Справа № 816/1626/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1626/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Жигилія С.П.

суддів: Перцової Т.С. , Бартош Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 (суддя Супрун Є.Б.; м. Полтава; повний текст рішення складено 18.06.2018) по справі № 816/1626/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області, головне управління), в якому просив суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення комісії ГУ ПФУ в Полтавській області від 13.04.2018 № 40 в частині відмови позивачу у підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах у період з 18.05.1988 по 31.12.1988 та з 22.08.1992 по 18.10.1998;

- зобов'язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, стаж роботи позивача у Відкритому акціонерному товаристві "Новосанжарська Сільгосптехніка" з 18.05.1988 по 31.12.1988 та з 22.08.1992 по 18.10.1998.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.04.2018 № 40 в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах у період з 18.05.1988 по 31.12.1988.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) зарахувати до стажу роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, стаж роботи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) у Новосанжарському ремонтному підприємстві з 18.05.1988 по 31.12.1988.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) частину судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору у розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн 20 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року в частині незадоволення позовних вимог та постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказує, що обов'язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком. Стверджує, що оскільки в трудовій книжці містяться записи про роботу у спірний період на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, то зазначені періоди роботи мають бути враховані до його пільгового стажу. Вважає, що дії відповідача щодо неврахування періоду пільгового стажу позивачу, в який не проводилась атестація робочих місць, її своєчасність та яка покладена на керівників підприємств та не залежить від працівника не впливає на зменшення шкідливості умов його праці, а тому позивача не можна позбавити його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року в частині задоволення позовних вимог скасувати як незаконне та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що за відсутності документального підтвердження факту несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця на посаді коваля ручного кування на Новосанжарському ремонтному підприємстві та ВАТ Новосанжарська «Сільгосптехніка» у період з 22.08.1992 по 18.10.1998 право на зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу для призначення пенсії у позивача відсутні.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 (а.с. 48-50), у період з 18.05.1988 по 18.10.1998 працював ковалем ручного кування в Новосанжарському ремонтному підприємстві (з 03.01.1996 - ВАТ Новосанжарська "Сільгосптехніка").

27.02.2018 позивач звернувся до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ в Полтавській області (надалі - Комісія) із заявою про підтвердження стажу роботи на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та переліком необхідних документів (а.с. 43-61).

Рішенням Комісії від 05.04.2018 №40 ОСОБА_1 підтверджено період роботи, передбаченої підпунктом 1 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.1989 по 21.08.1992 та відмовлено в підтвердженні такого ж стажу роботи у період з 18.05.1988 по 31.12.1988 та з 22.08.1992 по 18.10.1998. Підставою відмови вказано: робота на посаді, що не передбачена пільговими Списками №1; відсутність відомостей про проведення атестації робочих місць; відсутні відомості про заробітну плату, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначеній роботі (а.с. 40-42).

Позивач вважає, що відмова Комісії від 05.04.2018 №40, порушує його права та інтереси на належний соціальний захист, у зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість відмови відповідача у підтвердженні стажу роботи позивача на посаді коваля у період з 18.05.1988 по 31.12.1988, яка віднесена до посади Списку №1, зайнятість на якій повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності документального підтвердження факту несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця на посаді коваля ручного кування на Новосанжарському ремонтному підприємстві та ВАТ Новосанжарська "Сільгосптехніка" у період з 22.08.1992 по 18.10.1998 право на зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу для призначення пенсії у позивача не виникло.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п.4.2 зазначеного Порядку, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Відповідно до п. 4.3 Порядку застосування Списків встановлено, що у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, вперше проведеної до 21.08.1997 р., до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Згідно з п.6 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. за № 442 атестація робочих місць передбачає визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є: досягнення віку визначеного ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, атестація робочого місця.

Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р. затверджено списки виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, відповідно до якої за Списком № 1 значаться, в т.ч. ковалі ручного кування (розділ ХІ). Крім того, професія коваля ручного кування передбачена розділом ХІ Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.91 р. N 10.

Отже, виходячи з аналізу наведених приписів колегія суддів зазначає, що посада «коваль ручного кування», яку позивач обіймав у спірний період відноситься до Списку № 1, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 (далі - Порядок).

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Відповідно до п. 11 Порядку для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об'єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи: заяву про підтвердження стажу роботи; документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); трудову книжку; документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Матеріали справи свідчать, що позивач подав до Комісії через ГУ ПФУ в Полтавській області наступні документи: заяву про підтвердження стажу роботи на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 (а.с. 43-44); витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 28.02.2018, згідно з яким записом державного реєстратора від 20.03.2009 підтверджено припинення державної реєстрації юридичної особи відкрите акціонерне товариство Новосанжарська "Сільгосптехніка" в результаті ліквідації (а.с. 45-47); копію трудової книжки позивача від 27.12.1984 серії НОМЕР_2 (а.с. 48-50); архівні довідки від 09.02.2018 № 01-13/38 (а.с. 53), від 18.01.2018р. № 01-13/16 (а.с. 51), виданими комунальною установою "Об'єднаний трудовий архів селищної, сільських рад Новосанжарського району"; довідку від 18.01.2018 № 01-13/15 видану комунальною установою "Об'єднаний трудовий архів селищної, сільських рад Новосанжарського району" (а.с. 56-57); довідку № 45 від 10.09.2003, видану ВАТ Новосанжарська. "Сільгосптехніка", якою підтверджено реорганізацію Новосанжарського ремонтного підприємства у ВА "Новосанжарська Сільгосптехніка" (а.с. 58); лист управління Держпраці у Полтавській області від 26.01.2018 №16-К66/21/14-04/249 (а.с. 55).

Як вбачається із трудової книжки ОСОБА_1, позивач у період з 18.05.1988 по 18.10.1998 працював ковалем ручного кування 3 розряду Новосанжарського ремонтного підприємства згідно з наказом від 18.05.1988 № 31-к. В подальшому вказане підприємство з 03.01.1996 перетворено у ВАТ Новосанжарська "Сільгосптехніка". Наказом від 19.10.1998 № 31-к ВАТ Новосанжарська "Сільгосптехніка" позивач переведений на посаду різальника на пилах, ножовках та верстатах (а.с. 49-50).

Згідно із архівними довідками від 09.02.2018 № 01-13/38 та від 18.01.2018р. № 01-13/16 (а.с. 51), виданими комунальною установою "Об'єднаний трудовий архів селищної, сільських рад Новосанжарського району", у відомостях нарахування заробітної плати працівникам Новосанжарського районного виробничого об'єднання по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства, з 1986 р. - Новосанжарське ремонтне підприємство, з 1995 р. - ВАТ "Новосанжарська Сільгосптехніка" за 1988-1998 роки є такі дані, про заробітну плату на посаді учня коваля з травня 1988 р., коваля з 1989 р. по жовтень 1998р. з 18.05.1988 р. по 31.01.1997 р.; з 01.03.1997 р. по 30.06.1997 р.; з 01.09.1997 р. по 30. 11.1997 р.; 3 01.01.1998 р. по 18.10.1998 р..

Також у архівній довідці від 09.02.2018 № 01-13/38 повідомлено, що у книгах наказів з особового складу Новосанжарського ремонтного підприємства, з 1995 року - ВАТ «Новосанжарська Сільгосптехніка» за 1988-1998 роки, що надійшли на зберігання до КУ «Об'єднаний трудовий архів» відомості про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем та про надання відпусток без збереження заробітної плати на гр.. ОСОБА_1 відсутні.

Згідно із довідкою від 18.01.2018 № 01-13/15, виданою комунальною установою "Об'єднаний трудовий архів селищної, сільських рад Новосанжарського району", відповідно архівного витягу № 2 з наказу № 31 - К від 18.05.1988 по Новосанжарському ремонтному підприємству: перевести тов. ОСОБА_1 з 18.05.1988 ковалем ручного кування 3 розряду ремонтної майстерні, звільнивши його від роботи слюсар цього підрозділу; згідно архівного витягу № 3 з наказу по відкритому акціонерному товариству Новосанжарська "Сільгосптехніка" № 31 - К від 19.10.1998 ОСОБА_1 перевести різальником на пилах, ножівках і верстатах 2 розряду з 19.10.1998; згідно архівного витягу № 3 з наказу по відкритому акціонерному товариству Новосанжарська "Сільгосптехніка" № 31-К від 25.05.2001 ОСОБА_1 звільнити з роботи 25.05.2001.

Отже, записи в трудовій книжці та уточнюючі довідки, видані позивачу, архівних витягів з наказів по підприємству підтверджують, що у період з 18.05.1988 по 18.10.1998 він працював на посаді коваля ручного кування, яка віднесена до посади Списку №1, зайнятість на якій повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість відмови відповідача у підтвердженні стажу роботи на посаді коваля ОСОБА_1 у період з 18.05.1988 по 31.12.1988 та наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Надаючи оцінку правомірності рішення відповідача від 05.04.2018 №40 в частині відмови у підтвердженні роботи на посаді коваля ручного кування у Новосанжарському ремонтному підприємстві та ВАТ Новосанжарська "Сільгосптехніка" за період з 22.08.1992 по 18.10.1998, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій та посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383, п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 р. № 442, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р.

Атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92 р., відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджено за результатами атестації. Результати атестації застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання відповідно до «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови «Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Так, відповідно до п. п. 1, 2, 4, 6 зазначеного Порядку атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Колегія суддів зазначає, що документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що у випадку відсутності атестації робочого місця за умовами праці період роботи особи на відповідній посаді не може бути врахований до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Верховний Суд України у постановах від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 10 вересня 2013 рок (справа № 21-183а13), від 02 грудня 2015 року (справа № 21-1329а15), від 12 квітня 2016 (справа № 21-6501а15), а також Верховний Суд у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 732/2003/14, від 30 січня 2018 року у справі № 506/384/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 132/3610/16-а висловлювали правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Матеріали справи не містять доказів проведення атестації робочих місць за умовами праці у на Новосанжарському ремонтному підприємстві та ВАТ Новосанжарська "Сільгосптехніка" у період з 22.08.1992 по 18.10.1998 на посаді коваля.

Як свідчать матеріали справи, позивачу підтверджено період роботи на Новосанжарському ремонтному підприємстві лише з 01.01.1989 по 21.08.1992, тобто до моменту набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. Згідно листа управління Держпраці у Полтавській області від 26.01.2018 №16-К66/21/14-04/249, в архівних документах, які передані на зберігання, відсутні відомості стосовно проведення у ВАТ "Новосанжарська сільгосптехніка" атестації за умовами праці на робочому місці коваля ручного кування.

Таким чином, за відсутності документального підтвердження факту несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця на посаді коваля ручного кування на Новосанжарському ремонтному підприємстві та ВАТ Новосанжарська "Сільгосптехніка" у період з 22.08.1992 по 18.10.1998 право на зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу для призначення пенсії у позивача не виникло.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності відмови пенсійного органу у підтвердженні періоду роботи з 22.08.1992 по 18.10.1998 та не врахування його до стажу на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 по справі № 816/1626/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова Н.С. Бартош