Справа № 826/13911/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2018 року №826/13911/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправною та скасування постанови про застосування штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» (далі також - позивач, ТОВ «ФК «Фагор», Товариство) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі також - відповідач, Нацкомфінпослуг), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про застосування до ТОВ «ФК «Фагор» за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг від 22 серпня 2016 року № 59/16/4-07.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята відповідачем на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам, так як товариством виконані всі вимоги відповідача щодо надання інформації та документів, та надано вичерпний перелік наявних документів, інформації та письмових пояснень.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у письмовому запереченні на позов та в судовому засіданні щодо позову заперечив, стверджуючи про його необґрунтованість, просив відмовити в його задоволенні.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2016 року до Нацкомфінпослуг надійшло електронне звернення ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2) від 22 липня 2016 року щодо врегулювання взаємовідносин з ТОВ «ФК «Фагор».

З огляду на викладене листом від 02 серпня 2016 року № 4947/16-8 Нацкомфінпослуг направило до ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» вимогу щодо надання інформації та копій документів, а саме:

- договір відступлення права вимоги (факторингу), яким відступлено право грошової вимоги Товариству від ТОВ «ФК «Плеяда» до ОСОБА_2 за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» (далі - Банк) та ОСОБА_2 (далі - Договір) з усіма додатками до нього (витягами з додатків щодо ОСОБА_2), а також договорів, на які йде посилання в договорі;

- кредитний договір, укладений між Банком та ОСОБА_2 зі змінами, у разі наявності;

- договори забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед Банком за кредитним договором зі змінами у разі наявності;

- договір відступлення права вимоги (факторингу), яким відступлено право грошової вимоги ТОВ «ФК «Плеяда» від ПАТ «Банк Михайлівський» до ОСОБА_2 за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 з усіма додатками до нього (витягами з додатків щодо ОСОБА_2), а також договорів, на які йде посилання в Договорі;

- бухгалтерські документи, акти прийому-передачі, акти звірки тощо, первинні документи, що підтверджують суму боргу ОСОБА_2 перед ТОВ «ФК «Фагор»;

- розрахунки заборгованості ОСОБА_2 перед Товариством станом на дату відступлення права вимоги та станом на поточну дату з зазначенням кожного платіжного місяця, сплати відсотків та штрафних санкцій;

- акти приймання-передачі прав вимоги за Договором та первинні бухгалтерські документи, платіжні доручення, що підтверджують перерахування грошових коштів Товариством Банку за придбання права грошової вимоги;

- витяг з журналу обліку укладених і виконаних договорів про відступлення права вимоги (факторингу), картки обліку укладених і виконаних договорів про відступлення права вимоги (факторингу) щодо ОСОБА_2;

- оборотно-сальдові відомості, картки та аналіз рахунків по бухгалтерським рахункам 377, 685 Товариства за період з моменту переходу до Товариства права грошової вимоги до ОСОБА_2 по 01 липня 2016 року поквартально;

- будь-яке листування Товариства з ОСОБА_2 (повідомлення, зокрема про відступлення права вимоги заборгованості ТОВ «ФК «Фагор» по кредитному договору з підтверджуючими документами щодо поштового відправлення), вимоги, скарги тощо, письмові відповіді Товариства;

- зазначити та надати докази, надані ОСОБА_2 щодо відступлення права вимоги Товариству з наданням підтверджуючих документів про поштове відправлення;

- витяг із журналів реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції, в яких відображено реєстрацію одержаних Товариством письмових заяв (вимог, скраг тощо) ОСОБА_2 та письмові відповіді Товариства на вказані заяви (вимоги, скарги тощо) за весь період взаємовідносин з нею;

- письмове пояснення уповноваженої особи Товариства та підтверджуючі документи щодо вжитих товариством заходів стосовно врегулювання відносин із ОСОБА_2;

- матеріали по справі звернення до суду: позовна заява про стягнення заборгованості, ухвала суду, рішення суду, досудова вимога тощо;

- інші відповідні документи та інформацію (вичерпний пакет документів) за даною справою.

Запитувану інформацію та документи Товариству запропоновано надати до Нацкомфінпослуг у строк до 15 серпня 2016 року та у разі відсутності інформації та/або документів на будь-який із зазначених вище пунктів цієї вимоги запропоновано письмово повідомити про причину ненадання.

На виконання зазначеної вимоги листом від 09 серпня 2016 року № 09/08/16 позивач надав відповідачу наступну інформацію та копії документів:

- договору факторингу від 20 травня 2016 року № 1, яким відступлено право грошової вимоги Товариству від ТОВ «ФК «Плеяда» до ОСОБА_2 за кредитними договорами, укладеним ПАТ «Банк Михайлівський» (далі - Банк) з вищевказаною громадянкою з усіма додатками до нього на 8 аркушах;

- кредитного договору, укладеного між Банком та ОСОБА_2 на 2 аркушах (зміни до нього не вносились, тому відсутні і не можуть бути надані);

- договори забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед Банком за кредитними договорами не укладались, тому у товариства відсутні і не можуть бути надані;

- бухгалтерські документи, акти прийому-передачі, акти звірки тощо, первинні документи, що підтверджують суму боргу ОСОБА_2 перед первісним кредитором Банком, а саме витяг з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу від 20 травня 2016 року № 1 на 1 аркуші, інші бухгалтерські документи, акти прийому-передачі, акти звірки тощо, первинні документи, що підтверджують суму боргу зазначеної громадянки, не складались, тому у Товариства відсутні і не можуть бути надані;

- розрахунки заборгованості ОСОБА_2 перед Товариством станом на дату відступлення права вимоги та станом на поточну дату з зазначенням кожного платіжного місяця, сплати відсотків та штрафних санкцій на 1 аркуші;

- акти приймання-передачі прав вимоги (з витягами щодо гр.ОСОБА_2) за договором факторингу від 20 травня 2016 року № 1 на 1 аркуші. Оскільки Товариство придбавало права грошової вимоги не у Банку, то не перераховувало Банку кошти за придбання прав грошової вимоги, тому первинні бухгалтерські документи, платіжні доручення, що підтверджують перерахування грошових коштів товариством Банку за придбання прав грошової вимоги у Товариства відсутні і не можуть бути надані;

- витяг з журналу обліку укладених і виконаних договорів про відступлення права вимоги (факторингу), картки обліку укладених і виконаних договорів про відступлення права вимоги (факторингу) щодо ОСОБА_2 на 1 аркуші;

- пояснення, що згідно з пп.«Іі» п.4.2 договорів ТОВ «ФК «Плеяда» повинне було оформити (підписати та скріпити печаткою) повідомлення про відступлення Товариству права грошової вимоги та всіх інших прав, належних ТОВ «ФК «Плеяда», та надіслати їх позичальникам. Тому будь-яке листування Товариства з ОСОБА_2 (повідомлення, зокрема про відступлення прав вимоги заборгованості за кредитними договорами з підтверджуючими документами щодо поштового відправлення) у Товариства відсутнє і не може бути надане. Зазначена громадянка також не звертались до Товариства і навпаки Товариство не зверталось до неї з вимогами, скаргами тощо. Тому будь-яке листування (вимоги, скарги тощо, письмові відповіді) Товариства з указаною особою відсутнє і не може бути надане;

- пояснення, що законодавство не зобов'язує нового кредитора при отриманні прав вимоги направляти боржникам докази переходу до нього прав. Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. ОСОБА_2 не зверталась до Товариства щодо надання їй доказів відступлення права вимоги за кредитними договорами, у зв'язку з чим докази щодо відступлення права вимоги товариству не надавались їй, тому поштові відправлення на про надання їй відповідних доказів не надсилались і не можуть бути надані. У разі надходження на адресу Товариства відповідних запитів, Товариство надасть усі необхідні документи;

- пояснення, що, оскільки ОСОБА_2 не зверталась до Товариства із заявами вимогами, скаргами тощо), витяг із журналів реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції, в яких відображено реєстрацію одержаних Товариством письмових заяв (вимог, скарг тощо) ОСОБА_2 та письмові відповіді Товариства на вказані заяви (вимоги, скарги тощо) за весь період взаємовідносин з ОСОБА_2 Товариством не може бути складений та наданий;

- інформацію, що письмове пояснення уповноваженої особи Товариства та підтверджуючі документи щодо вжитих заходів стосовно врегулювання відносин із ОСОБА_2 на адресу Товариства не надходили. Також не було заявлено від неї жодних вимог чи претензій. Отже, між ОСОБА_2 та Товариством на даний час будь-яка неврегульованість відносин відсутня, у зв'язку з чим заходи щодо врегулювання відносин з цією громадянкою Товариством не вживались;

- пояснення, що звернення до суду про стягнення заборгованості є правом, а не обов'язком кредитора. Станом на сьогоднішній час Товариство не позивалось до суду до ОСОБА_2 Про наявність будь-яких судових справ щодо Товариства, порушених за її ініціативою також не відомо. Тому такі матеріали як позовна заява про стягнення заборгованості, ухвала суду, рішення суду, досудова вимога тощо у Товариства відсутні і не можуть бути надані;

- пояснення, що інші відповідні документи та інформація (вичерпний пакет документів) за даною справою у Товариства відсутні і не можуть бути надані.

Лист ТОВ «ФК «Фагор» із вище вказаними додатками та поясненнями надійшов до відповідача та був зареєстрований 10 серпня 2016 року за № 4506/ФК.

Вважаючи, що ТОВ «ФК «Фагор» не у повному обсязі надало запитувані документи та інформацію, запитувані у вимозі від 02 серпня 2016 року № 4947/16-8, Нацкомфінпослуг дійшла висновку про вчинення товариством правопорушення, зазначеного у статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у вигляді неподання інформації, про що склала акт від 22 серпня 2016 року.

На підставі вказаного акту Нацкомфінпослуг прийнято постанову від 22 серпня 2016 року № 59/16/4-07 про застосування до ТОВ «ФК «Фагор» штрафної санкції у розмірі 17 000,00 грн. у зв'язку із вчиненням правопорушення, зазначеного у пункті 2 частини першої статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у вигляді неподання, несвоєчасного подання та подання завідомо недостовірно інформації.

Не погоджуючись із постановою про застосування штрафної санкції, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступногоого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон)встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Метою цього Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 28 Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції: надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Відповідно до статті 39 Закону у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 зазначеного Закону національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, поміж іншого, може накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Пунктом 2 частини 1 статті 41 Закону встановлено, що національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції, у тому числі за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указом Президента України від 23 листопада 2011 року № 1070/2011 затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно з пунктами 1 та 2 зазначеного Положення Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Нацкомфінпослуг у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20 листопада 2012 року № 2319 затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України (далі - Положення № 2319).

Це Положення визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Згідно з пунктом 1.3 зазначеного Положення його метою є врегулювання правовідносин, пов'язаних, у тому числі із складанням уповноваженими та посадовими особами Нацкомфінпослуг документів про порушення законодавства про фінансові послуги та застосуванням Нацкомфінпослуг або уповноваженими особами Нацкомфінпослуг заходів впливу.

Згідно з п.п. 1.1, 1.4, 1.5, 2.1, 3.2, 4.13, 4.14, 4.22, 4.26 Положення № 2319 заходи впливу застосовуються в порядку, визначеному цим Положенням.

Нацкомфінпослуг як колегіальний орган або уповноважені особи Нацкомфінпослуг обирають і застосовують заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та застосування таких заходів.

Дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги може міститися, у тому числі в матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Посадова особа Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складає акт про правопорушення.

Належним чином оформлені акт про правопорушення, рішення Нацкомфінпослуг або уповноваженої особи Нацкомфінпослуг про результати розгляду справи про правопорушення вважається надісланим особі, якщо їх надіслано поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис

Нацкомфінпослуг може застосовувати заходи впливу, у тому числі такі як накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Розгляд справ про правопорушення та застосування заходу впливу, передбаченого підпунктом 3 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, належить до повноважень Голови Нацкомфінпослуг або директорів департаментів за напрямами здійснення нагляду за окремими ринками фінансових послуг

Уповноважена особа Нацкомфінпослуг вирішує питання, передбачені у пункті 4.12 цього розділу, визначає дату, час та місце розгляду справи про правопорушення, про що повідомляється особа рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи про правопорушення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис.

Керівник або уповноважений представник особи при розгляді справи про правопорушення має право: знайомитися з усіма матеріалами, які є у справі про правопорушення; бути присутнім при розгляді справи про правопорушення; надавати пояснення (у тому числі письмові), заявляти клопотання по суті виявленого порушення.

Рішення про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1 - 3, 6 - 9 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, набирають чинності з дня їх винесення Нацкомфінпослуг.4.24. Особа може оскаржити рішення про застосування заходу впливу у встановленому законодавством порядку.

Рішення про результати розгляду справи про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за її місцезнаходженням або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття. Рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходу впливу, передбаченого підпунктом 3 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, може бути оскаржене особою до Нацкомфінпослуг як колегіального органу або до суду, а рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1, 2, 4 - 9 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення, - до суду.

З аналізу викладених норм вбачається, що учасники ринків фінансових послуг повинні виконувати вимоги Нацкомфінпослуг та своєчасно і у повному обсязі надавати витребувані останньою інформацію та документи, інакше до них в установленому порядку можуть бути застосовані заходи впливу, зокрема штрафи.

У ході судового розгляду справи встановлено, що ТОВ «ФК «Фагор» подано до Нацкомфінпослуг запитувану інформацію та документи в термін визначений Нацкомфінпослуг, що відповідачем не заперечується.

Матеріалами справи також підтверджується ненадання Товариством усіх запитуваних відповідачем документів, що обґрунтовується поважною причиною - їх відсутністю у Товариства. При цьому існування відсутніх документів взагалі та можлива їх наявність у Товариства відповідачем не доведена.

Доводи відповідача про те, що частина запитуваних документів, на відсутність яких вказує позивач, повинна існувати відповідно до низки законодавчих актів, а частина наданих документів, оформлених з порушенням законодавства, не містить необхідної інформації, судом сприймається критично, оскільки зазначені ним обставини свідчать про неналежне оформлення ТОВ «ФК «Фагор» відповідних документів, а не про їх фактичне існування.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин суд погоджується з доводами позивача про виконання ним у повному обсязі вимоги Нацкомфінпослуг від 02 серпня 2016 року № 4947/16-8 щодо надання запитуваних документів та інформації, які наявні у позивача з огляду на що, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно застосував щодо ТОВ «ФК «Фагор» штраф, тому оспорювана постанова про накладення цього штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Водночас суд також приймає до уваги доводи позивача про недотримання відповідачем порядку застосування заходів впливу, встановленого Положенням № 2319, що полягало у ненаправленні на адресу позивача акту про правопорушення від 22 серпня 2016 року № 65/16/4-08, чим порушено пункт 1.12 зазначеного Положення, та неповідомленні позивача про розгляд справи про правопорушення, що позбавило його можливості бути присутнім під час розгляду справи, надати будь-які пояснення та документи на спростування виявлених контролюючим органом порушень, що свідчить про порушення відповідачем вимог пунктів 4.7 та 4.9 вказаного Положення.

Відтак, з урахуванням проаналізованих норм законодавства та встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду з позовною заявою позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 378,00 грн., що підтверджується квитанцією від 02 вересня 2016 року.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв'язку із задоволенням позову стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» (01103, м.Київ, вул.Німанська, 3, ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м.Київ, вул.Б.Грінченка, 3, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 22 серпня 2016 року № 59/16/4-07 про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» (01103, м.Київ, вул.Німанська, 3, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м.Київ, вул.Б.Грінченка, 3, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко