Справа № 826/12819/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

30 серпня 2018 року м. Київ № 826/12819/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
доМіністерства охорони здоров'я України
про визнання протиправним та скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства охорони здоров'я України, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 03.08.2018 № 38-0.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що наказом Міністерства охорони здоров'я України від 03.08.2018 № 38-о його звільнено з посади генерального директора Державного підприємства «Укрвакцина».

При цьому, представник позивача вказав на те, що зі змісту оскаржуваного наказу видно, що позивача звільнено відповідно до пп. 14 п. 4 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267.

В той же час, як стверджує останній пп. 14 п. 4 вказаного Положення не надає відповідачеві права виносити накази, зокрема про звільнення генерального директора ДП «Укрвакцина».

Більш того, представник позивача наголошує, що у відповідача не було достатніх правових підстав дня прийняття спірного наказу, оскільки такий наказ прийнято відповідачем на підставі довідки від 13.04.2014 № 1 про проведення перевірки інформації, зазначеної у листі Служби Безпеки України від 20.03.2018 № 30/1/1-2151.

При цьому, чинне законодавство, за висновком представника відповідача, не передбачає способу перевірки який визначений у довідці від 13.04.2014 № 1 про проведення перевірки інформації, а також не передбачає форми оформлення результатів перевірки, як оформлена вказана довідка.

Також представник стверджує, що законодавство не передбачає формування членів комісії, які провели перевірку і оформили зазначену довідку.

Більш того, останній наголосив, що висновки та пропозиції, що викладені у довідці від 13.04.2014 № 1 про проведення перевірки інформації не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на що не можуть бути підставою для звільнення позивача.

Зважаючи на викладене представника позивача просив задовольнити позовні вимоги та скасувати спірний наказ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2018 позовну заяву залишено без руху як таку, що подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), та встановлено строк для їх усунення.

В межах встановленого судом строку недоліки позовної заяви визначені в ухвалі позивачем усунуто.

Разом з тим, з урахуванням додатково отриманих матеріалів, слід зазначити, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує також, у черговості, визначеній ч. 1 ст. 171 КАС України, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, п. 7 ст. 4 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Отже, за змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов'язок виконувати вимоги та приписи. При цьому необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Більш того, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватися цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Як видно з матеріалів справи, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерство охорони здоров'я України є засновником Державного підприємства «Укрвакцина», яке зареєстровано в Реєстрі 13.08.1993.

Разом з тим, наказом Міністерства охорони здоров'я України від 12.12.2012 № 281-о на умовах контракту, який є особливою формою трудового договору, призначено на посаду генерального директора Державного підприємства «Укрвакцина» ОСОБА_1

Зі змісту контракту віл 05.12.2016 № 882 видно, що Міністерств охорони здоров'я України (Міністерство), в особі заступника Міністра охорони здоров'я України з питань європейської інтеграції Сивак О.В., яка діє на підставі Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267 та здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Закону України «Про державну службу», передбачених в частині виконання повноважень державного секретаря Міністерств охорони здоров'я України з однієї сторони, та громадян ОСОБА_1 з іншої сторони (керівник), уклали цей контракт про таке: ОСОБА_1 призначається на посаду генерального директора Державного підприємства «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров'я України (далі - підприємство) на строк дії з 13.12.2016 до 12.12.2019.

Положеннями п. 2 загальних положень контракту віл 05.12.2016 № 882 передбачено, що на підставі цього контракту виникають трудові відносини між керівником підприємства та Міністерством.

Згідно з п. 3 вказаного контракту керівник, який уклав цей контракт, є повноваженим представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов'язків підприємства, передбачених актами законодавства, статутом підприємства, іншими нормативними документами.

Керівник підзвітний Міністерству у межах, установлених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом (п. 5 загальних положень контракту віл 05.12.2016 № 882).

Таким чином, підсумовуючи наведе, в контексті викладених норм та обставин, суд дійшов висновку, що спірні відносини виникли у сфері трудових відносин, які носять приватно-правовий характер, оскільки вказані відносини виникли між, по суті, працівником, фізичною особою ОСОБА_1, та роботодавцем - Міністерством охорони здоров'я України, а спір стосується перевірки законності припинення трудових відносин у зв'язку з прийняттям наказу від 03.08.2018 № 38-о, яким звільнено ОСОБА_1 з посади генерального директора Державного підприємства «Укрвакцина» на підставі контракту віл 05.12.2016 № 882.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією за аналогічних обставин, викладеною у постанові Верховного Суду від 19.02.2018 у справі № 807/1446/15 (провадження №К/9901/6639/18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що даний спід підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 160-162, 170, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров'я України про визнання протиправним та скасування наказу від 03.08.2018 № 38-0, - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до положень ст. 170 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII .

Суддя О.А. Кармазін