Справа № 2а-9928/10/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. № ≪ Внутрішній Номер справи &?н;
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 жовтня 2010 року 10:57 № 2а-9928/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Качура І.А. , суддів Федорчука А.Б. Каракашьяна С.К. при секретарі судового засідання Богдан В.Є. вирішив адміністративну справу

за позовом Закритог акцірнерного товариства Управління механізації "Київзеленбуд"
до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку

проскасування рішення № 819 від 04.06.2010року
за участю представників сторін:

при секретарі Богдан В.Є.

за участю представників сторін:

від позивача Коваленко В.В. (паспорт серія НОМЕР_1)

від відповідача Геросименко А.Ю. (дов. від 14.04.10р. №100/5653)

треті особи на стороні відповідача - Ділова Л.О. (паспорт серії НОМЕР_2), Абакумова А.С. (паспорт серії НОМЕР_3)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Закритого акціонерного товариства Управління механізації «Київзеленбуд»до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку про скасування рішення №819 від 04.06.2010 року.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 28.10.2010 року в 10 год. 57 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення №819 від04.06.2010 року Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

В обґрунтування заявленого позову позивач покликається на ті обставини, що відповідач безпідставно та не у відповідності з п. 30 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», виніс рішення, яким зупинив внесення змін до системи власників іменних цінних паперів позивача, клірингу та укладення договорів купівлі-продажу цінних паперів строком на один рік з 04.06.2010 року по 04.06.2011 року.

Позивач зазначає, правовідносини щодо виявлення порушень та порядку розгляду справ про порушення на ринку цінних паперів регулюються «Правилами розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій»затвердженими рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11 грудня 2007 р. N 2272.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Розділу І вказаних Правил зазначено: «ці Правила визначають порядок та строки розгляду Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку справ про порушення громадянами, посадовими особами та юридичними особами вимог законодавства на ринку цінних паперів.»

Отже, при виявленні порушення зі сторони позивача на ринку цінних паперів відповідач мав керуватися вказаними правилами та розглядати справу про порушення в порядку та строки, обумовлені у правилах. Відповідно до п. 1 Розділу III Правил «Справа про правопорушення може бути порушена тільки в тому разі, якщо є достатні дані, які вказують на наявність правопорушення.»

Позивач зазначає на той факт, що відповідачем не було винесено постанову про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів, не було складено акт про правопорушення, тим більше не було віддано його на підпис повноважному представнику позивача та не відібрано від нього пояснення, оскільки вказаних документів позивач не отримував. Крім того позивач також не отримував Постанови про призначення дати розгляду справи про правопорушення, не викликався до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку для слухання справи, не надавав своїх пояснень. Також відповідачем не було за результатами розгляду справи винесено постанови. Та взагалі нічого не відомо які правопорушення комісія має на увазі, що дає підстави на застосування санкцій зазначених в оскарженому Рішенні.

Єдиним документом, з яким було ознайомлено позивача є оскаржуване Рішення відповідача від 04.06.2010 року № 819.

Отже відповідачем не було виявлено порушень на ринку цінних паперів зі сторони позивача.

За таких підстав, відповідач, не виявивши порушення зі сторони позивача, незаконно, необґрунтовано та з перевищенням наданих йому повноважень, не маючи підстав і керуватися п. 30 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», виніс незаконне Рішення на підставі саме вказаної норми, яким порушуються права позивача обумовлені Законом України «Про акціонерні товариства», а саме ст.15 - право акціонерного товариства на збільшення статутного капіталу, ст. 17 - право на анулювання акцій, ст. 18 - право на здійснення консолідації та дроблення акцій, ст. 66 - право на викуп акціонерним товариством розміщених ним цінних паперів. Крім того, Позивач не має можливості привести діяльність товариства у відповідність до п. 2 ст. 20, та ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства».

За таких підстав, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та скасувати рішення №819 від 04.06.2010 року.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Відповідач вказує на факт, що 09.09.2006 загальними зборами акціонерів ЗАТ «Управління механізації Київзеленбуд»прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу на суму 2 000 000 гривень шляхом закритого (приватного) розміщення 2 000 000 простих іменних акцій номінальною вартістю 1 гривня.

18.09.2006 до відповідача надійшли документи позивача на реєстрацію випуску акцій. Рішенням Комісії від 17.10.2006 №1147 прийнято рішення щодо реєстрації випуску акцій ЗАТ «Управління механізації «Київзеленбуд».

На підставі рішення Комісії територіальним управлінням Комісії в м. Києві реєстровано випуск акцій ЗАТ «Управління механізації «Київзеленбуд»та видані тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій від 03.11.2006 №28/10/1/06-Т.

Відповідач вказує на те, що протягом квітня-травня 2009 року до Комісії надійшло на розгляд понад 10 скарг від акціонерів ЗАТ «Управління механізації «Київзеленбуд». 18.04.08 відбулась робоча зустріч акціонерів (їх представників) ЗАТ «Управління механізації «Київзеленбуд» та представників структурних підрозділів центрального апарату Комісії. За результатами проведеної центральним апаратом перевірки документів, виявлені численні порушення про проведенні емісії.

Крім того встановлено, що надані ЗАТ «УМ «Київзеленбуд»до Комісії документи для реєстрації випуску акцій не підтверджують виконання товариством належним чином ст.43 Закону України «Про господарські товариства»в частині персонального повідомлення акціонерів про скликання загальних зборів акціонерів, що стало однією із підстав для визнання Комісією позовів по вищезазначеним справам.

Таким чином, на підставі виявлених порушень та численних скарг акціонерів ЗАТ «УМ «Київзеленбуд»Комісією прийнято Рішення від 04.06.2010 №819 «щодо припинення внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ «УМ Київзеленбуд», клірингу та укладення договорів купівлі-продажу цінних паперів ЗАТ «УМ «Київзеленбуд»».

За таких підстав просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Залучені треті особи підтримали вимоги відповідача, просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Частиною другою статті 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку є державним органом.

До системи цього органу входять Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку, її центральний апарат і територіальні органи. Державна комісія з цінних паперів фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи. Комісія може делегувати надані їй повноваження центральному апарату і територіальним органам шляхом прийняття відповідного рішення, затвердженого у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 4 статті 7 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»одним із основних завдань Комісії є захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних перів в Україні»Комісія здійснює державне регулювання ринку цінних паперів в Україні.

Згідно з частиною 16 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку них паперів в Україні»Комісія має право: призначати тимчасово (до двох місяців) працівників фондових бірж, депозитаріїв та інших установ інфраструктури фондового ринку, зупиняти або припиняти допуск цінних паперів на фондові біржі або торгівлю їй на будь-якій фондовій біржі, зупиняти кліринг та укладення договорів купівлі-продажу, цінних паперів на фондових біржах на певний термін для захисту держави, інвесторі.

Відповідно до частини 30 статті 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»Комісія, для захисту інтересів держави та інвесторів цінні папери зупиняти на підставі рішення Комісії внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника на строк до усунення порушень, що стали підставою для прийняття такого рішення.

На підставі рішення Комісії територіальним управлінням Комісії в м. Києві реєстровано випуск акцій ЗАТ «Управління механізації «Київзеленбуд»та видане у часове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій від 03.11.2006 №28/10/1/06-Т.

Також, судом виявлено, що Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку встановлено, що надані ЗАТ «УМ «Київзеленбуд»до Комісії документи для реєстрації випуску акцій не підтверджують виконання товариством належним чином ст.43 Закону України «Про господарські товариства»в частині персонального повідомлення акціонерів про скликання загальних зборів акціонерів, що стало однією із підстав для визнання Комісією позовів по вищезазначеним справам.

Таким чином, на підставі виявлених порушень та численних скарг акціонерів ЗАТ «УМ «Київзеленбуд»Комісією прийнято Рішення від 04.06.2010 №819 «щодо припинення внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ «УМ Київзеленбуд», клірингу та укладення договорів купівлі-продажу цінних паперів ЗАТ «УМ «Київзеленбуд».

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів їх правовідносин.

Основними вимогами до рішення суб'єкта владних повноважень в спірних правовідносинах є законність такого рішення (тобто правильне застосування норм матеріального права) та дотримання при його прийнятті вимог процесуальних норм тобто, норм, які встановлюють процедуру прийняття даного рішення).

Відповідно до вимог чинного законодавства України рішення суб'єкта владних і повноважень повинно відповідати як вимогам законності (тобто правильне застосування норм матеріального права), так і бути прийнятим у точній відповідності до встановленої законом процедури (дотриманням процесуальних норм).

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на вищевикладене, недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття, розгляду участю відповідних осіб тощо, може бути підставою для визнання такого акту недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття правильного акта.

Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про те, що Комісія приймаючи Рішення від 04.06.2010 №819 «щодо зупинені внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ «УМ Київзеленбуд», клірингу та укладення договорів купівлі-продажу цінних паперів ЗАТ «УМ«Київзеленбуд»»- діяла відповідно до чинного законодавства та в межах наданих законодавством України повноважень.

Частиною першою статті 94 КАС України встановлено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із статтею 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено обгрунтування заявлених позовних вимог, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 71, 94, 97, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Окружного адміністративного суду м. Києва, -

ПОСТАНОВИЛА:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Постанова може бути оскаржена в порядку ст.ст.185-187 КАС України.

Головуючий Суддя І.А. Качур

Судді &?и; Суддя учасник колегії &g ;