Справа № 2а-170/12
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-170/12

Головуючий у 1-й інстанції: Іщенко І.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

28 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 травня 2018 року (постановлену 31 травня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Першотравневого району, Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, Державного казначейства України, третя особа: прокуратура Першотравневого району м. Чернівці про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці із заявою про зміну способу виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці суду від 24.02.2015 у даній справі.

Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31.05.2018 відмовлено у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_2.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31.05.2018 скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити спосіб виконання постанови Першотравневого районного суду м.Чернівці суду від 24.02.2015.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що мотиви з яких суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про зміну способу виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці суду від 24.02.2015 не стосуються предмету вказаної заяви, адже позивач просив суд змінити спосіб виконання вказаної постанови, а суд першої інстанції зазначає про неможливість відстрочення чи розстрочення виконання зазначеного судового рішення.

Від Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача в якому зазначено, що постанова Першотравневого районного суду м.Чернівці суду від 24.02.2015 не виконана у зв'язку із відсутністю бюджетної програми на виконання таких судових рішень.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 у даній справі позов ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної у м. Чернівці ради, Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, Державного казначейства України, третя особа: прокуратура Першотравневого району м.Чернівці про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Зобов'язано Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 05.05.2011 року у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, із врахуванням виплачених сум. Стягнуто з державного бюджету України на користь ОСОБА_2 500 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

03.07.2015 Першотравневим районним судом м. Чернівці видано виконавчий лист від 24.02.2015 для виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015.

Постанова Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 виконана Департаментом праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації в частині розрахунку суми боргу, яка становить 3 360 грн.

В іншій частині постанова Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 не була виконана Департаментом праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації у зв'язку із відсутністю відповідної бюджетної програми для забезпечення виконання таких судових рішень.

Позивач вказує, що за таких обставин постанова Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 не може бути виконана, разом з цим для виконання зазначеної постанови необхідно змінити спосіб її виконання на стягнення із боржника - Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації відповідних коштів на підставі ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

У зв'язку із цим позивач звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015, стягнувши з Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації на його користь суму щорічної разової грошової допомоги до 05.05.2011 в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, із врахуванням виплачених сум.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ч.5 ст.378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови. Оскільки рішення у даній адміністративній справі прийняте 24.02.2015, а тому минув річний термін, з дня ухвалення рішення, протягом якого можливе відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015, однак суд апеляційної інстанції вважає помилковими мотиви з яких суд першої інстанції дійшов відповідного висновку.

Так, в обґрунтування відсутності підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 суд першої інстанції зазначив, що минув річний термін, з дня ухвалення рішення, протягом якого можливе відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

Тобто, вказані висновку суду першої інстанції не стосуються предмету вказаної заяви позивача в якій останній просив суд змінити спосіб виконання вказаної постанови, а не відстрочити чи розстрочити виконання зазначеного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Правила цієї статті кореспондуються із положеннями ч.3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, підставою для застосування положень ч.1 ст.378 КАС України є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Щодо вимоги позивача про встановлення способу виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 шляхом стягнення належних їй коштів з Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, суд зважає на наступне.

Необхідно врахувати відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення.

Враховуючи вимоги статті 378 КАС України та вимоги позивача, останній просить суд фактично змінити зміст резолютивної частини постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015. Тобто, викладені позивачем вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного ОСОБА_3 України, викладеній в постанові від 28 жовтня 2008 року, в якій вказано, що відповідно до статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Виходячи з викладеного колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки судом першої інстанції вірно вирішено заяву позивача про зміну способу виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015, однак мотиви з яких суд першої інстанції дійшов відповідного висновку є помилковими, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити мотивувальну частину ухвали Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31.05.2018 та відмовити у задоволенні заяви позивача про зміну способу виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 з мотивів, які викладені у даній постанові суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Першотравневого району Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії змінити шляхом зміни мотивувальної частини ухвали Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31.05.2018 згідно даної постанови.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4