Справа № 159/4068/18
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4068/18
Провадження № 2-а/159/154/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Демченка В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1роти 1 батальону УПП у Луганській області рядового поліції Андрущенка Дмитра Олександровича про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:
Позивач 15.08.18 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, просить визнати протиправною та скасувати як незаконну постанову серії АР № від 11.08.18 р., винесену відповідачем як поліцейським про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (далі оскаржувана постанова). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.18 р. у м. Ковелі Волинської області, по вул. Брестській, 19 відповідачем як поліцейським було винесено оскаржувану постанову № 234578, за якою його було притягнуто до адмінвідповідальності. У оскаржуваній постанові зазначено, що він, керуючи транспортним засобом (далі т/з) ACURA, н. з. НОМЕР_1 , о 17 год. 56 хв. 11.08.18 р. у м. Ковелі Волинської області, на перехресті вул. вул. Незалежності та Брестської при повороті праворуч із вул. Незалежності на вул. Брестську не вказав світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2. «б» ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Оскаржуваною постановою щодо нього застосовано адмінстягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування. Зазначає, що 11.08.18 р. він, дійсно, керував т/з і рухався по вул. Незалежності у м. Ковелі Волинської області з центра міста до Ковельського госпрозрахункового ринка, що по вул. Брестській, 2. Після того як він зупинив т/з на паркові біля ринка по вул. Брестській, 2, до нього підійшов відповідач та повідомив, що він на перехресті вул. вул. Незалежності та Брестської при повороті праворуч з вул. Незалежності на вул. Брестську, не вказав світловим покажчиком поворот відповідного напрямку, чим, ніби то, порушив п. п. 9.2. «б» ПДР України, а саме: здійснюючи маневр повороту праворуч, не увімкнув відповідного світлового покажчика повороту праворуч. З наведеним він не згідний, так як рухався по вул. Незалежності, закінчення якої є початком вул. Брестської, яка, відповідно до знака 2.3 «Головна дорога», встановленого на перехресті вул. вул. Незалежності та Володимирської, є головною дорогою без зміни напрямку руху, так як знак 2.3 встановлено без таблички 7.8 «Напрямок головної дороги», що свідчить про те, що головна дорога напрямку не змінює. Він рухався, не перетинаючи будь - якої лінії дорожньої розмітки та без порушень ПДР України. Покликаючись на п. 9.2 «б» ПДР України, зазначає, що він не змінював напрямку руху, не здійснював розвороту чи перестроювання, а тому не мав обов`язку вмикати покажчик повороту праворуч, порушення п. 9.2 «б» ПДР України не допустив. Однак, відповідач, не звертаючи уваги на його пояснення і спроби довести свою правоту, 11.08.18 р. виніс оскаржувану постанову. Зазначає, що крім цього, оскаржувана постанова не містить викладу його пояснення, хоча він винуватість свою заперечував; покликання на докази, що спростовували б його доводи; будь - якими доказами його винуватість у вчиненні правопорушення не доводиться і такі відсутні. Оцінка доказів відповідачем не проводилась. Він під час розгляду справи заперечував факт правопорушення. Під час розгляду справи відповідач не надав йому будь - яких доказів вчинення ним адмінправопорушення. Покликаючись на ч. 2 ст. 122 КУпАП, п. 9.2 «б» ПДР України, зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Покликаючись на ст. 222, 251, 258, 283, 256, 185 3 КУпАП, п. 4 розд. I, п. 10 розд. III, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1 395 від 07.11.15 р., ст. 122 КУпАП, судову практику, ст. ст. 251, 254 КУпАП, п. 3 розд. II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 1 376 від 06.11.15 р., рішення КС України у справі № 23 рп/2010 від 22.12.10 р., зазначає, що оскаржувана постанова не є належним і допустимим доказом у справі. Вважає свою невинуватість доведеною. Покликаючись на ч. 2 ст. 77, ст. ст. 18, 171 - 2 КАС України, ст. 287, п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, просить позов задовольнити.

Відзиву на позов від відповідача не надійшло.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що, дійсно, 11.08.18 р. він їхав по вул. Незалежності у м. Ковелі Волинської області до «Брестського» ринку і зупинився біля останнього по вул. Брестській для телефонної розмови. До нього під`їхала поліція та зазначила про порушення ним ПДР, а саме: що він не вказав світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2. «б». Він, дійсно, покажчик повороту не вмикав, так як вважав це за непотрібне. Звідки під`їхав службовий автомобіль поліції, уваги не звернув, але зазначає, що позаду його поліція не їхала та деякий час їхала назустріч йому. Він відповідачеві заперечував свою винуватість у вчиненні правопорушення. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позов також підтримав, пояснив, що, дійсно, позивач 11.08.18 р. він їхав по вул. Незалежності у м. Ковелі Волинської області до «Брестського» ринку і зупинився біля останнього. Позивач заперечував свою винуватість у вчиненні правопорушення. Відповідачем невірно вказано місце винесення оскаржуваної постанови, так як вона винесена біля ринку, що по вул. Брестській, 2 у м. Ковелі Волинської області, не біля буд. № 19 по вул. Брестській у м. Ковелі Волинської області. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов до суду не подав.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, дослідивши відтворений у судовому засіданні аудіо - відеозапис з боді камери поліцейського DSJXЗМ 4218 DM 4218 від 11.08.18 р., наданий поліцією; з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Відповідно до змісту п. 9.2 «б» ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед, зокрема, поворотом.
Позивач не заперечує, що він рухався на автомобілі по вул. Незалежності, поїхав понад ринком, розташованим по вул. Брестській, 2, де головна дорога має певний кут зміни напрямку, і зупинився на вул. Брестській біля ринку.
Суд враховує, що вулиця Незалежності у м. Ковелі Волинської області пролягає, зокрема, від перехрестя її з вулицею Володимирською та Сагайдачного до початку вулиці М. Левицького, що примикає та пролягає вліво і має статус другорядної дороги, до початку вул. Брестської як головної, що пролягає вправо під певним кутом до вул. Незалежності та вул. М. Левицького. Вказана вище обставина ні позивачем, ні його представником у судовому засіданні не оспорюється.
Оскільки головна дорога в кінці вул. Незалежності та на початку вул. Брестської у місці прилягання другорядної вул. М. Левицького, повертає вправо, то покликання позивача у його позовній заяві на те, що вул. Незалежності, закінчення якої є початком вул. Брестської, відповідно до знака 2.3 «Головна дорога», встановленого на перехресті вул. вул. Незалежності та Володимирської, є головною дорогою без зміни напрямку руху, об"єктивній дійсності не відповідає.
За змістом п. 1.10 ПДР України, перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.
Таким чином, оскільки у місці зміни напрямку головною дорогою є прилягання другорядної дороги, суд вважає, що у місці, що зазначене у оскаржуваній постанові як місце вчинення позивачем адмінправопорушення, розташоване перехрестя. Кут, утворений осями вулиць Незалежності у місці її закінчення та вул. Брестської у місці її початку, а також вул. М. Левицького, що прилягає, близький до прямого
Як слідує із положень п. 16.14ПДР України, якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.
Цим правилом повинні керуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах.
Таким чином, оскільки у місці, де, як зазначено у оскаржуваній постанові, позивач не увімкнув відповідного світлового покажчика повороту праворуч, а позивач, відповідно, у своїй позовній заяві зазначає про те, що головна дорога напрямку не змінювала, головна дорога, в дійсності, змінила напрямок у місці прилягання другорядної, позивач на цій ділянці свого руху мав би керуватись п. 16.14ПДР України.

Має місцем зміна напрямку головною дорогою там, де закінчується вул. Незалежності і розпочинається вул. Брестська, є прилягання другорядної вулиці вул. М. Левицького, тобто, має місце перехрестя і при зміні напрямку головною дорогою на перехресті, позивач повинен був керуватись правилами проїзду перехресть та подати сигнал світловим покажчиком повороту праворуч. По ходу руху автомобіля позивача перед зміною головною дорогою свого напрямк на вказаному вище перехресті, не встановлено такого дорожнього знака, що вказував би на вигин головної дороги, що дало б право позивачеві продовжувати рух по головні дорозі без вмикання світлового покажчика.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, за що встановлено накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 425 грн..

Відповідно до копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, 11.08.17 р. відповідачем як поліцейським по вул. Брестській, 19 у м. Ковелі Волинської області було винесено щодо позивача оскаржувану постанову. В останній зазначено, що позивач о 17 год. 50 хв. 11.08.18 р. на перехресті вул. Незалежності та Брестської у м. Ковелі Волинської області, керуючи автомобілем марки «ACURA МDХ», н. з. НОМЕР_1 , при повроті праворуч з вул. Незалежності на вул. Брестську, не вказав світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.. Додатків до постанови немає. Копія оскаржуваної постанови вручена позивачеві під розпис.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, вона визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як слідує із пояснень позивача та дослідженого у судовому засіданні відтвореного аудіо відеозапису спілкування сторін 11.08.18 р. у місці зупинення позивачем свого автомобіля, що зафіксовано боді камерою поліцейського, позивач не заперечував того факту, що він не вказав світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, так як вважав, що це не потрібне і що це не складає адмінправопорушення.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні не знайшли свого ствердження доводи представника позивача у тій їх частині, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови було невірно вказано місце розгляду справи, а саме: вул. Брестська, 19, замість вул. Брестська, 2 чи 3, так як автомобіль позивача стояв саме навпроти ринку, що по вул. Брестській, 2, або навпроти будинку під № 3, оскільки навпроти ринку, що по вул. Брестській, 2, в дійсності, розташований будинок АДРЕСА_1 , що і зазначено відповідачем у оскаржуваній постанові вірно.

Порушень вимог КУпАП у діях відповідача суд не вбачає.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що, дійсно, 11.08.18 р. відповідачем як поліцейським на вул. Брестській у м. Ковелі Волинської області було правомірно винесено щодо позивача оскаржувану постанову. Тому відсутні підстави для визнання оскаржуваної постанови протиправною та такою, що підлягає до скасування, закриття провадження у справі про притягнення позивача до адмінвідповідальності з підстав відсутності у його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, ч. 2 ст. 122, ст. ст. 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278, 280, 283 КУпАП, ст. 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду як суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача Демченко Василь Григорович, ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , юридична адреса місця служби: АДРЕСА_4 .

Головуючий:І. М. Логвинюк

Текст рішення суду у повному обсязі виготовлено 31.08.18 р..