Справа № 826/11772/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 серпня 2018 року № 826/11772/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального

офісу з обслуговування великих платників

про скасування податкового повідомлення-рішення

представники позивача: Букуєва О.О., Денисенко А.С.;

сторін: відповідача - Корнейчук О.Л.,

ВСТАНОВИВ:

1 серпня 2016 року до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - позивач або ПрАТ "СК "АХА Страхування" або повністю найменування) на розгляд суду надійшла позовна заява б/н від 01.08.2016 до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (надалі - відповідач або ДФС або повне найменування юридичної особи), в якій викладені позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 06 травня 2016 року № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що, на думку позивача, від'ємне значення курсових різниць не відноситься до витрат, які «пов'язані одночасно з отриманням доходів від страхової діяльності та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою». Отже обмеження, передбачені п. 156.3.2. п. 156.3 ст. 156 Податкового кодексу України (альтернативно по тексту - ПК України), до них не застосовуються, а тому позивач правомірно відносив від'ємне значення курсових різниць у зв'язку із наявністю заборгованості за договорами, укладеними із нерезидентами, до складу витрат у повному обсязі. Окремо, позивач зазначає, що при визначенні суми донарахувань відповідачем безпідставно не були враховані суми витрат за контрактами із нерезидентами. Відтак, донарахування податкових зобов'язань з податку на прибуток страхових організацій, застосування до позивача штрафних санкцій на підставі п. 123.1 ПК України, а також пені є неправомірним.

З викладеними позивачем в позові твердженнями відповідач не погоджується та у своїх запереченнях відмітив, що позивачем, в порушення пп. 156.3.2 п. 156.3 ст. 156 ПК України, завищено витрати у вигляді від'ємного значення курсових різниць за 2014 рік на загальну суму 4 851 481,29 грн. За переконанням відповідача, висновки викладені в акті перевірки та податкове повідомлення-рішення відповідають чинному законодавству та скасуванню не підлягають.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2016 (суддя Огурцов О.П.) відкрито провадження в адміністративній справі № 826/11772/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 18.10.2016.

В судовому засіданні 18.10.2016 судом оголошено перерву до 24.11.2016.

24.11.2016 в судовому засіданні суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017 за № 4652 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ», передано справу № 826/11772/16 на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ від 12.10.2017, справу № 826/11772/16 передано на розгляд судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2017 (суддя Пащенко К.С.) судом прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду у судове засідання на 18.12.2017.

У судовому засіданні 18.12.2017 представники сторін звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Зважаючи на викладене, адміністративна справа, відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (в рішенні - КАС України), розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, з 25.12.2015 по 12.04.2016, було проведено планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено Акт № 443/28-10-43-20/20474912 від 19 квітня 2016 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (код за ), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2014, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014» (по тексту - Акт або Акт перевірки).

Актом перевірки встановлені порушення позивачем, зокрема п.п. 156.3.2. п. 156.3 ст. 156 з урахуванням п.п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14, п.п. 138.10.4. п. 138.10. ст. 138. Податкового кодексу України, а саме завищено витрати у вигляді від'ємного значення курсових різниць за 2014 рік на загальну суму 4 851 481,29 грн.

Не погоджуючись з висновками Акту, позивачем було подану відповідачу заперечення № 1366/27 від 25.04.2016 на Акт, які залишені відповідачем без задоволення.

На підставі порушень, встановлених перевіркою, відповідачем 06 травня 2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання в розмірі 1 091 583,29 грн., з яких 873 266,63 грн. сума за податковими зобов'язаннями та 218 316,66 грн. сума штрафної (фінансової) санкції (копія повідомлення міститься в справі, надалі - Податкове повідомлення).

Позивач з Податковим повідомленням не погодився та подав скаргу № 1554/27 від 18.05.2016 до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, за результатом розгляду якої, рішенням № 15617/6/9999-11-01.02.-25 від 20.07.2016, Податкове повідомлення - залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Прийняття рішення про порушення позивачем п.п. 156.3.2. п. 156.3. ст. 156 з урахуванням п.п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14, п.п. 138.10.4. п. 138.10. ст. 138. Податкового кодексу України мотивовано наступним висновком Акту.

Так, враховуючи той факт, що встановлені за перевіркою витрати, понесені AT «СК «АХА Страхування» за послуги, отримані від нерезидентів, пов'язані одночасно з отриманням доходів від страхової діяльності та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, то витрати у вигляді від'ємного значення курсових різниць мають бути включені до складу витрат страхової компанії пропорційно питомій вазі доходу, нарахованого від страхової діяльності, та доходу від іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, а саме у розмірі 17%.

Таким чином, страховою компанією в порушення п.п. 156.3.2. п. 156.3. ст. 156 з урахуванням п.п. 14.1.27. п.14.1. ст. 14., п.п. 138.10.4. п. 138.10. ст. 138 Податкового кодексу України завищено витрати у вигляді від'ємного значення курсових різниць за 2014 рік на загальну суму 4 851 481,29 грн.

Зазначене порушення було встановлено за наступних обставин.

При проведенні перевірки правильності визначення та віднесення до складу валових витрат, які прямо пов'язані з отриманням доходів від діяльності, не пов'язаної із страхуванням, та розрахунку частки витрат, яка відповідає частці доходу від діяльності, не пов'язаної із страхуванням, у загальному валовому доході страховика встановлено завищення у сумі 4 851 481,29 грн., у тому числі за 2014 рік - 4 851 481,29 грн. Відповідно до пояснень AT «СК АХА Страхування», наданих 18.02.2016, послуги були отримані компанією в рамках її господарської діяльності для здійснення послуг страхування та перестрахування, фінансової діяльності, пов'язаної з формуванням, розміщенням страхових резервів та їх управлінням, а також господарських операцій для забезпечення власних господарських потреб компанії. В ході проведення перевірки установлено, що за операціями страховою компанією було визначено та відображено в бухгалтерському обліку від'ємне значення курсових різниць, а саме:

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 03.02.2014 по додатковій угоді від 01.07.2013 № 1 до угоди про надання послуг від 20.12.2012 № AGS-6-2012, укладеному із АХА Group Solutions S.A.S (Франція) на загальну суму 164 105,85 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 11.06.2014 по додатковій угоді від 01.07.2013 № 1 до угоди про надання послуг від 20.12.2012 № AGS-6-2012, укладеному із АХА Group Solutions S.A.S (Франція) на загальну суму 67 793,04 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 04.11.2014 по угоді про надання послуг від 01.04.2014 № AGS-1-2014, укладеній із АХА Group Solutions S.A.S (Франція) на загальну суму 146 184,28 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 03.02.2014 № 2 по договору про надання послуг від 20.12.2012 № UA-INSURANCE-SC-02, укладеному із АХА Technology Services UK Limited (Великобританія) на загальну суму 930 871,20 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 04.11.2014 №3 по договору про надання послуг від 20.12.2012 № UA-INSURANCE-SC-02, укладеному із АХА Technology Services UK Limited (Великобританія) на загальну суму 384 703,56 грн.;

- за послугами, отриманими згідно приймання-передачі ліцензій від 14.01.2014 № 1 по договору про використання програмного забезпечення від 20.11.2012 № ATS-AXAUA-MS2013, укладеному із АХА Tehnology Services SAS (Франція) на загальну суму 722 488,05 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 по договору про надання послуг від 04.03.2014 № 1, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 485 054,88 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 по договору про надання послуг від 04.03.2014 № 2, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 494 176,61 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 по договору про надання послуг від 04.03.2014 № 3, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 494 176,61 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 по договору про надання послуг від 04.03,2014 № 4, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 492 747,17 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 по договору про надання послуг від 04.03.2014 № 5, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 492 747,17 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 по договору про надання послуг від 04.03.2014 № 6, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 485 054,88 грн.;

- за послугами, отриманими згідно акту надання послуг від 12.03.2014 по договору про надання послуг від 04.03.2014 № 7, укладеному із GIE АХА (Франція) на загальну суму 485 054,88 грн.;

Зазначені вище суми витрат у вигляді від'ємного значення курсових різниць на загальну суму 5 845 158,18 грн. в повному обсязі віднесено Страховою компанією до складу витрат за звітний 2014 рік.

Перевіркою встановлено, що питома вага доходу від діяльності, не пов'язаної із страхуванням, у загальному доході страховика за 2014 рік складає 17%.

Суд погоджується з викладеними в Акті висновками, що позивачем, в порушення п.п. 156.3.2. п. 156.3. ст. 156 з урахуванням п.п.14.1.27. п.14.1. ст. 14., п.п. 138.10.4. п. 138.10. ст. 138 Податкового кодексу України, завищено витрати у вигляді від'ємного значення курсових різниць за 2014 рік на загальну суму 4 851 481,29 грн., з огляду на наступне.

Щодо доходів (А) та витрат (Б) за ст.ст. 135, 138, 156 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 156.1 статті 156 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла протягом 2014 року), до доходів страховика, крім доходів, передбачених статтями 135, 136 цього Кодексу, які визначаються з урахуванням особливостей, передбачених даною статтею, належать також доходи від страхової діяльності.

А). В силу приписів ст. 135 Податкового кодексу України, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

1. Доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті, як дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає:

дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу;

дохід банківських установ, до якого включаються: а) процентні доходи за кредитно-депозитними операціями (в тому числі за кореспондентськими рахунками) та цінними паперами, придбаними банком; б) комісійні доходи, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, наданими гарантіями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) позитивний результат за операціями з цінними паперами відповідно до пункту 153.8 статті 153 цього Кодексу; г) прибуток від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; ґ) позитивне значення курсових різниць відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; д) надлишкові суми страхового резерву, що підлягають включенню до доходу згідно з пунктами 159.2, 159.4 статті 159 цього Кодексу та суми заборгованості, що підлягають включенню до складу доходів згідно з пунктом 159.5 статті 159 цього Кодексу; е) доходи від відступлення права вимоги боргу третьої особи або виконання вимоги боржником (факторингу) згідно з пунктом 153.5 статті 153 цього Кодексу; є) дохід, пов'язаний з реалізацією заставленого майна; ж) інші доходи, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші доходи, передбачені цим розділом.

2. Інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. Інші доходи включають:

доходи у вигляді дивідендів, отриманих від нерезидентів, крім визначених підпунктом 153.3.6 пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, процентів, роялті, від володіння борговими вимогами; доходи від операцій оренди/лізингу, визначені відповідно до пункту 153.7 статті 153 цього Кодексу; суми неустойки (штрафу та/або пені), фактично отримані за рішенням сторін договору або відповідних державних органів, суду; вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи; суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із цим Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу; суми невикористаної частини коштів, що повертаються з страхових резервів у порядку, передбаченому пунктом 159.2 статті 159 цього Кодексу; суми заборгованості, що підлягають включенню до доходів згідно з пунктами 159.3 та 159.5 статті 159 цього Кодексу; фактично отримані суми державного мита, попередньо сплаченого позивачем, що повертаються на його користь за рішенням суду; суми акцизного податку, сплаченого/нарахованого покупцями/покупцям підакцизних товарів (за їх рахунок) на користь платника такого акцизного податку, уповноваженого цим Кодексом вносити його до бюджету, та рентної плати, а також суми збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну, теплову енергію та природний газ; суми дотацій, субсидій, капітальних інвестицій із фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або бюджетів, отримані платником податку; доходи, визначені відповідно до статей 146, 147, 153 і 155 - 161 цього Кодексу; доходи, не враховані при обчисленні доходу періодів, що передують звітному, та виявлені у звітному податковому періоді; дохід від реалізації необоротних матеріальних активів, майнових комплексів, оборотних активів, визначений з урахуванням положень статей 146 і 147 цього Кодексу; суми коштів (інших видів компенсації), отримані платником податку як оплата товарів (виконаних робіт, наданих послуг), відвантажених у період перебування такого платника на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, з яких не був сплачений єдиний податок, включаються до доходу (без урахування сум податку на додану вартість, що надійшли у вартості таких товарів (виконаних робіт, наданих послуг) у звітному податковому періоді отримання таких коштів (інших видів компенсації); інші доходи платника податку за звітний податковий період.

Таким чином, до інших доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, відносяться зокрема доходи, визначені відповідно до статей 146, 147, 153 і 155 - 161 Податкового кодексу України та інші доходи платника податку за звітний податковий період.

В частині вказаного щодо інших доходів за ст.ст. 153, 156 ПК України суд наразі відмічає, що згідно ст. 153 Податкового кодексу України визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку. При цьому, прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

У відповідності до ст. 156 Податкового кодексу України, до доходів страховика належать також доходи від страхової діяльності. Для цілей оподаткування під доходом від страхової діяльності розуміється сума доходів страховика, нарахована протягом звітного періоду, у тому числі (але не виключно) у вигляді: 1) страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, нарахованих страховиком за договорами страхування, співстрахування і перестрахування ризиків на території України або за її межами протягом звітного періоду, зменшених з урахуванням вимог цього підпункту на суму страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, нарахованих страховиком за договорами перестрахування. При цьому страхові платежі, страхові внески, страхові премії за договорами співстрахування включаються до складу доходів страховика (співстраховика) тільки в розмірі його частки страхової премії, передбаченої договором співстрахування; 2) інвестиційного доходу, нарахованого страховиком від розміщення коштів резервів страхування життя; 3) суми винагород, належних страховику за укладеними договорами страхування, співстрахування, перестрахування; 4) доходів від реалізації права регресної вимоги страховика до страхувальника або іншої особи, відповідальної за заподіяні збитки в частині перевищення над виплаченими страховими відшкодуваннями; 5) нарахованих відсотків на депоновані премії за ризиками, прийнятими у перестрахуванні; 6) суми санкцій за невиконання умов договору страхування, визначеної боржником добровільно або за рішенням суду; 7) суми винагород, нарахованих страховиком за надання ним послуг сюрвейєра, аварійного комісара та аджастера, страхового брокера та агента; 8) суми повернення частки страхових платежів (внесків, премій) за договорами перестрахування у разі їх дострокового припинення; 9) винагород і тантьєм (форм винагороди страховика з боку перестраховика) за договорами перестрахування; 10) інших доходів, нарахованих страховиком у межах страхової діяльності.

Б). У відповідності до ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Так, до витрат операційної діяльності відносяться - інші операційні витрати, що включають, зокрема: витрати за операціями в іноземній валюті, втрати від курсової різниці, визначені згідно зі статтею 153 цього Кодексу та інші витрати операційної діяльності, пов'язані з господарською діяльністю, у тому числі, але не виключно (п.п. 138.10.4).

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (138.2).

Інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку (138.5).

За таких обставин, враховуючи положення ст.ст. 135, 138, 153 Податкового кодексу України, визначені за правилами бухгалтерського обліку курсові різниці (позитивне значення курсових різниць або від'ємне значення курсових різниць) від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти для цілей оподаткування податком на прибуток визнаються доходами та/або витратами у звітному періоді їх виникнення відповідно до вимог Кодексу. При цьому ж, у податковому обліку позитивне значення курсових різниць включається платником податку до складу інших доходів, а від'ємне значення курсових різниць ураховується у складі витрат платника податку.

Дана правова позиція узгоджується з викладеною в листі «Про роз'яснення з питань оподаткування податком на прибуток операцій в іноземній валюті» від 05.05.2015 № 16030/7/99-99-19-07-02-17 ДФС України правовою позицією щодо питання відображення у податковому обліку операцій в іноземній валюті до 01.01.2015, згідно якої облік операцій в іноземній валюті регулюється Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 р. N 193 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.2000 р. за N 515/4736 (далі - П(С)БО N 21). Пунктом 4 П(С)БО N 21 визначено, що курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах. У податковому обліку позитивне значення курсових різниць, визначене відповідно до п. 153.1.3 п. 153.1 ст. 153 Кодексу, банківською установою включається до складу доходу від операційної діяльності, іншими платниками податку - до складу інших доходів. Податкові витрати за операціями в іноземній валюті формуються згідно з вимогами пп. "а" пп. 138.10.4 п. 138.10 ст. 138 Кодексу та відносяться до інших операційних витрат, які включаються до складу витрат у періоді, в якому вони були здійснені (п. 138.5 ст. 138 Кодексу).

За п.п. 14.1.27., п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (п.п. 14.1.27., п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України).

Положеннями статті 156 Податкового кодексу України встановлено, що платники податку ведуть окремий облік доходів та витрат, пов'язаних із провадженням страхової діяльності, що оподатковується за ставками, передбаченими пунктом 151.2 статті 151 цього Кодексу, та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, що оподатковується за ставкою, передбаченою пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу (156.3.1.).

Нараховані за звітний період витрати страховика, пов'язані одночасно з отриманням доходів від страхової діяльності та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, розподіляються пропорційно питомій вазі доходу, нарахованого від страхової діяльності, та доходу від іншої діяльності, не пов'язаної із страховою (156.3.2.).

З правової конструкції вказаних підпунктів 156.3.1. та 156.3.2. ПК України випливає про необхідність ведення платниками податку окремого обліку доходів та витрат, пов'язаних із провадженням страхової діяльності, та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, що самостійно оподатковуються за відповідними ставками. Нараховані за звітний період витрати страховика розподіляються пропорційно питомій вазі доходу, нарахованого від страхової діяльності, та доходу від іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, і ці витрати пов'язані одночасно з такими доходами.

Суд зауважує, що відповідні питання пов'язаності витрат та доходів розглядається в контексті залежної пов'язаності витрат, як результату зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу, тобто як наслідку, а також доходів, як суми доходів платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, тобто як підстави виникнення таких витрат. При цьому, отриманням доходів від страхової діяльності та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, приймається в їх сукупності та залежить одне від одного як доходів протягом звітного періоду.

Згідно з даних Акту перевірки, а також з наявних в матеріалах справи доказів (договорів та актів (а.с. 38-174 т. 2), листів ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» (а.с. 14, 15, 18 т. 2) вбачається про отримання позивачем послуг в рамках своєї господарської діяльності для здійснення послуг страхування та перестрахування, фінансової діяльності, пов'язаної з формуванням, розміщенням страхових резервів та їх управлінням, а також господарських операцій для забезпечення власних господарських потреб компанії, що, між іншим останнім підтверджено в своїх поясненнях № 34/2 від 18.02.2016 (а.с. 123-126 т. 1), та про віднесення суми витрат у вигляді від'ємного значення курсових різниць на загальну суму 5 845 158,18 грн. в повному обсязі до складу витрат за звітний 2014 рік, що утворилося у зв'язку із оплатою позивачем отриманих послуг впродовж інших періодів 2014 року, що, з урахуванням питомої ваги доходу 17% від діяльності, не пов'язаної із страхуванням у загальному доході позивача за 2014 рік, свідчить про завищення витрат у вигляді від'ємного значення курсових різниць за 2014 рік на загальну суму 4 851 481,29 грн.

Курсові різниці від перерахунку коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються відповідно до п. 8 ПБО 21 у складі інших операційних доходів (витрат). Інформація про доходи та витрати (втрати) від таких курсових різниць згідно з Інструкцією № 291 узагальнюється відповідно на субрахунку 714 «Дохід від операційної курсової різниці» та субрахунку 945 «Втрати від операційної курсової різниці».

Отримання позивачем доходів від страхової діяльності та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою і про відображення доходів від відповідних курсових різниць у звітному податковому періоді підтверджується:

даними Додатку ДС до рядків 01 ДС та 03 ДС Податкової декларації з податку на доходи (прибуток) страховика (а.с. 185 т. 1),

відомостями з бухгалтерської довідки № 3137/27 від 02.12.2016 (а.с. 197-198 т. 2).

При цьому, суд зауважує, що до інших доходів, нарахованих страховиком у межах страхової діяльності за звітний податковий період відносяться позитивні значення курсових різниць, що випливає з п.п. 135.5.15. п. 135.5. ст. 135, абз. 10 п.п. 156.1.1. ст. 156.1., п.п. 153.1.3. ст. 153.1. Податкового кодексу України. Відповідне спростовує викладені позивачем в п. 21 позову твердження щодо не визначення об'єкта доходу.

Приймаючи до уваги нарахування і віднесення позивачем сум витрат у вигляді від'ємного значення курсових різниць на загальну суму 5 845 158,18 грн. в повному обсязі до складу витрат за звітний 2014 рік, зважаючи на одночасну пов'язаність вказаних витрат з отриманням доходів від страхової діяльності та іншої діяльності, не пов'язаної із страховою в звітному податковому періоді, з огляду на відсутність розподілення витрат позивача пропорційно питомій вазі доходу, нарахованого від страхової діяльності, та доходу від іншої діяльності, не пов'язаної із страховою, суд приходить до висновку, що позивачем не спростовано викладений у Акті висновок щодо допущення ПрАТ "СК "АХА Страхування" порушення підпункту 156.3.2. пункту 156.3. статті 156 Податкового кодексу України, внаслідок чого відсутніми є підстави для скасування Податкового повідомлення.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Зважаючи на самостійне визначання контролюючим органом суми податкового зобов'язання, враховуючи визначення такої суми згідно Податкового повідомлення в межах встановлених законом за наслідками здійсненої перевірки та складеного Акту, необґрунтованими є заперечення позивача щодо суми донарахувань, визначених відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 79 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених судом висновків в цілому, суд приходить до висновку, що позивачем, за викладених в позові б/н від 01.08.2016 підстав, не доведено обставин неправомірності винесення Податкового повідомлення відповідачем, з чого слідує про відсутність підстав для його скасування. Відповідачем, в свою чергу, надано суду достатні та належні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення та доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 73-77, 79, 139, 194, 229, 242, 243, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К.С. Пащенко