Справа № 350/1623/16-а
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/5814/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області про визнання нечинним та скасування рішення,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Максимів І.В.,

час ухвалення рішення: 08:31:41,

місце ухвалення рішення - смт.Рожнятів,

дата складання повного тексту рішення не вказана,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, в якому просила визнати нечинним та скасувати рішення Сваричівської сільської ради шостої сесії сьомого демократичного скликання від 03.07.2016 року № 69-6/2016 «Про відміну рішення сесії від 29.09.2013 року».

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Таке рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Сваричівська сільська рада при прийнятті рішення від 03.07.2017 року про скасування рішення Сваричівської сільської ради від 29 вересня 2013 року «Про визначення меж житлової вулиці Грушевського» діяла в межах передбачених Конституцією та законами України, позивач ОСОБА_1 не довела порушення її прав чи інтересів внаслідок прийняття такого рішення, а тому суд вважає, що є всі підстави для відмови у позові.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення Сваричівської сільської ради від 29.09.2013 «Про визначення меж житлової вулиці Грушевського» було виконано частиною осіб, яких воно стосувалось та носило ненормативний індивідуальний характер, тому таке рішення не може бути скасоване органом, який його видав. Вважає, що оспорюване рішення суперечить рішенню Конституційного суду України № 7-рп/2009. Крім цього, при прийнятті оскаржуваного рішення сільська рада порушила вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про місцеве самоврядування».

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі його представника, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника позивача на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.09.2013 р. Сваричівською сільською радою було винесено рішення «Про визначення меж житлової вулиці Грушевського», яким сільська рада вирішила погодити проектну пропозицію відділу містобудування та архітектури РДА щодо визначення границі розширення меж житлової частини вулиці Грушевського та зобов'язано жителів вул. Грушевського ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_1 привести свої огорожі в межах передбачених схемою відповідно таблиці 7.3 п. 7.36 ДБН 360 - 92 «Містобудування планування і забудови міських і сільських поселень», або згідно своїх будівельних паспортів на забудову земельних ділянок (а.с.11).

На виконання вказаного рішення, комісією Сваричівської сільської ради складено акт від 31.10.2013 про визначення та винесення в натурі (на місцевості) межі вул. Грушевського згідно генерального плану забудови с. Сваричів, проектних пропозицій по визначенню меж житлової вулиці Грушевського (а.с.8).

Згідно акту, складеного комісією Сваричівської сільської ради 03.12.2013 року, жителями вул. Грушевського, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 рішення сільської ради від 29.09.2013 року не виконано. (а.с.12). Про те, що рішення сесії сільської ради від 29.09.2013 року не виконано, також свідчить лист Сваричівської сільської ради на ім'я начальника Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 10.12.2013 року № 842/02-26 (а.с.30).

Рішенням сесії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 24.03.2013 р. № 203-16/2013 сільська рада вирішила визнати існуючий генплан с. Сваричів, розроблений інститутом «Івано-Франківськагропроект» в 1988 році, можливим для подальшого використання до моменту його розроблення (оновлення) та погодження згідно чинного законодавства (а.с.31).

У відповідь на звернення ОСОБА_1 від 16.03.2015 року Український державний науково-дослідний інститут проектування міст імені ОСОБА_11 «Діпромісто» листом № 7/131 від 17.03.2015 року повідомив, що на замовлення Сваричівської сільської ради ДП «Діпромісто» розробляється проектна документація «Зміни до генерального плану села Сваричів».

Рішенням сесії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 22.12.2015 № 23-2/2015 «Про затвердження генерального плану села Сваричів» було затверджено містобудівну документацію «Генеральний план села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області», розроблений Івано-Франківською філією ДП Український державний науково-дослідний інститут проектування міст імені ОСОБА_11 «Діпромісто» та визнано таким, що втратив чинність Генеральний план села Сваричів Рожнятівського району Івано-Франківської області, який розроблений «Івано-Франківськагропроект» в 1988 році. Вказане рішення відповідно до його п. 3 оприлюднено шляхом розміщення на офіційному сайті Рожнятівської РДА (а.с.35). Проект цього рішення про затвердження генерального плану села Сваричів був доведений до відома громадян 24.05.2015 року шляхом його оприлюднення на дошці оголошень Сваричівської сільської ради.

03.07.2016 року сесія Сваричівської сільської ради своїм рішенням № 69-6/2016 «Про відміну рішення сесії від 29.09.2013 року» відмінила в цілому рішення сесії сільської ради від 29.09.2013 року «Про визначення меж житлової частини вулиці Грушевського». (а.с.6).

Підставами для прийняття Сваричівською сільською радою вказаного рішення від 03.07.2016 слугувало колективне звернення жителів вул. Грушевського села Сваричів від 09.06.2016 та проект рішення комісії з питань земельних відносин Сваричівської сільської ради від 29.06.2016 про те, що рішення від 29.09.2013 «Про визначення меж житлової частини вулиці Грушевського» суперечить генеральному плану с. Сваричів та рішенню сесії «Про затвердження генерального плану с. Сваричів» від 22.12.2015, а тому рішення підлягає до скасування. (а.с.6, 40, 100-104).

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з цією позовною заявою.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції керувався наступними мотивами, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно частин 1, 4 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно п. 42 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Конституційний Суд України в рішенні № 7-рп/2009 зробив висновки, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

В обґрунтування вимог як позовної заяви так і апеляційної скарги позивач стверджує, що рішення Сваричівської сільської ради від 29 вересня 2013 року «Про визначення меж житлової вулиці Грушевського» було виконано частиною осіб, яких воно стосувалось, та носило ненормативний індивідуальний характер, а тому таке рішення не може бути скасоване органом, який його видав. Однак, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, а саме: акту, складеного комісією Сваричівської сільської ради від 03.12.2013, листа Сваричівської сільської ради від 10.12.2013 № 842/02-26 (а.с.30), жителями вул. Грушевського рішення сільської ради від 29.09.2013 не виконано, а тому твердження позивача про те, що рішення виконане і тому не може бути скасоване чи змінене, є помилковим.

Крім цього, Конституційний Суд України у Рішенні від 16 квітня 2009 р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції, ст. 25, ч. 14 ст. 46, частин 1, 10 ст. 59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У постановах від 18 листопада 2014 року (справа № 21-438а14) та 4 червня 2013 року (справа № 21-64а13) Верховний Суд України зазначив таке: Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є субєктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Враховуючи те, що рішення сесії Сваричівської сільської ради «Про визначення меж житлової вулиці Грушевського» від 29.09.2013 року не було виконане громадянами, яких воно стосувалось, суперечило рішенню сесії Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 22.12.2015 року № 23-2/2015 «Про затвердження генерального плану села Сваричів», а тому суд вважає, що сесія Сваричівської сільської ради в межах своїх повноважень та компетенції мала право скасувати рішення від 29.03.2013 року.

Той факт, що права позивача щодо володіння, користування та розпорядження її земельною ділянкою, а також щодо користування вул. Грушевського с. Сваричів не порушені, підтверджується також рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20.12.2016, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.02.2017 (а.с.60-74) і, в силу дії норми ч. 4 ст. 78 КАС України не потребує доказування.

Щодо твердження апелянта про порушення відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення від 03.07.2016 року вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Регламенту Сваричівської сільської ради, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ч. 10 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

В силу дії ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обовязковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.

Як встановлено судом першої інстанції, проект рішення та порядок денний сесії Сваричівської сільської ради від 03.07.2016 р. був доведений до відома громадян шляхом розміщення інформації на дошці оголошень сільської ради.

09.06.2016 мешканці вул. Грушевського с. Сваричів звернулися в Сваричівську сільську раду із колективною письмовою заявою, в якій просили відмінити рішення сесії Сваричівської сільської ради № 232-18/2013 від 29.09.2013 «Про визначення меж житлової частини вулиці Грушевського». Дане питання було предметом розгляду на засіданні земельної комісії Сваричівської сільської ради 29.06.2016 р., за наслідками якого на розгляд сесії було внесено проект щодо відміни в цілому рішення сесії Сваричівської сільської ради № 232-18/2013 від 29.09.2013 «Про визначення меж житлової частини вулиці Грушевського».

Із письмових заяв ОСОБА_1 на ім'я Сваричівської сільської ради та отриманих відповідей на них вбачається, що позивачу було надано проект щодо розгляду питань сесії Сваричівської сільської ради, яка відбулась 03.07.2016 (а.с. 27, 39, 90-93). Про те, що ОСОБА_1 була присутня на сесії Сваричівської сільської ради 03.07.2016, де розглядались, окрім інших, також питання про відміну в цілому рішення Сваричівської сільської ради № 232-18/2013 від 29.09.2013 «Про визначення меж житлової частини вулиці Грушевського», а також доведено до відома депутатів її заяву щодо неможливості скасування вказаного рішення, підтверджується витягом з протоколу сесії Сваричівської сільської ради від 03.07.2016 (а.с.41).

Згідно пункту 1 розділу 1 Регламенту Сваричівської сільської ради, Сваричівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, іншими законами та цим регламентом.

Розділ другий вказаного Регламенту містить перелік питань, які розглядаються виключно на пленарних засіданнях сільської ради, однак даний Регламент не виключає розгляд сільською радою інших питань, які відносяться до компетенції та повноважень сільської ради, в тому числі і відміни своїх попередніх рішень, які не були виконані та не породили правові наслідки для сторін.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Верховний Суд України у Постанові від 24 січня 2017 року зробив висновок, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Сваричівська сільська рада при прийнятті рішення від 03.07.2017 про скасування рішення Сваричівської сільської ради від 29 вересня 2013 року «Про визначення меж житлової вулиці Грушевського» діяла в межах передбачених Конституцією та законами України, та підставно відмовив у задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року у справі № 350/1623/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сваричівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області про визнання нечинним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 16.08.2018