Справа № 806/2170/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Житомир справа № 806/2170/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання зарахувати наявний трудовий стаж як страховий та призначити пенсію,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо незарахування наявного у неї трудового стажу як страхового та відмови у призначенні їй пенсії за віком;

- зобов'язати Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати їй наявний трудовий стаж як страховий та призначити їй пенсію за віком починаючи з моменту звернення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що вона є потерпілою від аварії на ЧАЕС 3 категорії. Оскільки, на даний час позивач досягла 54 років та постійно проживає в місті Овруч, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, вона вважає, що має право на призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення, позивач звернулась до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із відповідною заявою про призначення їй пенсії. Однак, відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії, у зв'язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком мають особи, страховий стаж яких становить не менше 15 років, натомість страховий стаж позивача складає 14 років 8 місяців 24 дні, що не дає їй права на призначення пенсії.

Позивач вважає відмову Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні їй пенсії та незарахування наявного у неї трудового стажу як страхового - протиправною, оскільки переконана, що її страховий стаж становить понад 20 років.

У зв'язку з зазначеним позивач звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач своїм правом на заперечення проти заявлених позовних вимог не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надавав.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілою від аварії на ЧАЕС 3 категорії, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 24.05.1995. (а.с.9)

Після досягнення позивачем 54-річного віку, вона звернулась до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, які постійно проживала (проживає) у зоні гарантованого добровільного відселення.

Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 11.04.2018 № 2008/03 повідомило ОСОБА_1, що на даний час згідно наданих нею документів, права на пенсію вона не має. В якості причини для відмови зазначило, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком мають особи, які мають страховий стаж роботи не менше 15 років. Водночас, загальний страховий стаж роботи ОСОБА_1, розрахований згідно довідки Української Православної Церкви від 14.10.2017 № 39, довідки від 12.01.2018 № 3, трудової книжки НОМЕР_2 та індивідуальних відомостей про застраховану особу складає 14 років 8 місяців 24 дні. У зв'язку з відсутністю у позивача необхідного страхового стажу, відповідач відмовив їй у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".(а.с.22)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені ст. 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-XII).

Так, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Частиною 1 статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на зменшення пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. При цьому початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

З вищезазначеного вбачається, що особа, яка постійно проживала або постійно проживає чи постійно працювала або постійно працює у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вона за станом на 1 січня 1993 року прожила або відпрацювала у цій зоні не менше 3 років, має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку лише у випадку наявності у неї страхового стажу не менше 15 років.

Водночас, ч. 3 ст. 55 Закону № 796-XII передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, в тому числі питання зарахування певного періоду роботи до страхового стажу особи, врегульоване Законом № 1058-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Крім того, в частині 2 статті 24 Закону № 1058-IV зазначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Крім того, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку № 637).

З наявної у матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.10) судом було встановлено, що трудовий стаж позивача складає 9 років 8 місяців 22 дні, а саме:

- за період роботи на фабриці "Овручанка" Житомирського виробничого об'єднання "Полісся" з 12.02.1990 по 11.01.1991, стаж становить 11 місяців;

- за період роботи на посаді двірника в ДУ-2 з 26.02.1991 по 23.07.1991, стаж становить 4 місяці 28 днів;

- за період роботи на посаді прибиральниці в ДТКП магазин № 29 "Електротовари" з 02.08.1991 по 25.12.1999 стаж становить 8 років 4 місяці 24 дні.

Однак, як вже зазначалось вище за відсутності відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється також і на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, відповідно до довідки керуючого Овруцькою єпархією від 14.10.2017 (а.с.12) ОСОБА_1 працювала просфорницею і технічкою у Свято-Васильківському соборі м. Овруча Житомирської єпархії з 01 вересня 1984 року по 01 листопада 1989 року. Вказана в довідці інформація підтверджується долученими до матеріалів справи копіями первинних документів, а саме приказом про прийняття на роботу №15 від 31.08.1984 (а.с.15) та приказом про звільнення №7 від 01.11.1989 (а.с.13). З наведеного слідує, що трудовий стаж позивача, за період зазначений в довідці, становить 5 років 2 місяці 1 день.

Крім того, згідно з довідкою від 12.01.2018 № 3, виданою Селянським господарством "Норинське" (яке є правонаступником колгоспу ім. Карла Маркса) ОСОБА_1 перебувала членом колгоспу ім. Карла Маркса і працювала у колгоспі з 01.01.1979 по 30.04.1984 (а.с.18). Дана довідка видана на підставі книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспників за 1979-1984 роки, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.19-20). Трудовий стаж позивача, зазначений в довідці від 12.01.2018 № 3 становить 5 років 4 місяці.

Таким чином, загальний трудовий стаж ОСОБА_1, визначений судом на підставі даних трудової книжки та на підставі документів, виданих за місцем роботи, становить 20 років 2 місяці 23 дня, а саме:

- 8 років 4 місяці 24 дні за даними, що містяться в трудовій книжці серії НОМЕР_2 (а.с.10);

- 5 років 2 місяці 1 день за інформацією, зазначеною в довідці від 14.10.2017, виданій керуючим Овруцькою єпархією (а.с.12);

- 5 років 4 місяці за інформацією, зазначеною в довідці від 12.01.2018 № 3, виданій Селянським господарством "Норинське"(а.с.18).

Щодо наданого позивачем трудового договору, укладеного з ОСОБА_1 з одного боку та общиною Свято-Василівського собору м. Овруча з другого боку, згідно з яким позивач зобов'язується працювати прибиральницею та просфорницею Свято-Василівського собору м. Овруча в період з 01.01.1989 по 31.12.1989 (а.с.11), суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З вищезазначеної норми вбачається, що обов'язковою умовою, за наявності якої періоди роботи зазначені в трудовому договорі зараховуються до трудового стажу, є наявність в такому договорі відмітки про його виконання.

Разом з тим, наданий позивачем трудовий договір, відмітки про його виконання не містить, а тому зазначений в ньому період роботи ОСОБА_1 в Свято-Василівського собору м. Овруча з 01.01.1989 по 31.12.1989 не може бути зарахований до трудового стажу останньої. У зв'язку з зазначеним, даний трудовий договір не приймається судом до уваги.

З огляду на положення частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV набутий до запровадження системи персоніфікованого обліку та підтверджений відповідними документами трудовий стаж зараховується до страхового стажу особи. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що встановлений під час розгляду справи на підставі трудової книжки та довідок, виданих за місцем роботи, трудовий стаж позивача в розмірі 20 років 2 місяці та 23 дня, становить її страховий стаж.

З наведеного сліду, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку через відсутність в неї необхідного страхового стажу, відповідач діяв протиправно, оскільки для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку необхідна наявність у особи не менше 15 років страхового стажу, натомість, безспірно встановлений судом під час розгляду справи страховий стаж ОСОБА_1 становить 20 років 2 місяці та 23 дня, що є достатнім для призначення їй пенсії, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За приписами ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірності свої дій щодо незарахування ним до страхового стажу ОСОБА_1, отриманого нею в періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку, трудового стажу в розмірі 20 років 2 місяці та 23 дня та відмови останній у призначенні пенсії на цій підставі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1, набутого нею за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку трудового стажу в розмірі 20 років 2 місяці 23 дня та зобов'язати зарахувати вищезазначений період до страхового стажу позивача.

Крім того, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України у призначенні ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв'язку з відсутністю у неї необхідного страхового стажу.

Щодо вимог позивача в частині зобов'язання Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити їй пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" суд зазначає наступне.

Питання наявності у позивача права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в тому числі встановлення чи дійсно позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, визначення періоду її постійного проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення, а також встановлення факту чи дійсно позивач станом на 1 січня 1993 року прожила або відпрацювала у цій зоні не менше 3 років, не були підставою для відмови у призначенні пенсії та не розглядались судом під час вирішення даного спору.

Повноваження щодо вирішення питання про призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в даному випадку належать до дискреційних повноважень Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Суд, в свою чергу, не може перебирати на себе дискреційні повноваження цього органу в частині визначення наявності у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку та призначати таку пенсію позивачу.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, а тому у задоволенні позову в частині зобов'язання призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції № 18 від 24.05.2018, ОСОБА_1 під час звернення з даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а тому враховуючи часткове задоволення позовних вимог та норму ч. 3 ст. 139 КАС України суд приходить до висновку, що стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гетьмана Виговського, 12, м. Овруч, Житомирська область, 11100; ) у призначенні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 11100; паспорт серії НОМЕР_3 виданий Овруцьким РВУМВС України в Житомирській області 12 квітня 2000 року) пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі відсутності у неї необхідного страхового стажу.

Визнати протиправними дії Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гетьмана Виговського, 12, м. Овруч, Житомирська область, 11100; ) щодо незарахування 20 років 2 місяців 23 днів до страхового стажу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 11100; паспорт серії НОМЕР_3 виданий Овруцьким РВУМВС України в Житомирській області 12 квітня 2000 року).

Зобов'язати Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гетьмана Виговського, 12, м. Овруч, Житомирська область, 11100; ) зарахувати 20 років 2 місяці 23 днів до страхового стажу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 11100; паспорт серії НОМЕР_3 виданий Овруцьким РВУМВС України в Житомирській області 12 квітня 2000 року).

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 11100; паспорт серії НОМЕР_3 виданий Овруцьким РВУМВС України в Житомирській області 12 квітня 2000 року) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гетьмана Виговського, 12, м. Овруч, Житомирська область, 11100; ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя І.Е.Черняхович