Справа № 473/653/17
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/653/17
РІШЕННЯ

іменем України

"23" серпня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з таким позовом в якому (з врахуванням подальших уточнень) вказувала, що 30 листопада 2015 року головний інспектор Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В. склала відносно неї акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно акту та протоколу позивачка в порушення вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.ст. 7, 9 «Про архітектурну діяльність», будучи замовником будівництва, проводила будівельні роботи на об'єкті «Реконструкція квартири за рахунок прибудови та будівництво вигрібної ями» за адресою: АДРЕСА_1 без відповідних документів, що надають право виконувати такі роботи та затвердженої проектної документації.

На підставі протоколу 11 грудня 2015 року головним інспектором Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В. було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Позивачка вважала, що в її діяннях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, оскільки:

- вона не є замовником будівництва та забудовником, будівельні роботи здійснювалися за замовленням та силами інших співвласників квартири АДРЕСА_2 (ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який притягнутий за скоєне до відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП);

- вона не є (спеціальним) суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП.

Також ОСОБА_1 вказувала на те, що розгляд адміністративної справи відбувався однобічно, не об'єктивно, не безсторонньо, з грубими процесуальними порушеннями, а саме без повідомлення позивачки про час та місце розгляду справи, що позбавило її можливості знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, давати пояснення, подавати докази, користуватися правничою допомогою, без врахування обставин порушення та особи порушника. Оскаржувана постанова не містить обґрунтування покладення на позивачку стягнення в максимально допустимому розмірі.

В зв'язку з цим ОСОБА_1 просила про визнання незаконною оскаржуваної постанови та її скасування.

Також позивачка просила поновити їй встановлений законом строк на звернення до суду з адміністративним позовом, обґрунтовуючи його пропущення наявністю поважних причин (невчасним отриманням копії оскаржуваної постанови, відсутністю правової освіти та практики щодо оскарження постанов органів ДАБІ, що призвело до необхідності пошуку представника, підготовки до оскарження рішення).

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 12 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року позивачці відмовлено в поновленні строку для звернення до суду з адміністративним позовом, позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 26 червня 2018 року ухвалу Вознесенського міськрайонного суду від 12 травня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для нового розгляду.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 10 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, позивачці поновлено строк на звернення з позовом до суду, справу призначено до розгляду на 23 серпня 2018 року, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов до початку розгляду справи по суті.

20 серпня 2018 року представник Управління ДАБІ у Миколаївській області Єпіфанова Н.І. подала відзив на позовну заяву в якому вважала оскаржувану постанову такою, що винесена у повній відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому не вбачала підстав для її скасування.

При цьому у відзиві вказувала на те, що:

- позивачка є співвласником квартири АДРЕСА_2, а тому повинна нести відповідальність за її технічний стан, в тому числі й за проведення на об'єкті будівельних робіт без відповідних документів, що надають право виконувати такі роботи;

- твердження ОСОБА_1 про те, що вона не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП є помилковими, оскільки суб'єктом вказаного правопорушення є забудовник (замовник будівництва).

- твердження ОСОБА_1 про те, що розгляд адміністративної справи відбувався з грубими процесуальними порушеннями, зокрема без повідомлення позивачки про час та місце розгляду справи, без врахування обставин порушення та особи порушника є надуманими, оскільки позивачка була присутня під час складання відносно неї акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та протоколу про адміністративне правопорушення та зауважень не висловлювала. Незважаючи на спроби ухилення позивачки, остання була належним чином повідомлена про обставини та фіксування факту порушення, час та місце розгляду адміністративної справи, проте участі в розгляді справи не приймала, жодних заяв, клопотань, додаткових доказів, що б вплинули на результат розгляду адміністративної справи не подавала. В зв'язку з цим 11 грудня 2015 року головним інспектором Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В., було проведено розгляд адміністративної справи в передбаченому законом порядку, встановлено в діях позивачки склад адміністративного правопорушення та за врахуванням обставин порушення, особи порушника, було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. Оскаржувана постанова, незважаючи на всі спроби ухилення позивачки, була вручена їй в установленому законом порядку.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не з'явилися, проте останній надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Суд з врахуванням вимог ч. 9 ст. 205, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 286 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без участі учасників справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2015 року головний інспектор Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В. під час проведення позапланової перевірки склала відносно ОСОБА_1 акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно акту та протоколу позивачка в порушення вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст.ст. 7, 9 «Про архітектурну діяльність», будучи замовником будівництва, проводила будівельні роботи на об'єкті «Реконструкція квартири за рахунок прибудови та будівництво вигрібної ями» за адресою: АДРЕСА_1 без відповідних документів, що надають право виконувати такі роботи та затвердженої проектної документації.

На підставі протоколу 11 грудня 2015 року головним інспектором Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В. було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного:

1)в частині тверджень про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» замовник (забудовник) - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (ст.ст. 7, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»).

Замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності (ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт»).

Відповідно до ч. 7 ст. 96 КУпАП (в редакції Закону від 03 грудня 2015 року, що був чинним на час винесення оскаржуваної постанови) виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів ІI категорії складності тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст (склад) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП становлять наступні елементи:

- об'єкт правопорушення - суспільні відносини у сфері містобудування;

- об'єктивна сторона правопорушення - дії у вигляді виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів ІI категорії складності;

- суб'єкт правопорушення - загальний, а саме особа, яка замовляла або виконувала будівельні роботи без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт або ж навела недостовірні дані у такій декларації (забудовник, власник об'єкта будівництва - замовник будівельних робіт, інший суб'єкт містобудування);

- суб'єктивна сторона правопорушення - умисна форма вини (наявність умислу).

Таким чином суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП є загальний суб'єкт, а саме:

- забудовник (замовник) - в разі, якщо замовник та забудовник поєднані в одній особі (замовник самостійно проводить будівельні роботи);

- замовник - в разі, якщо замовник та забудовник не поєднані в одній особі (будівельні роботи здійснюються сторонньою особою за завданням замовника).

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на праві власності в рівних частках (по 1/3 частці за кожним) за ОСОБА_1, ОСОБА_3 (який ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер) та ОСОБА_4 (а.с. 164-165).

За вказаною адресою зареєстрований та мешкає власник ОСОБА_4

Позивачка зареєстрована за цією ж адресою, проте з 2009 року фактично мешкає по АДРЕСА_5 (а.с. 23, 40, 48).

05 листопада 2015 року ОСОБА_7 до Управління ДАБІ подано заяву про проведення перевірки та притягнення до відповідальності сусіда - власника квартири АДРЕСА_4, який на закріпленій за будинком території проводив незаконні будівельні роботи, що створювали незручності іншим мешканцям (а.с. 66).

В порядку проведення перевірки заяви інспектором Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В. складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та за наслідками складення акту притягнуто до відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Постанова про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП набрала законної сили та перебуває на виконанні.

Таким чином відповідачем не надано, а матеріали справи не містять переконливих доказів, що позивачка є замовником будівництва, фактичним забудовником або іншим чином приймала участь або надавала згоду на проведення будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт. Такі твердження спростовуються вищезазначеними доказами, згідно яких позивачка тривалий час в квартирі АДРЕСА_4 не мешкала, в той час як житлом користувався ОСОБА_4, згідно заяви ОСОБА_8, забудовником є сусід, тобто особа чоловічої статі та до відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення вже притягнуто ОСОБА_4

1)в частині наявності грубих процесуальних порушень під час розгляду адміністративної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Проте відповідачем не надано, а в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, що б свідчили про те, що позивачка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Надані сторонами письмові докази не свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений, а адміністративна справа - розглянута за належного повідомлення та/або за особистою участю ОСОБА_1

Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2015 року повідомлення про проведення позапланової перевірки додержання вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил направлено лише ОСОБА_4 (а.с. 162). Дані щодо направлення аналогічного повідомлення ОСОБА_1 або отримання такого повідомлення, зокрема за місцем її фактичного проживання матеріали справи не містять.

Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та протокол про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2015 року не містять підписів ОСОБА_1 або інформації щодо відмови позивачки від їх підписання.

Фотофіксація перевірки не вказує на те, що ОСОБА_1 була присутня під час її проведення (а.с. 170-174).

Також матеріали справи не містять доказів, що позивачка в передбаченому законом порядку була повідомлена про час та місце розгляду адміністративної справи, приймала в ній участь та вчасно отримала оскаржувану постанову.

В той же час згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В зв'язку з порушеннями ОСОБА_1 була позбавлена можливості ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання тощо, а відповідач - належним чином з'ясувати обставини справи, надати їм належну оцінку та прийняти закону та обґрунтовану постанову.

Таким чином адміністративна справа була розглянута з порушенням процесуальних норм та прав позивачки, однобічно, без врахування всіх обставин справи.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказаним принципам оскаржувана постанова не відповідає.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин, а саме наявності під час здійснення адміністративного провадження щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності суттєвих порушень процесуальних норм, прав позивачки, що призвело до однобічного розгляду, неналежної перевірки, неврахування всіх обставин справи, а тому суд вважає, що оскаржувану постанову суб'єкта владних повноважень слід скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до компетентного органу.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасування - задовольнити.

Постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №312 від 11 грудня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 96 КУпАП відносно ОСОБА_1 визнати незаконною та скасувати, а справу направити на новий розгляд до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв