Справа № 813/4337/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/2877/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового засідання Гром І.І.,

представника позивача: Білецької М.І.

представника відповідача: Шийовича С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року (Лунь З.І., м. Львів, повний текст рішення складено 12.03.2018 року) у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

28.11.2018 року Комунальне підприємство «Стрийтеплоенерго» (далі позивач, КП «Стрийтеплоенерго») звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України (далі - апелянт, ГУ ДФС у Львівській області) та просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області форми «Ш» № від 13.11.2017року, яким зобов'язано Комунальне підприємство «Стрийтеплоенерго» сплатити штраф в розмірі 10% на суму 150362,52грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області форми «Ш» » № від 13.11.2017року, яким зобов'язано Комунальне підприємство «Стрийтеплоенерго» сплатити штраф в розмірі 20% на суму 333097,00грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за результатами камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток (авансових внесків з податку на прибуток) контролюючим органом встановлено факт порушення позивачем вимог п.57.1 ст. 57 глави 2 розділу ІІ Податкового кодексу України, зокрема в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток. Позивач вважає оскаржені податкові повідомлення - рішення протиправними, оскільки, позивачем виконано обов'язок щодо сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток, а тому останній не може та не повинен нести відповідальність за те, що банківською установою грошові кошти, сплачені позивачем, не перераховані на відповідний рахунок в якості сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток. Обов'язок позивача щодо сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток до бюджету вважається виконаним з моменту подання платіжних доручень до банку. Кошти не надійшли до контролюючого органу з вини банку, отже відповідальність за несвоєчасне перерахування коштів по сплаті позивачем податку має нести саме банк.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області форми «Ш» № від 13.11.2017 року, яким зобов'язано Комунальне підприємство «Стрийтеплоенерго» сплатити штраф в розмірі 10% на суму 150362,52грн.. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області форми «Ш» » № від 13.11.2017, яким зобов'язано Комунальне підприємство «Стрийтеплоенерго» сплатити штраф в розмірі 20% на суму 333097,00грн..

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ГУ ДФС у Львівській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт наполягає на тому, що платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків зборів та інших, лише у випадку коли не відбулося жодного врегулювання НБУ економічних нормативів банку з яким укладена угода. Оскільки постановою правління НБУ від 19.02.2015 року № 116 «Про внесення ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» до категорії неплатоспроможних та рішення № 38 від 19.02.2015 року виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яким запроваджено тимчасову адміністрацію, банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань і таке не виконання не може вважатися порушенням строку перерахування податків і зборів з вини банку, тому вважає, що застосовуючи штрафні санкції діяв на підставі та у спосіб передбачений законом, а відтак оскаржувані податкові-повідомлення рішення є правомірними.

У відзиві на апеляційну скаргу, КП «Стрийтеплоенерго» зазначає, що судом першої інстанції всебічно та повно досліджено всі матеріали справи, суд правомірно прийшов до висновку, що оскаржувані податкові-повідомлення рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, оскільки в даному випадку не відбулося жодного врегулювання НБУ економічних нормативів банку ПАТ КБ «Стандарт», адже Національний банк не здійснює банківський нагляд за банком, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, окрім отримання звітності.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 04.02.2015 року КП «Стрийтеплоенерго» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, у якій, зокрема в рядку 23 відображено суму, що підлягає сплаті щомісячно до державного бюджету - 74367,00грн..

КП «Стрийтеплоенерго», будучи тривалий час постійним клієнтом ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт», протягом звітного періоду з 04.02.2015року по 12.02.2015року перераховано на електронний рахунок кошти на загальну суму 1511100,54 грн. по сплаті податків до бюджету, в тому числі по сплаті податку на прибуток в сумі 300000,00грн.(платіжне доручення №2152 від 12.02.2015року).

Проте, 17.02.2015року начальником відділення ПАТ «КБ «Стандарт» було надано повідомлення КП «Стрийтеплоенерго» про невиконання розрахункових документів та виписку по особовому рахунку №1043 на загальну суму 1383132,54грн..

19.02.2015року Правлінням НБУ винесено постанову № 116 «Про віднесення ПАТ Комерційний Банк «Стандарт» до категорії неплатоспроможних» та виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.02.2015року прийнято рішення № 38 про запровадження з 20.02.2015року тимчасової адміністрації банку та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Комерційний Банк «Стандарт».

Платіжні доручення на загальну суму 1 511 100,54 грн. по сплаті податків до бюджету, що були ініційовані позивачем ПАТ Комерційний Банк «Стандарт» в період з 04.02.2015року по 12.02.2015 року до сьогоднішнього дня залишились не проведеними та списання коштів з поточного рахунку позивача не відбулося.

04.03.2015року позивач звертався до відповідача з заявою щодо надання розстрочення грошового зобов'язання (основного платежу по податку на прибуток підприємства у сумі 892395,11грн.), строк сплати якого ще не настав, на строк 10 місяців рівними платежами. Також, позивачем до заяви про розстрочення було долучено примірник гарантійного листа від 04.03.2015року, де зазначено, що у випадку несплати розстроченого грошового зобов'язання КП «Стрийтеплоенерго» надає у заставу приміщення офісу за адресою: м.Стрий, вул.Новаківського,9, а також долучено пакет необхідних документів, визначених п.100.4 ст.100 Податкового кодексу України, а саме: графік погашення грошового зобов'язання, розрахунок прогнозних надходжень, що гарантують графік погашення розстрочених сум, перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення податкового боргу підприємства, аналіз фінансового стану підприємства щодо встановлення загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу та проведення аналізу, економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань.

Проте, відповідачем не взято до уваги критичного фінансового становища позивача та відмовлено у розстроченні грошового зобов'язання з податку на прибуток.

06.03.2015року КП «Стрийтеплоенерго» зверталось листом вх. №01/201 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Комерційний Банк «Стандарт» - Грицака І.Ю. про необхідність вирішення проблеми та в якомога коротший термін проведення платежів підприємства, однак відповіді на звернення так і не отримало.

Крім цього, позивач звернувся з листом вх.№ 01/237 від 23.03.2015 року до в.о. начальника Стрийської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, де описав вказану ситуацію та роз'яснив, що вини підприємства з приводу порушення строку зарахування податків до бюджетів немає та просив звільнити від відповідальності, про що долучаємо копію листа.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, оскільки неперерахування відповідних сум податкових зобов'язань до бюджету відбулося не внаслідок бездіяльності чи протиправних дій позивача, а з вини банку, оскаржувані податкові повідомлення рішення є протиправними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками та зазначає наступне.

Згідно з п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 ПК України). Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

За правилами пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001року № 2346-III визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відповідно до пункту 1.15 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001року № 2346-III ініціатор це особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу.

Згідно з пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001року № 2346-III під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Пунктом 1.29 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III передбачено, що проведення переказу коштів є обов'язковою функцією, що має виконувати платіжна система.

Згідно з пунктом 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001року № 2346-III банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001року № 2346-III, якою передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

За правилами пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001року № 2346-III з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Наведені законодавчі приписи дають підстави для висновку про те, що обов'язок платника зі сплати податків слід вважати виконаним з дати подання до обслуговуючого банку платіжного доручення на перерахування до бюджету грошових коштів з рахунку платника в банку за наявності в нього достатнього грошового залишку на день платежу.

При цьому платник не несе відповідальності за дії банківських та кредитних установ, які беруть участь у багатостадійному процесі сплати та перерахування податків до бюджету.

Тобто, за наявності в платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового (грошового) зобов'язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що з метою сплати податкового зобов'язання по сплаті податку на прибуток 12.02.2015 року перераховано на електронний рахунок кошти на загальну суму 1 511 100,54грн. по сплаті податків до бюджету, в тому числі по сплаті податку на прибуток в сумі 300000,00грн.(платіжне доручення №2152 від 12.02.2015 року).

Таким чином, позивач виконав усі дії, які від нього залежали, для належного виконання податкових зобов'язань, а саме: своєчасно тобто у строки, подав до банківських установ платіжні доручення про перерахування до бюджету грошових зобов'язань по сплаті податку на прибуток.

Щодо покликання апелянта на те, що постановою правління НБУ від 19.02.2015 року № 116 «Про внесення ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» до категорії неплатоспроможних та рішення № 38 від 19.02.2015 року виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яким запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань і таке не виконання не може вважатися порушенням строку перерахування податків і зборів з вини банку, у зв'язку з тим, що відбулося врегулювання НБУ економічних нормативів банку ПАТ КБ «Стандарт» є безпідставними та не обґрунтованими.

Згідно з пунктом 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Як уже було встановлено судом першої інстанції та апеляційним судом, що метою сплати податкового зобов'язання по сплаті податку на прибуток 12.02.2015 року перераховано на електронний рахунок кошти на загальну суму 1 511 100,54 грн. по сплаті податків до бюджету. Тобто, перерахунок коштів на електронний рахунок відбувся 12.02.2015 року, до настання обставин введення тимчасової адміністрації та внесення банку до категорії не платоспроможних. Відтак, колегія суддів зазначає, що оскільки банком не було вчинено дії які передбачені законом про переказ коштів в день їх надходження чи здійснення такого наступним робочим днем, обставини порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, відбулися з вини банку а не платника податку, а тому всі негативні наслідки не повинні застосовуватися до платника, оскільки той діяв добросовісно.

Крім того, колегія суддів також звертає увагу на те, що згідно до ч. 3 ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України не здійснює банківський нагляд за банком, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію та здійснюється ліквідація, крім отримання звітності, а відтак жодного врегулювання НБУ економічних нормативів банку ПАТ КБ «Стандарт» не відбулося.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись, ч. 3 ст. 243, ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року у справі №813/4337/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 30.08.2018 року.