Справа № 1240/2391/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2391/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Луганській області до товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник про стягнення податкової заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник, відповідно до якого позивач просить суд стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник (, вул. Леніна, 87, смт. Білокуракине, Білокуракинський район, Луганська область) в рахунок погашення податкового боргу у сумі 37297,95 грн. ( тридцять сім тисяч двісті девяносто сім грн. 95 коп.): за період з 30.08.2015 по 29.01.2018 основний борг - 31441,77 грн., пеня - 4138,39 грн., штрафні санкції - 1717,79 грн.; з орендної плати у сумі - 32033,05 грн. основний борг - 26181,31 грн. та пеня - 4133,95 грн. штрафні санкції - 1717,79 грн.; з податку на нерухоме майно у сумі - 5260,46 грн.; з податку на прибуток у сумі - 4,44 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що станом на 16.05.2018 ТОВ «Білокуракинський будівник» допустило податкову заборгованість у сумі 37297,95 грн: основний борг - 31441,77 грн, пеня - 4138,39 грн, штрафні санкції - 1717,79 грн. Податковий борг виник з орендної плати з юридичних осіб, з податку на нерухоме майно, з податку на прибуток приватних підприємств.

Ухвалою суду від 09.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 28 серпня 2018 року.

Представник позивача в судове засідання не прибув, розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з п.1 ч.3 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-78 КАС України, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Білокуракинський будівник» зареєстроване Білокуракинською районною державною адміністрацією 05.12.2002 за номером запису в Єдиному державному реєстрі підприємств, установ та організацій України №2000008, місцезнаходження: 92200, вул.Леніна, 87, смт. Білокуракине, Білокуракинський район, Луганська область. Відповідач перебуває на обліку в Сватівській обєднаній державній податковій інспекції (Білокуракинське відділення) Головного управління ДФС у Луганській області, як платник податків за основним місцем обліку, а також має власні відкриті розрахункові рахунки в установах банків (а.с.40,41).

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується податкова заборгованість у сумі 37297,95 грн, у тому числі: основний борг - 31441,77 грн, пеня - 4138,39 грн, штрафні санкції - 1717,79 грн (а.с.6-13).

Податковий борг складається з наступних податків:

орендна плата з юридичних осіб у сумі - 32033,05 грн (основний борг - 26181,31 грн, пеня - 4133,95 грн, штрафні санкції - 1717,79 грн):

нараховано у звязку з несплатою грошового зобовязання самостійно визначеного відповідачем в податковій декларації з плати за землю за 2015 рік:

- за липень по строку сплати 30.08.2015 у сумі - 1793,48 грн.;

- за серпень по строку сплати 30.09.2015 у сумі - 1793,48 грн.;

- за вересень по строку сплати 30.10.2015 у сумі - 1793,48 грн.;

- 26.11.2015 відповідач частково сплатив податкову заборгованість у сумі 80,03 грн, нараховано пені - 31,37 грн.;

- за жовтень по строку сплати 30.11.2015 у сумі - 1793,48 грн.;

- за листопад по строку сплати 30.12.2015 у сумі - 1793,48 грн.;

- за грудень по строку сплати 30.01.2016 у сумі - 1793,53 грн.;

нараховано у звязку з несплатою грошового зобовязання самостійно визначеного відповідачем в податковій декларації з плати за землю за 2016 рік:

- за січень по строку сплати 01.03.2016 у сумі - 2570,06 грн.;

- за лютий по строку сплати 30.03.2016 у сумі - 2570,06 грн.;

- за березень по строку сплати 30.04.2016 у сумі - 2570,06 грн.;

- за жовтень по строку сплати 30.11.2016 у сумі - 2570,06 грн.;

- за листопад по строку сплати 30.12.2016 у сумі - 2570,06 грн.;

- за грудень по строку сплати 30.01.2017 у сумі - 2570,08 грн.;

- 19.09.2017 відповідач частково сплатив податкову заборгованість у сумі 1897,72 грн, нараховано пені -1121,25 грн.;

- 24.11.2017 відповідач частково сплатив податкову заборгованість у сумі 1000,00 грн, нараховано пені - 603,73 грн.;

- 30.11.2017 відповідач частково сплатив податкову заборгованість у сумі 1700,00 грн, нараховано пені -1016,64 грн.;

- 22.12.2017 відповідач частково сплатив податкову заборгованість у сумі 2300,00 грн, нараховано пені - 1360,96 грн.;

нараховано відповідно до податкового повідомлення - рішення № від 14.12.2017 у сумі - 1595,97 грн., винесеного на підставі акта №1779/12-32 - 12-07/32268990 від 23.11.2017 про результати камеральної перевірки даних податкової декларації з плати за землю ТОВ «Білокуракинський будівник» з питань дотримання граничних термінів сплати за 2014 рік;

нараховано відповідно до податкового повідомлення - рішення № від 14.12.2017 у сумі - 121,82 грн., винесеного на підставі акта №1779/12-32 -12- 07/32268990 від 23.11.2017 про результати камеральної перевірки даних податкової декларації з плати за землю ТОВ «Білокуракинський будівник» з питань дотримання граничних термінів сплати за 2014 рік;

податок на нерухоме майно у сумі - 5260,46 грн.;

нараховано у звязку з несплатою грошового зобовязання самостійно визначеного відповідачем в податковій декларації з податку на нерухоме майно за 2015 рік:

- за третій квартал по строку сплати 30.10.2015 у сумі - 671,94 грн.;

- за четвертий квартал по строку сплати 30.01.2016 у сумі - 671,91 грн.;

нараховано у звязку з несплатою грошового зобовязання самостійно визначеного відповідачем в податковій декларації з податку на нерухоме майно за 2016 рік;

- за четвертий квартал по строку сплати 29.01.2017 у сумі - 783,33 грн.;

нараховано у звязку з несплатою грошового зобовязання самостійно визначеного відповідачем в податковій декларації з податку на нерухоме майно за 2017 рік:

- за перший квартал по строку сплати 29.04.2017 у сумі - 783,32 грн.;?

- за другий квартал по строку сплати 29.07.2017 у сумі - 783,32 грн.;

- за третій квартал по строку сплати 29.10.2017 у сумі - 783,31 грн.;

- за четвертий квартал по строку сплати 29.01.2018 у сумі - 783,33 грн.;

податок на прибуток приватних підприємств у сумі - 4,44 грн:

- 28.02.2017 відповідач частково сплатив податкову заборгованість у сумі 18,01 грн, нараховано пені - 4,44 грн (а.с.8-39,54).

З метою погашення податкового боргу відповідачем, контролюючим органом виставлено податкову вимогу від 11.01.2014 за формою «Ю» №7-12, яка отримана відповідачем 11.01.2011 (а.с.42).

З дати направлення зазначеної вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись, у зв'язку з чим вказана податкова вимога не втратила своєї юридичної сили.

Станом на дату звернення до суду податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Отже, з 01 січня 2017 року відповідно до внесених Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» змін до Податкового кодексу України функція з погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюється органами Державної фіскальної служби України обласного рівня і у спірних правовідносинах належним позивачем є Головне управління ДФС у Луганській області.

Згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг-це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

На підставі п. п. 20.1.18 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є прибуток з джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з пп. 266.1.1. п. 266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп. 266.2.1. п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп. 266.3.1. п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.3. пункту 266.3 ст.266 Податкового кодексу України зазначено, база оподаткування обєкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об'єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об'єкт.

Згідно пп. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Відповідно до пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПКУ податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується:

б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Згідно п. 285.1. ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки; надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

У відповідності до пункту 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

За приписами пункту 56.11 статті 56 ПК України самостійно визначене платником податків податкове зобов'язання оскарженню не підлягає.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

Згідно з підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Підпунктом 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України визначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно з пунктом 131.1 статті 131 ПК України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПКУ для подання податкової декларації.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, позивачем здійснено заходи по стягненню податкового боргу з платника податків, передбачені діючим законодавством, але вони не призвели до погашення податкового боргу, податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків (а.с.51-53).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити.

Питання по судовому збору не вирішується оскільки, відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДФС у Луганській області до товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник про стягнення податкової заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Білокуракинський будівник (, місцезнаходження: вул.Леніна, 87, смт.Білокуракине, Білокуракинський район, Луганська область, 92200) кошти з рахунків платника податків у банках, що його обслуговують в рахунок погашення податкового боргу в сумі 37297,95 грн (тридцять сім тисяч двісті девяносто сім гривень 95 коп) за період з 30.08.2015 по 29.01.2018 (основний борг - 31441,77 грн, пеня - 4138,39 грн, штрафні санкції - 1717,79 грн), у тому числі: з орендної плати у сумі - 32033,05 грн (тридцять дві тисячі тридцять три гривні 05 коп) (основний борг - 26181,31 грн, пеня - 4133,95 грн, штрафні санкції - 1717,79 грн); з податку на нерухоме майно у сумі - 5260,46 грн (пять тисяч двісті шістдесят гривень 46 коп); з податку на прибуток у сумі - 4,44 грн (чотири гривні 44 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_1