Справа № 161/7750/18
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/7750/18
Провадження № 2-а/161/362/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючої судді - Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання - Загоровської І.І.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Бубнюка Л.Є.

представника третьої особи - Пилипчука Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Липницького Євгена Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба автомобільних доріг у Волинській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР № 482439 від 07 травня 2018 року.

Свій позов обґрунтовує тим, що постановою відповідача серії АР № 482439 від 07 травня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення т.в.о. начальника ДРП № 4 (майстер) філії «Луцька ДЕД» дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020.00 грн. Дану постанову позивач вважає безпідставною та незаконною.

Згідно вказаної постанови позивач 07.05.2018 року на автодорозі М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче», будучи посадовою особою, порушила правила, норми і стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху, які не відповідають пунктам 3.1.1, 4.1 ДСТУ 3587-97, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки в ній відсутні відомості на якій саме ділянці автодороги виявлено правопорушення та час їх виникнення. На думку позивача, у постанові також не вказано: які конкретно норми ДСТУ 3587-1997 порушено позивачем; в чому полягає протиправність його дій; які саме правові норми ним порушено, що є неприпустимим при кваліфікації діянь правопорушника; в чому полягає його вина.

Позивач звертає увагу на те, що відповідач перевищив свої повноваження і скоїв зловживання службовим становищем, а саме, всупереч нормам законодавства, виніс оскаржувану постанову в той час, коли був зобов'язаний видати для виконання припис про усунення порушень правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а лише в разі невиконання такого припису - притягнути винних осіб до передбаченої законодавством відповідальності. Також вказує, що будь-якої вини в її діях немає, жодних правопорушень не вчиняла. ЇЇ притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі комісійного акту обстеження автомобільних доріг державного значення від 16-20 квітня 2018 року, під час якого виявлено ряд недоліків, що негативно впливають на стан безпеки дорожнього руху на автодорозі, експлуатаційне утримання якої, на умовах Договору про закупівлю послуг, здійснює дочірнє підприємство «Волинський облавтодор».

Із посадової інструкції начальника ДРП дорожньо-транспортного пункту ДП «Волинський облавтодор», затвердженої наказом директора ДП «Волинський облавтодор» від 22 березня 2018 року № 66, вбачається, що начальник ДРП організовує виконання робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування у відповідності з письмовими щомісячними планами-завданнями та актами дефектів, складеними та затвердженими Службою автомобільних доріг у Волинській області - «Замовником» послуг, в межах виділених ним грошових коштів у відповідності до договорів про закупівлю послуг. Таких планів-завдань та актів ОСОБА_4 не отримувала. Позивач вважає, що відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач просить суд постанову про накладення відносно неї адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії АР №482439 від 07.05.2018 року скасувати, а провадження по вказаній справі закрити.

До початку розгляду справи по суті відповідачем було подано клопотання про залучення Служби автомобільних доріг у Волинській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, так як рішення у даній справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси та обов'язки. Ухвалою від 18 червня 2018 року клопотання судом було задоволено.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити. Суду зазначає, що ОСОБА_4 працює майстром ДРП № 4 філії «Луцька ДЕД» з 01 листопада 2017 року, а з 13 квітня лише тимчасово виконує обов'язки начальника ДРП № 4. І саме тому, що вона ці обов'язки виконувала тимчасово, вона не є суб'єктом даного правопорушення. Крім цього, наказом філії «Луцька ДЕД» № 30-К від 21.05.2018 року ОСОБА_4, т.в.о. начальника ДРП з 22.05.2018 року за її згодою переведено на посаду майстра ДРП № 4. Представник позивача також надав суду копію посадової інструкції начальника дорожньо-транспортного пункту філії, затвердженої наказом №66 від 22 березня 2018 року, відповідно до якої, позивач не є тією посадовою особою, яка відповідає за експлуатаційний стан технічних засобів організації дорожнього руху, обладнання автомобільних доріг, вулиць і доріг населених пунктів та залізничних переїздів, та несе адміністративну відповідальність перед державою за стан автомобільних доріг, які зазначені в оскаржуваній постанові.

Представник відповідача Бубнюк Л.Є. позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Зокрема, представник відповідача зазначає, що в травні, позивач, будучи посадовою особою, порушила правила, норми і стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху, які не відповідають пунктам 3.1.1, 4.1 ДСТУ 3587-97, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП. На доводи представника щодо того, що ОСОБА_4 не повинна нести відповідальності за вказане правопорушення, так як вона виконувала обов'язки начальника ДРП № 4 тимчасово, представник відповідача повністю заперечував.

Представник третьої особи покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи зазначені вище норми законодавства, суд приходить до висновку, що необхідність в поновленні позивачу строку звернення до суду з даним позовом відсутня, оскільки перебіг вказаного строку починається з наступного дня після винесення оскаржуваної постанови, тобто з 08.05.2018 року, а позовна заява ОСОБА_4 подана до суду 18.05.2018 року, тобто в межах процесуального строку передбаченого законодавством.

Частиною 1 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Судом встановлено, що 07.05.2018 року інспектором ВБДР УПП у Волинській області лейтенантом поліції Липницьким А.П. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія АР № 482439 на ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 1020 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП (а.с. 9).

Згідно оскаржуваної постанови від 07.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_4, на автодорозі М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче», будучи посадовою особою, порушила правила, норми і стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху, які не відповідають пунктам 3.1.1, 4.1 ДСТУ 3587-97, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП (а.с.9)

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

В оскаржуваній постанові відсутні відомості про те, на якій саме ділянці автодороги виявлено правопорушення та час їх виникнення, які конкретно норми ДСТУ 3587-1997 порушено позивачем, в чому полягає протиправність його дій, які саме правові норми ним порушено, що є неприпустимим при кваліфікації діянь правопорушника та в чому полягає його вина.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на момент винесення постанови працювала на посаді тимчасово виконуючого начальника ДРП № 3 філії «Луцька ДЕД» дочірнього підприємства «Волинський облавтодор».

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про автомобільні дороги" автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Згідно ст. 10 ЗУ "Про автомобільні дороги" Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Згідно п.п. 9, 10 ст. 11 зазначеного Закону основними обов'язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації.

Відповідно до організаційної структури Державної служби автомобільних доріг, органом управління автомобільними дорогами у Волинській області є Служба автомобільних доріг у Волинській області.

21.04.2017 року між Службою автомобільних доріг у Волинській області, як Замовником, і дочірнім підприємством «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», як Підрядником, укладено договір № 01.4/10/17 про закупівлю послуг з поточного дрібного ремонту автомобільних доріг загального користування державного значення у Волинській області (а.с. 41-44).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 вищезазначеного договору, виконавець зобов'язується надати замовникові послуги з поточного дрібного ремонту автомобільних доріг загального користування державного значення у Волинській області.

При цьому, відповідно до п. 1.3 вказаного договору послуги виконуються Підрядником згідно з вимогами чинних нормативно-правових актів, а також відповідно до щомісячних Планів-завдань, затверджених Замовником в межах ціни цього договору.

Зі змісту зазначеного договору слідує, що завдання на проведення конкретних робіт Підряднику надається Замовником.

ДРП № 3 філії «Луцька ДЕД» Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є структурним підрозділом без права юридичної особи дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України". Філія здійснює свою діяльність на принципах підпорядкованості і підзвітності органам управління підприємства, керівник якого несе матеріальну і дисциплінарну відповідальність за стан фінансово-господарської діяльності філії.

З довідки № 82 від 12.06.2018 року, виданої начальником філії «Луцька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор», вбачається, що протягом жовтня 2017 року - травня 2018 року щомісячні плани-завдання та акти дефектів на утримання дороги М-19 «Доманово- Ковель-Чернівці_ Теребляче» і відповідні фінансові ресурси на адресу філії «Луцька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор» від замовника - Служби автомобільних доріг у Волинській області не поступали, тендерні процедури на закупівлю дорожніх знаків не проводились.

Крім цього, слід звернути увагу на те, що 22 березня 2018 року наказом №66 була затверджена Посадова інструкція начальника дорожньо-транспортного пункту філії, відповідно до якої, позивач не є тією посадовою особою, яка відповідає за експлуатаційний стан технічних засобів організації дорожнього руху, обладнання автомобільних доріг, вулиць і доріг населених пунктів та залізничних переїздів, та несе адміністративну відповідальність перед державою за стан автомобільних доріг, які зазначені в оскаржуваній постанові. При винесенні оскаржуваної постанови, відповідач керувався Посадовою інструкцією начальника Дорожньо-ремонтного пункту, затвердженої директором ДП «Волинський облавтодор» редакції 2006 року, яка станом на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП втратила чинність, при цьому положення нової посадової інструкції (яка вступила в дію з 22.03.2018), та відповідно до якої ОСОБА_4 не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 не є доведеною, а у її діях відсутні подія та склад правопорушення, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскаржувану постанову слід скасувати, провадження по даній справі закрити.

Керуючись ст.ст. 7, 140, 251, 256, 280 КУпАП, ст. ст. 8, 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України ст.ст. 7, 10 Закону України "Про автомобільні дороги", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліціїЛипницького Євгена Петровича, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Служба автомобільних доріг у Волинській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Липницького Євгена Петровича серії АР № 482439 від 07 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Провадження по справі відносно т.в.о. начальника ДРП №4 філії «Луцька ДЕД» дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» ОСОБА_4 закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення -закрити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 20 серпня 2018 року. .

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук