Справа № 810/2790/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2018 року

Київ

справа №810/2790/17

адміністративне провадження №К/9901/47251/18, К/9901/47676/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

секретар судового засідання - Калінін О.С.,

учасники справи:

представник позивача - Радченко О.В.

представники відповідачів - Соколов О.В., Морозов П.В., Богдановська Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Головного управління ДФС у м. Києві

на постанови Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 (суддя - Кушнова А.О.)

та Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018 (судді - Василенко Я.М., Файдюк В.В., Бабенко К.А.)

у справі №810/2790/17

за позовом Бобрицької сільської ради

до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Бобрицька сільська рада звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом, із врахуванням уточнень позовних вимог, про визнання протиправною бездіяльності Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області (далі ДПІ) щодо невнесення в інформаційну систему «Податковий блок» оновленої інформації про ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та про зобов'язання Головного управління ДФС у Київській області та Головного управління ДФС у м. Києві перерахувати суми податку всім платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який підлягає зарахуванню до місцевого бюджету с. Бобриця.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Бобрицької сільської ради 7-го скликання 10-ї сесії №90-10-VII від 30.06.2016 встановлено місцевий податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на бюджетний 2017 рік, проте ДПІ не оновила інформацію про ставки податку, залишивши по с. Бобриця ставки, які встановлювались на 2015 рік. В свою чергу, Головне управління ДФС у Київській області та Головне управління ДФС у м. Києві при формуванні податкових повідомлень-рішень з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що знаходиться в с. Бобриця, застосувала ставки податку, які не відповідають рішенню №90-10-VII, внаслідок чого місцевий бюджет с. Бобриця недоотримує грошові кошти.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018, позов задоволено повністю:

- визнано протиправною бездіяльність ДПІ щодо невнесення в інформаційно-телекомунікаційну систему «Податковий блок» оновленої інформації про ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які встановлені рішенням №90-10-VII десятої сесії Бобрицької сільської ради 7-го скликання від 30 червня 2016 року «Про встановлення на 2017 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», для розташованих в селі Бобриця Києво-Святошинського району Київської області об'єктів нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, що оподатковуються у плановому бюджетному періоді 2017 року, який є звітним податковим періодом 2016 року для фізичних осіб та звітним податковим періодом 2017 року для юридичних осіб;

- зобов'язано Головне управління ДФС у Київській області перерахувати всім платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зареєстрованим в Київській області, який підлягає зарахуванню до місцевого бюджету с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2016 року, за ставками, які встановлені рішенням десятої сесії Бобрицької сільської ради 7-го скликання від 30.06.2016 №90-10-VІІ «Про встановлення на 2017 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» з надісланням відповідних податкових повідомлень-рішень платникам податку - фізичним особам (із зазначенням реквізитів місцевого бюджету села Бобриця);

- зобов'язано Головне управління ДФС у м. Києві перерахувати всім платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зареєстрованим в місті Києві, який підлягає зарахуванню до місцевого бюджету с.Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2016 року, за ставками, які встановлені рішенням десятої сесії Бобрицької сільської ради 7-го скликання від 30.06.2016 № 90-10-VІІ «Про встановлення на 2017 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» з надісланням відповідних податкових повідомлень-рішень платникам податку - фізичним особам (із зазначенням реквізитів місцевого бюджету села Бобриця);

- стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі по 1 600 грн. з ДПІ, Головного управління ДФС у м. Києві та Головне управління ДФС у Київській області.

Не погодившись з судовими рішеннями ДПІ та Головне управління ДФС у Київській області звернулись з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просили їх скасувати та відмовити в задоволенні позову. Скаржники зазначили, що суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог, невірно оцінили долучені до справи докази, неправильно застосували при цьому норми матеріального і процесуального права. Зокрема, помилковість висновків судів попередніх інстанцій Скаржники вбачають у невірному застосуванні до податкового періоду 2016 року ставок місцевого податку, який має застосовуватись до податкового періоду 2017 року.

Позивач у своїх запереченнях на касаційні скарги вважає судові рішення законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 159 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищенаведені вимоги кореспондуються з приписами статті 242 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017).

Судові рішення попередніх інстанцій вказаним вимогам процесуального закону не відповідають.

30 червня 2016 року сесією Бобрицької сільської ради 7-го скликання прийнято рішення №90-10-VII «Про встановлення на 2017 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», яким на 2017 рік встановлено ставки місцевого податку та обумовлено, що рішення вступає в силу з 01.01.2017.

Рішення сільради оприлюднено 04.07.2016, а 08.07.2016 його копію направлено податковому органу.

Порушення своїх прав позивач вбачає в тому, що відповідачі у 2017 році при формуванні податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період - 2016 рік, не використовували ставки податку, встановлені рішенням Бобрицької сільської ради скликання від 30.06.2016, а використовували ставки податку, встановлені позивачем рішенням від 04.02.2015 № 784-31-V.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що рішення №90-10-VII десятої сесії Бобрицької сільради від 30.06.2016 «Про встановлення на 2017 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» підлягає застосуванню контролюючими органами в 2017 році при визначенні фізичним особам податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий звітний період 2016 рік. Оскільки ІТС «Податковий блок» ставки зазначеного податку по с.Бобриця були внесені за попередній податковий період 2015 рік та Києво-Святошинською ОДПІ в 2017 році оновлені не були, зазначені в податкових повідомленнях-рішеннях суми податкових зобов'язань фізичних осіб-власників об'єктів нерухомого майна за податковий звітний період 2016 рік підлягають перерахуванню за ставками, встановленими рішенням № 90-10-VII десятої сесії Бобрицької сільської ради 7-го скликання від 30.06.2016.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що орган місцевого самоврядування позбавлений можливості спланувати та розрахувати ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за півтора року до початку відповідного податкового періоду, в т.ч. і через відсутність інформації про розмір мінімальної заробітної плати, який буде встановлений в майбутньому. Отже, відповідачі при визначенні податкових зобов'язань платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичних осіб за податковий звітний період 2016 рік повинні були застосовувати у плановому бюджетному 2017 році ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлені рішенням №90-10-VII від 30.06.2016, яке набрало чинності з 01.01.2017, не скасовано, не визнано незаконним та нечинним в судовому порядку.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду вважає помилковим застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, що регламентують спірні правовідносини.

Так, статтею 4 ПК України визначено основні засади податкового законодавства України.

Відповідно до підпункту 4.1.9 цієї статті одним із принципів податкового законодавства України є принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно з пунктом 10.3. статті 10 Податкового Кодексу України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Підпунктом 12.3.4. статті 12 Податкового Кодексу України обумовлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період).

Питання справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки внормовано положеннями статті 266 Податкового Кодексу України (у відповідній редакції).

Згідно з пунктом 266.5 цієї статті ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.7.2. статті 266 Податкового Кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить, що не може бути плановим період, у якому було прийняте та опубліковане відповідне рішення ради. Плановим у будь-якому разі може бути лише той період, який є наступним після періоду опублікування рішення ради, оскільки зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, а податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Отже, рішення Бобрицької сільради від 30.06.2016 «Про встановлення на 2017 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» може застосовуватися контролюючими органами лише у 2018 році для визначення податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік.

За таких обставин судами попередніх інстанцій зроблено помилковий висновок про те, що при визначенні податкових зобов'язань за 2016 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідачі повинні були застосовувати ставки, встановлені рішенням позивача від 30.06.2016.

Відповідно до статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно зі статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 344, 349, 351, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційні скарги Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Постанови Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 та Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову Бобрицької сільської ради відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови виготовлено 30.08.2018.

Судді І.А. Гончарова

І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова