання протоколу незаконним, визнання постанови незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України в особі державного інспектора ВМО № 4 М/П «Ягодин» Волинської митниці ДФС Кулагіної Анни Петрівни, Волинської митниці Державної фіскальної служби України в особі виконуючого обов'язки заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 про визнання протоколу незаконним, визнання постанови незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.03.2018 року у відношенні позивача був складений протокол про порушення митних правил № 1356/20500/18 за ознаками правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Постановою Волинської митниці ДФС України в особі виконуючого обов'язки заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 11.04.2018 року було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 1356/20500/18, якою позивача було визнано винною у вчиненні порушень митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 8500 грн.

Так, згідно постанови 17.03.2018 року під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС, встановлено, що 24.11.2017 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, громадянка України ОСОБА_2 ввезла на митну територію України автомобіль марки «FORD MONDEO» реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1.

Під час проведення перевірки було встановлено, що вказаний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України.

Під час здійснення митного контролю вказаного транспортного засобу та громадянки України ОСОБА_2, останній було роз'яснено вимоги Митного кодексу України, а саме ст.95 щодо строків транзитних перевезень, від одного до іншого митного органу.

30.01.2018 року було направлено рекомендований лист №ФОП-1281/20/03-70-61/36 про необхідність явки 15.03.2018 року ОСОБА_2 на митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС для дачі пояснень та встановлення обставин не вивезення автомобіля марки «FORD MONDEO» реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, а також щодо вирішення питання оформлення протоколу про порушення митних правил. Згідно відмітки на довідці Укрпошти позивач повідомлення отримала 22.02.2018 року, але до митниці у зазначений термін не прибула.

Відповідно до частини 1 статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 статті 93 Митного кодексу України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у митний режим призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 Митного кодексу України;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів - 5 діб).

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 24.11.2017 року ввезла на територію України автомобіль «FORD MONDEO» реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 в режимі транзит, що було виявлено на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС 17.03.2018 року, тобто більше ніж на десять діб, що призвело до перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Таким чином, в діях громадянина України ОСОБА_2 вбачається перевищення встановленого статтею 95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення більше ніж на десять діб.

Посилання позивача на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України є необґрунтованим, оскільки правопорушення, передбачене ст. 470 Митного кодексу України не відноситься до триваючих правопорушень, судом не приймається виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 470 Митного кодексу України передбачено відповідальність за перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Триваючими визнаються правопорушення які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 491 Митного кодексу України підставою для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил.

Порушення митних правил за ч.3 ст.470 Митного кодексу України було виявлено Волинською митницею ДФС 17.03.2018 року, під час здійснення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, у зв'язку з чим 11.04.2018 року було складено протокол про порушення митних правил № 1356/20500/18 за ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що адміністративне стягнення на позивача накладено Волинською митницею ДФС в межах строку встановленого законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем доказано правомірність свого рішення, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя О.М.Кузьмишина

суддя В.В.Файдюк