Справа № 442/5138/15-а
Суддя: Нагірна О. Б.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/5138/15-а
Провадження №2-а/442/3/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Харіва І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Дрогобичі справу № 442/5138/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання постанови протиправною та її скасування, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови №3/61-ф/пз від 02.06.2015 року, виданої Департаментом державної архітектурно- будівельної інспекції у Львівській області в справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов мотивує тим, що 21 липня 2015 року отримав оскаржувану постанову № 3/61-ф/пз, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100,00 (п'ять тисяч сто) гривень. З даною постановою не згідний і вважає її такою, що не відповідає нормам закону . Зокрема зазначає, що оскаржувана постанова винесена на підставі невиконання вимог приписів №№ 3/20 та 3/20/1 від 10.03.2015 , згідно яких у 2010 році він здійснив добудову кладовки та балкону до АДРЕСА_1 без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої у встановленому порядку проектної документації, чим порушив п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою КМ України від 23.05.2011 р., вимоги постанови КМ України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт»

та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, порушує його права, прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому просить адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.12.2016 року провадження в справі було зупинено на час проведення будівельно - технічної експертизи.

Згідно розпорядження суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 12.06.2017 дана справа передана в провадження судді Нагірної О.Б.

Ухвалою суду від 11.06.2018 року провадження в справі поновлено, оскільки відпали обставини, що зумовили зупинення провадження в зазначеній справі. Поряд з тим, в такій ухвалі суд роз'яснипро зміни до Кодексу адміністративного судочинства відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень Закону України № 2147 від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку наданим суду доказам у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснюється для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до ст.31 Закону України «Про планування і забудову територій» (чинного на спірний період) державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням територій здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади

Згідно з п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. N 553 (далі - Порядок) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією.

Відповідно до п.11 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

Матеріалами справи встановлено , що ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. (а.с. 6).

Так, 02.06.2015 працівниками Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області винесено постанову № 3/61-ф/пз, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100,00 (п'ять тисяч сто) гривень за невиконання вимог приписів №№ 3/20 та 3/20/1 від 10.03.2015 (а/с 8-11) , згідно яких у 2010 році він здійснив добудову кладовки та балкону до АДРЕСА_1 без дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженої у встановленому порядку проектної документації, чим порушив п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою КМ України від 23.05.2011 р. № 553 , вимоги постанови КМ України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.05.2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553).

У п.1 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, здійснюється, зокрема, виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Згідно з п.5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. Підставами проведення останніх є, зокрема, звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Відповідно до п.16 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Як передбачено у п.п. 17, 19 Порядку № 553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 244-6 КУпАП, органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право , зокрема, керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад - щодо об'єктів, розташованих в межах населених пунктів

Відповідно до п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011р. №439/2011 (далі - Положення), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно п.4 Положення, Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства.

З матеріалів справи встановлено, що приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №3/20 від 10.03.2015р. та №3/20/1 від 10.03.2015р., протоколи про адміністративні правопорушення №3/20 від 10.03.2015 та №3/20/1 ВІД 10.03.2015 складено на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №3/20 від 10.03.2015р., де зафіксовано, що на земельній ділянці , що відноситься до земель міста, громадянин ОСОБА_1, здійснює будівництво балкону до АДРЕСА_1, яка йому належить на праві спільної сумісної власності, без права на виконання будівельних робіт, чим порушено ст..34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», вимоги постанови КМУ від 13.04.2011р. №466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», тобто в порушення вимог позивач не подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а також не подав декларації про початок підготовчих робіт та , відповідно, не отримав належного дозволу на це.

В мотивах позовної заяви позивач посилається на норми ст. 152 ЖК України вказує, що його діями не було порушено жодну норму національного законодавства.

Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу Української РСР «Виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального

користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта з експлуатацію не потребується".

Але як встановлено з матеріалів справи будівельні роботи позивачем не здійснювались в квартирі, а ззовні, на землях загального користування. А тому суд не може брати такий мотив до уваги як належний.

Також позивач зазначає, що проведені ним роботи не порушують вимог ДБН, а тому відповідно для проведення таких не потрібно отримання дозволу.

Як вбачається з висновку № 445/18 судово-будівельної експертизи за результатами проведених досліджень з урахуванням конструктивної особливості побудованої площадки біля стіни бокового фасаду житлового будинку по АДРЕСА_1 та у відповідності до термінології експерт прийшов до висновку, що прибудована площадка класифікується як тераса, а не балкон. Незавершена тераса є у доброму технічному стані і не суперечить вимогам діючих державних будівельних норм і правил. Вхід у квартиру АДРЕСА_1 не відповідає вимогам п. 7.3.6 Державних будівельних норм України « Пожежна безпека об'єктів будівництва» ДБН В1.1. 7.2016.

Однак суд вважає, що такий висновок № 445/18 судово-будівельної експертизи не є належним у справі доказом, оскільки законодавство вимагає подання повідомлення про початок будівельних робіт, подання декларації про початок підготовчих робіт та отримання дозволу на такі роботи незалежно від того відповідає здійснюване будівництво вимогам діючих державних будівельних норм і правил чи ні.

Однак як встановлено судом таких дій позивачем вчинено не було, в зв'язку з чим останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ч.2 статтею 77 цього Кодексу, а тому у даній справі саме на відповідачу лежить обов'язок доказування правомірності свого рішення.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 256 КпАП України передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач діяв в межах наданих йому законом повноважень та Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №02.06.2015 № 3/61-ф/пз прийнято без порушень норм матеріального та процесуального права, а тому вимоги про скасування такої є безпідставними.

Відповідно до ст..250 КАС України датою винесення рішення є дата виготовлення повного тексту такого.

Керуючись ст.ст. 2, 139, 241, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив :

в позові ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання постанови протиправною та її скасуванням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошеннядо апеляційного адміністративного суду Львівської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Нагірна О.Б.