Справа № 200/5028/17
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/5028/17-а
Провадження №2а/200/647/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.,

при секретарі - Южакової В.А.

за участі позивача - ОСОБА_1

представника відповідача1 - Машталер А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Дніпрі, інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Саврана Дмитра Сергійовича про визнання постанови протиправною та її скасування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25.03.2017 року відносно нього інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Савран Д.С. було винесено постанову серії ЕАА №076046 в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З винесеною постановою він не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував, знак 3.1 додатково не позначено знаком 5.33 або знаком 3.43 , у зв'язку з чим, він є недіючим, у зв'язку з чим, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 25.03.2017 року та провадження по справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

В судовому засіданні представник відповідача1 Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Машталер А.А. заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях. Так, відповідач посилається на те, що обставини правопорушення були зафіксовані нагрудними камерами екіпажу патрульної поліції, позивач тривалий час відмовлявся надавати документи, викликав інший автомобіль патрульної поліції, бажав дві години очікувати адвоката, тобто у всілякий спосіб затягував час, у зв'язку з чим, його посилання на терміновість поїздки, викликану необхідністю доставити додому малолітню дитину є безпідставним. Окрім цього, підчас складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, позивачу було продемонстровано розташування знаків, на що позивач зазначив, що їх не побачив, тому і здійснив рух у забороненому напрямку.

Відповідач2 в судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмові заперечення, посилаючись на аналогічні за своїм змістом обставини, викладені у запереченнях відповідача1 Управління патрульної поліції у м.Дніпрі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Як встановлено та підтверджується матеріалами справи, постановою серії ЕАА №076046 від 25 березня 2017 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення -у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом. Нормою ст. 71 ч. 2 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, як зазначено у наведеній нормі закону, встановлюються окрім іншого протоколом про адміністративне правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем було порушено вимоги знаків 3.1, 4.7 та п.8.4.в ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Так, відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки, відповідно п.8.4 ПДР України поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об'єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Знак 3.1 "Рух заборонено" забороняє рух усіх транспортних засобів у випадках, коли: початок пішохідної зони позначено знаком 5.33; дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому випадку обов'язково додатково встановлюється знак 3.43.

Знак 4.7 має наказове значення - об'їзд перешкоди з правого боку.

Досліджений у судовому засіданні відеозапис з місця вчинення правопорушення, зафіксований на нагрудну камеру поліцейського, свідчить про те, що позивачем дійсно було проігноровано дорожні знаки 3.1 та 4.7 ПДР України, з огляду на місце розташування зупиненого автомобіля позивача та обставин демонстрації поліцейськими дорожніх знаків позивачу.

Водночас, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи та наданого працівниками поліції відеоматеріалу з записом подій, які мали місце під час оформлення відповідачем адміністративного матеріалу відносно позивача вбачається той факт, що позивач при оформленні працівником поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно нього визнав здійснення ним проїзду під заборонний знак.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач, посилаючись на не встановлення обов'язкових додаткових знаків або 5.33, або 3.43 до забороняючого знаку 3.1 відповідних доказів, зокрема фотокарток з місця правопорушення не надав, в той час як надані відповідачем докази, що свідчать про визнання правопорушення позивачем, додатково вказують на факт виконання знаку 3.1 усіма учасниками дорожнього руху впродовж усього часу фіксації адміністративного правопорушення позивача.

Таким чином, враховуючи, що відповідачами були доведено фіксування правопорушення позивача належними та допустимими доказами, невиконання ним вимог дорожніх знаків 3.1 та 4.7 ПДР України визнається і самим позивачем, який заперечує виключно правильність розташування знаку 3.1, не надаючи відповідних доказів на підтвердження своєї позиції, в задоволенні позовних вимог слід відмовити, віднісши судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст.ст.11,71,122,159,161-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Дніпрі, інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Саврана Дмитра Сергійовича про визнання постанови протиправною та її скасування - відмовити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення на підставі Рішення Конституційного суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В. Шевцова