Справа № 826/848/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/57
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2018 року № 826/848/18

За позовом ОСОБА_1

До Головного управління ДФС у м. Києві

Про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.11.2017 р. №.

Ухвалою суду від 19.01.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.02.2018 р. представником відповідача до суду подано відзив на адміністративний позов.

07.02.2018 р. позивачем подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе розглянути спір в порядку письмового провадження, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для об'єктивного та повного встановлення обставин справи та надання їм оцінки.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2016 р. між ОСОБА_2 та ПАТ "КБ "Хрещатик" укладено договір №225D-650854 банківського вкладу "Різдвяний сніг" в доларах США із щомісячною сплатою процентів, згідно умов якого вона мала право передати свої повноваження на розпорядження вкладом і процентами по ньому іншій особі на підставі довіреності, оформленої в Банку, або в іншому порядку згідно з чинним законодавством України.

05.04.2016 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування грошових коштів на депозитному рахунку, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дурбієм А.В. та зареєстрований в реєстрі за №480, відповідно до якого дарувальник подарувала обдарованій ОСОБА_1, а остання прийняла в дар від дарувальника грошові кошти в сумі 6820,83 доларів США (що виходячи з офіційного обмінного курсу (1 долар США = 25,99 грн.), встановленого Національним банком України на день укладення даного договору, еквівалентно 177 273,37 грн., які знаходяться на депозитному рахунку дарувальника в ПАТ "КБ "Хрещатик", і є 1/12 частиною депозитного вкладу дарувальника та розміщені в зазначеній банківській установі на підставі договору №225D-650854 банківського вкладу "Різдвяний сніг" в доларах США від 05.01.2016 р.

В подальшому рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.05.2018 р. у справі №754/17178/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 визнано недійсним вказаний договір дарування грошових коштів на депозитному рахунку від 05.04.2016 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дурбієм А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 480.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 р. №234 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРІЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21.04.2016 р. № 560 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 р. №46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 р. №913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень ліквідатора банку". http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/165-pat-kb-khreshchatyk

24.05.2017 р. Головне управління ДФС у м. Києві направило ОСОБА_1 листа за №4551/Ж/26-15-13-04-14, згідно якого повідомлено про те, що відповідно до даних центральної бази ДРФО ДФС України нею у 2016 р. отримано дохід унаслідок прийняття у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення, у зв'язку з чим запропоновано прибути до контролюючого органу для подання податкової декларації про майновий стан і доходи.

Відповідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичний осіб за формою №1 ДФ "Про суми виплачених доходів і утриманих з них податків фізичних осіб" в перевіряємому періоді фізична особа ОСОБА_1 отримала дохід за ознакою "114" - "дохід, отриманий у спадщину (подарований) від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення" за ІІ квартал 2016 року у сумі 177 273,37грн.

Листом від 10.10.2017 р. позивач повідомила контролюючий орган про обставини укладення нею з ОСОБА_2 договору дарування грошових коштів на депозитному рахунку від 05.04.2016 р., фактичне неотримання вказаних коштів та перебування банку у процедурі ліквідації, що виключає обов'язок подавати податкову декларацію та сплачувати податок з доходів фізичних осіб.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, наказу від 20.09.2017 р. №9515 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзду перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з отриманого доходу у вигляді вартості успадкованого майна платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., про що складено акт від 27.10.17 р. №2126/26-15-42-02-12/НОМЕР_2.

Згідно акту встановлено порушення ОСОБА_1:

- п.п. 49.18.4 п.49.18 ст. 49 розділу ІІ, п. 176.1, ст. 176, п. 179.1, п. 179.2 ст. 179 Податкового кодексу України щодо неподання податкової декларації про майновий стан і доходи з відповідними додатками за 2016 рік;

- п.п. "а" п. 176.1 п. 176, п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України щодо ненадання на перевірку Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

-пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174, пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1, п. 179.2 ст. 179 Податкового кодексу України щодо невиконання обов'язку декларування доходу по договору дарування у вигляді вартості майна від фізичної особи, що не є членом першого ступеня споріднення у 2016 року, в розмірі 177 273,37 грн., результаті чого занижено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в сумі 8863,67 грн.

За наслідками перевірки Головним управлінням ДФС у місті Києві винесено податкове повідомлення-рішення №, яким ОСОБА_1 нараховано суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 11079,59 грн., за основним платежем 8863,67 грн., за штрафним (фінансовими) санкціями 2215,92 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням ДФС України від 14.12.17 р. вказане податкове повідомлення-рішення залишене без змін.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправними та просить його скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що не отримувала грошові кошти на депозитний рахунок, який мав бути відкритий на її ім'я у ПАТ "КБ "Хрещатик" за договором № 480 від 05.04.2016 р., та не отримувала жодних відсотків за даним договором, а отже обов'язок щодо сплати податку на доходи фізичних осіб у 2016 році у неї не виникав.

Крім того, в ПАТ КБ "Хрещатик" запроваджено тимчасову адміністрацію, і банк перебуває у стадії ліквідації, отже у позивача відсутній обов'язок по сплаті податку на доходи фізичних осіб та подачі декларації про майновий стан та доходи.

Також позивач посилається на факт визнання вказаного договору дарування недійсним в судовому порядку.

Відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві - проти задоволення позовних вимог заперечив, підтримавши висновки акту перевірки.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

В даному випадку позапланова нев'їздна перевірка з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з отриманого доходу у вигляді вартості успадкованого майна платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., про що складено акт від 27.10.17 р. №2126/26-15-42-02-12/, на підставі наказу від 20.09.2017 р. №9515 проведена Головним управлінням ДФС у м. Києві саме у зв'язку з тим, що позивач, на думку контролюючого органу, мав подати податкову декларацію про доходи фізичних осіб за 2016 р., задекларувати та сплатити податок, що ним зроблено не було. Тобто, при вирішення питання про призначення перевірки контролюючим органом дотримано вимог законодавства.

Щодо висновків акту перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд зазначає наступне.

Положеннями пп. 162.1.1 п.162.1 ст. 162 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом (п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 164.2.10 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Відповідно до п. 174.6 ст. 174 Податкового кодексу України оподаткування доходу, отриманого платником податку як дарунок (або в результаті укладення договору дарування) від фізичних осіб. Кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини.

Згідно п. 174.1 ст. 174 цього Кодексу об'єктом спадщини платника податку є, зокрема, об'єкт нерухомості.

Ставки податку на доходи фізичних осіб, за якими оподатковуються об'єкти спадщини, передбачено п. 174.2 та 174.6 ст. 174 Податкового кодексу України, пп. 174.2.3 якої визначено, що за ставкою, визначеною у п.167.1 ст. 167 цього Кодексу, для будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцем від спадкодавця-нерезидента, та для будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцем-нерезидентом від спадкодавця-резидента.

Водночас за ставкою 5%, визначеною п. 167.2 ст. 167 Податковим кодексом України, оподатковується вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення (пп.174.2.2п.174.2 ст.174 Податкового кодексу України), норми щодо чого підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки сторони договорів дарування не знаходяться в родинних відносинах.

При цьому відповідно до п. 174.3 ст. 174 Податкового кодексу України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, включається спадкоємцями до складу загального річного доходу платника податку, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб.

Згідно з п. 174.4 ст. 174 Податкового кодексу України нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину та/або посвідчення договорів дарування в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.

Згідно з п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Водночас, згідно п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

В даному випадку підставою для нарахування позивачу податку на прибуток фізичних осіб став висновок контролюючого органу про те, що отримана в дарунок сума 177 273,37 грн. за договором дарування грошових коштів на депозитному рахунку від 05.04.2016 р. входить до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу позивача і, відповідно, з вказаного доходу має бути сплачений податок.

Суд не може погодитися з вказаним висновком з таких підстав.

Обставини укладення вказаного договору дарування були предметом розгляду по цивільній справі Деснянського районного суду м. Києва №754/17178/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Згідно рішення від 29.05.2018 р. у вказаній справі встановлено, що у порушення умов договору від 05.01.2016 р. ПАТ "КБ "Хрещатик" не повернув ОСОБА_2 ні суму вкладу у розмірі 81850,00 доларів США, ні проценти, передбачені договором, і тому вона має намір позиватись до власників ПАТ "КБ "Хрещатик" з вимогою повернути кошти, що були розміщені на депозитному рахунку...

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про включення її в реєстр кредиторів ПАТ "КБ "Хрещатик".

Однак, відповідно до відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.07.2016 р. №21-036-30398/16 на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку ОСОБА_1 не обліковувався, як вкладник депозитного рахунку, і тому не підлягають відшкодуванню Фондом операції, не відображені за даними банку.

Отже, ОСОБА_1 позбавлена можливості звернутися до банку, як до належного позивача у правовідносинах, які склалися між дарувальником та банком згідно договору банківського вкладу.

Відповідно до листа ПАТ "КБ "Хрещатик" від 01.09.2017 р. №2-2/4032 кошти, що знаходились на депозитному рахунку згідно договору №225D-650854 банківського вкладу "Різдвяний сніг" в доларах США від 05.01.2016 року були списані з особового рахунку ОСОБА_2, що позбавляє можливості прийняти дарунок ОСОБА_4 за договором дарування від 05.04.2016 р. http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74596605

З огляду на вказані обставини договір дарування було визнано недійним, і станом на 30.06.2018 р. вказане судове рішення набуло законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд враховує встановлені факти і висновки суду згідно вказаного судового рішення під час розгляду адміністративної справи, і вони свідчать про те, що позивачкою фактично не було отримано подарованих коштів, тому вони не становлять її дохід і не є об'єктом оподаткування згідно вищевикладених положень Податкового кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В даному випадку відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення на порушення принципу обґрунтованості, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 чинного КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, також належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи разом з позовною заявою позивачем надано копію договору про надання правової допомоги (витяг) від 14.09.2017 р., укладеного позивачем з ФОП ОСОБА_5, предметом якого є надання правової допомоги Клієнту з приводу надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності, підготовку позову до адміністративного суду щодо оскарження податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.11.2017 року № , надано Акт виконаних робіт згідно договору про надання правничої допомоги № 7, згідно якого надано консультації з податкового законодавства, складено позовну заяву про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.11.2017 року, виготовлено копії необхідних документів, а також копію квитанції від 12.01.2018 р. про сплату 6400 грн. за вказаним договором.

Як встановлено судом, витрати на правничу допомогу у розмірі 6400 грн. стягнуто на користь ОСОБА_1 згідно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2018 р. у справі №826/849/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.11.2017 року. Вказане рішення винесено за результатами документальної позапланової невиїздної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з отриманого доходу у вигляді вартості успадкованого майна платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., про що складено акт від 27.10.17 р. №2126/26-15-42-02-12/НОМЕР_2, за результатами якої винесено і оскаржуване податкове повідрмлення-рішення №.

Оскільки питання про стягнення вказаних витрат судом вирішено в іншій справі, суд не вважає за можливе стягнути вказані витрати повторно.

У випадку, якщо під час надання правничої допомоги під час розгляду справи №826/848/18 позивачем було понесено витрати, що не охоплені раніше сплаченою та відшкодованою сумою 6 400 грн., це питання може бути вирішене шляхом прийняття додаткового рішення по справі.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 17.11.2017 №.

3. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві понесені судові витрати у розмірі 704, 8 грн. на користь ОСОБА_1.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 14.08.18 р.