Справа № 448/1196/18
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/1196/18
Провадження № 2-а/448/178/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.08.2018 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.Б., розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України, третя особа - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України Скоромний Ярослав Ігорович про скасування постанови №1811/20900/17 у справі про порушення митних правил від 29.05.2017р.,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №1811/20900/17 у справі про порушення митних правил від 29.05.2017р. про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного Кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Одночасно, представник позивача подав до суду клопотання про поновлення строку для звернення до суду із даним позовом, покликаючись на те, що оскаржувану постанову митниці щодо ОСОБА_1 він (адвокат ОСОБА_3) отримав лише 04.08.2018р., що підтверджується листом-конвертом, адресованим Львівською митницею ДФС та витягом із сайту Укропошти, тому не міг вчасно звернутись до суду із вказаним позовом.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що вказана позовна заява підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту перший статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно пункту 35 рішення Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Заява N 20347/03): Суд повторює, що пункт 1 статті 6 ( 995_004 ) гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб.

Пункт 38 рішення Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» (Заява N 8863/06): норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Частиною 1, 2 ст. 122 КАСУ передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч.3 ст.529 МК України скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, виходячи із положень ст.289 КУпАП, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно до ч.6 ст.161 КАСУ, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Справа Девеер проти Бельгії»).

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою з вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

При вирішенні питання про поновлення строку суд виходить з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця обставина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Разом із позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача зазначив, що оскаржувану постанову він отримав лише 04.08.2018р., що стало перешкодою звернення до суду в межах строків, встановлених законом.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена 29.05.2017 року в присутності ОСОБА_1 та копія постанови цього ж дня була їй вручена. Тобто, станом на 29.05.2017р. позивачу було відомо про порушення, на її думку, її прав, свобод чи інтересів.

До суду з даним адміністративним позовом представник позивача звернувся лише 14.08.2018року, тобто після спливу десятиденного строку на оскарження даної постанови у суді, зокрема після спливу більш ніж річного строку з дня винесення оскаржуваної постанови.

Також суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 звернулась за професійною правничою допомогою (за наданням їй безоплатної вторинної допомоги) 05.07.2018р., тобто після спливу річного строку з дня притягнення її до адміністративної відповідальності.

При цьому, у поданому клопотанні про поновлення строку для звернення до суду із даною скаргою, представником позивача ОСОБА_3 не наведені жодні об'єктивні причини (обставини, які були об'єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення ОСОБА_1, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій), внаслідок яких позивач ОСОБА_1 не змогла вчасно звернутися за професійною правничою допомогою, так і вчасно реалізувати своє право на подання даного адміністративного позову до суду.

Відтак підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними - відсутні, оскільки у позовній заяві та у доданих до неї документів не було наведено причин, які унеможливлювали позивачу чи, незалежно від його волі, заважали йому своєчасно звернутись за судовим захистом.

Дослідивши клопотання представника позивача про поновлення строку для звернення до суду, вважаю його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Будь-яких документально підтверджуючих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду сторона позивача не надала, зазначені представником позивача підстави причин пропуску строку звернення до суду не визнаються судом поважними.

Згідно з імперативною нормою, передбаченою п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадку, передбаченому ч.2 ст.123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на наведене, враховуючи подання адміністративного позову із пропуском строку звернення до адміністративного суду та те, що із позовної заяви та матеріалів справи судом не знайдено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, вважаю за необхідне застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду та повернути позовну заяву позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122-123, 169, 286 КАС України, ст.529 Митного кодексу України, ст.289 КУпАП, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України, третя особа - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України Скоромний Ярослав Ігорович про скасування постанови №1811/20900/17 у справі про порушення митних правил від 29.05.2017р. - повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

У відповідності до пп. 15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Ухвала набрала законної сили « » 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак