Справа № 826/13609/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

27 серпня 2018 року м. Київ № 826/13609/18

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення позову

за позовом ОСОБА_1
доДержавного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Центра реєстраційних послуг» Мироненка Дмитра Олександровича
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Центра реєстраційних послуг» Мироненка Дмитра Олександровича в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям спеціального розділу), індексний номер: 37723302 від 24.10.2017 року, державного реєстратора Мироненка Дмитра Олександровича, Київська філія комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг», м. Київ;

- скасувати державну реєстрацію про право забудови земельної ділянки (суперфіцій), номер запису про інше речове право 22974105 від 23.10.2017 року, внесену до спеціального розділу «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права» Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Мироненком Дмитром Олександровичем, Київська філія комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг», м. Київ, що виникло згідно договору про право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), серія та номер 1, виданий 26.12.2008 року, видавник ТОВ «ЕСТ ІДЕАЛ»/ОСОБА_3; акту прийому-передачі земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 26.12.2008 року, видавник ТОВ «ЕСТ ІДЕАЛ»/ОСОБА_3

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони відповідачу та третім особам на здійснення (проведення) державної реєстрації прав, в тому числі державної реєстрації інших речових прав та їх обтяжень щодо земельної ділянки площею 0,0905 га кадастровий номер 82149007 та житлового будинку (літ. «О») загальною площею 411 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), що знаходяться за адресою м. Київ, вулиця Тимірязєвська 66, в тому числі заборони будь-яким чином відчужувати вказане майно чи передавати його в іпотеку (заставу) з метою забезпечення виконання зобов'язань перед третіми особами.

Статтею 152 КАС України передбачено вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Частиною першою статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову підписано адвокатом ОСОБА_4

До заяви про забезпечення позову на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_4 подано копію нотаріальної довіреності від 27.04.2018 року.

Ознайомившись із копією довіреності, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 57 цього Кодексу передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Таким чином, сторона у справі має право на звернення до суду самостійно або через свого представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

У свою чергу в силу приписів частини другої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Так, відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 та пункту 4 частини першої статті 37 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 № 3425-XII засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них покладається на нотаріусів та посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 75 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 № 3425-XII передбачено, що нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Цією ж статтею встановлено, що вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.

Крім того, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді (частина п'ята статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналізуючи наведені вище норми суд дійшов висновку, що повноваження представника сторони мають бути підтверджені оригіналом довіреності або її копією, засвідченою у визначеному законом порядку, а саме: особою, яка має повноваження на засвідчення копії довіреності

Водночас, судом встановлено, що заяву про забезпечення позову від імені позивача підписано адвокатом ОСОБА_4.

При цьому, до заяви про забезпечення позову в якості доказу, що підтверджує повноваження ОСОБА_4 на підписання зазначеної заяви, приєднано копію нотаріальної довіреності від 27.04.2018 року (ННС 019545), яку не засвідчено належним чином.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову підписано особою, право якої на вчинення таких дій від імені ОСОБА_1 не підтверджено у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена судом касаційної інстанції, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 19.03.2018 в адміністративній справі № 826/8244/16 та 15.01.2018 в адміністративній справі № 490/11396/16-а.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам пункту 5 частини першої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною сьомою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Оскільки судом встановлено, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, відтак заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 150 - 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 повернути без розгляду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили.

Суддя Л.О. Маруліна