Справа № 2а-9619/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 серпня 2011 року 11:15 № 2а-9619/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Черненко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в м.Києві
про визнання протиправним рішення №262226/32-330/1408
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3)

від відповідача Журавльов Р.О. (дов.від 21.07.11 №2516/10/32-434)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації у м. Києві про скасування рішення про застосування фінансових санкцій.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 10.08.2011 року в 11 год. 15 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

В С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги заявлені про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 29.12.2010р. №262226/32-330/1408.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вважає висновок відповідача помилковим та не ґрунтується на нормах чинного законодавства України.

Позивача зазначив, що на дату перевірки термін чинності попередньої ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами АГ № 141457 від 17.09.2009 був вичерпаний, оскільки її було видано на період до 17.09.2010; а чинної ліцензії (за твердженням інспекторів) для перевірки надано не було. Зазначене твердження, яке міститься в Акті, не відповідає фактичним обставинам. Саме за наполяганням відповідача в рамках здійснюваної вказаним органом ліцензування в липні 2010 року позивач дострокового здійснив «переліцензування»у зв'язку із зміною поштової індексації розташування кіосків (МАФів) у Голосіївському районі м. Києві підприємцю було запропоновано достроково замінити чинну станом на липень 2010 року ліцензію (АГ № 141457 від 17.09.2009 - стара ліцензія).

Крім того, позивачем отримано ліцензію серія НОМЕР_2 від 29.07.2010р. термін дії якої встановлено з 22.07.2010 по 21.07.2011р. За нову ліцензію у встановленому порядку внесено відповідну плату. Саме ця нова ліцензія і була надана інспекторам під час перевірки. Проте інспектори навіть відмовилися зафіксувати в Акті факт надання підприємцем для перевірки нової ліцензії, мотивуючи це тим, що нова ліцензія видана підприємцю для здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами в кіоску за адресою АДРЕСА_1, а перевірка здійснюється за адресою АДРЕСА_2. Але ж за поясненнями самих співробітників органу ліцензування, які надавалися підприємцю для обгрунтування необхідності дострокового «переліцензування»кіосків (МАФів) у липні місяці 2010 року, зазначені адреси є тотожними (з урахуванням змін у поштовій індексації місць розташування кіосків (МАФів) у Голосіївському районі м. Києва).

Також позивач зазначає, що розрахована сума фінансових санкцій (6 219,50 гривень), яка міститься в оспорюваному Рішенні-1408, не відповідає показникам вартості тютюнових виробів, які були наявні в кіоску на момент здійснення перевірки. У відповідності до додатків до Акту, вартість партії тютюнових виробів, які знаходились у кіоску на момент перевірки, становила 3 049,75 гривень, а не 3 109,75 гривень, як помилково було визначено під час розрахунку суми фінансових санкцій.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає що висновок відповідача не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а прийняте рішення є необґрунтованим, та підлягає скасуванню.

Відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечував, на його думку під час перевірки зафіксовано порушення відповідачем ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напої та тютюнових виробів», про що складено акт №29.12.2010р. №262226/32-330/1408, яким встановлена продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів для споживачів у закладі, що не має статусу підприємства громадського харчування.

З підстав виявленого порушення відповідачем застосована фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі 6 219,50 грн.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт №0688/01/НОМЕР_1 від 26.10.2010р. про результати позапланової виїзної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст. ст.153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напої та тютюнових виробів»продаж тютюнових виробів без наявності ліцензії.

З підстав виявленого порушення відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних фінансових санкцій від 29.12.2010р. №262226/32-330/1408.

З огляду на виявлене порушення суд зазначає, що відповідно до ст. 15 Закону України від 19.12.1995р. № 481/95-ВР „Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі, на роздрібну торгівлю сидром та перрі (без додання спирту) - 780 гривень на кожне місце торгівлі.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами справляється щоквартально рівними частками і зараховується до державного бюджету згідно з чинним законодавством.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі державної податкової служби, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання, до якої додається копія свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта господарювання, засвідчена нотаріально або органом, який видав оригінал документа. Для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додається довідка податкової служби про реєстрацію електронних контрольно-касових апаратів (книг обліку розрахункових операцій), що знаходяться у місці торгівлі.

Статтею 17 Закону № 481 встановлює, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень;

Акт перевірки від 26.10.10 №0688/01/НОМЕР_1, у якому зафіксовано вказане порушення підписати та отримати один примірник акта позивач - відмовився, про що складено відповідний акт.

27.10.2010 відповідачем надіслано на адресу позивача примірник акту перевірки з додатками, який станом на 26.11.2010 до відповідача не повернувся.

У відповідності до п.п. 2.8. п. 2 „Інструкції про порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»строк розгляду матеріалів та прийняття рішень продовжено строком на 40 днів.

Відповідно до листа від 23.12.2010 № 1416/8вх/26-09/9 ДПІ у Солом'янському районі м. Києва, другий примірник акта перевірки вручено позивачу 22.12.2010.

У зв'язку з наявними порушеннями, відповідачем винесені Рішення про застосування фінансових санкцій від 29.12.2010 № 262226/32-330/1408 (6 219,50 грн.), № 262225/32-330/1409 (6 800,00 грн.).

Рішення від 29.12.2010 № 262226/32-330/1408 (6 219,50 грн.), № 262225/32-330/1409 (6 800,00 грн.) направлені позивачу поштою, але конверт повернувся з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання, про що 10.02.11р. складено акт неможливості вручення рішення № 22/32-331. Зазначене стало підставою для розміщення рішення на стенді оголошень.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня.2003 року № 790 "Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, що підтверджується чеками від 26.10.2010 № 7101, № 7102. На момент перевірки в кіоску знаходились тютюнові вироби на загальну суму 3 109,75 грн. (3109,75 х 200% = 6 219,50 грн.).

З огляду на вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обґрунтування заявлених позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Постанова може бути оскаржена в порядку ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур