Справа № 822/1384/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1384/18

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

23 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій облаcті, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати дії Міністерства внутрішніх справ України, щодо повернення матеріалів (висновку) про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 з відмовою у виплаті протиправними;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України, затвердити висновок та нарахувати і виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу виходячи з 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

13 липня 2018 року на адресу суду надішли пояснення ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області по даній справі в яких зазначено, що з моменту призначення позивача на відповідну посаду в поліції він втратив право на отримання одноразової грошової допомоги, як працівник міліції та одночасно за умови наявності визначених законодавством підстав може набути право на отримання одноразової грошової допомоги як працівник поліції. Також просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до наказу ГУНП в Хмельницькій області № 12 о/с від 11 лютого 2016 року позивач звільнений зі служби в поліції.

Позивачу встановлена ІІІ група інвалідності в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби, що підтверджується: довідкою МСЕК серії АВ № 0720821, виданою 20 квітня 2016 року.

На виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду, що набрали законної сили, у справах № 822/1262/16 та № 822/834/17 та відповідно до яких суд визнав право ОСОБА_2 на призначення одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням IIІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", а також Порядку № 850, позивач повторно звернувся з заявою (рапортом) та відповідним пакетом документів до ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області з метою нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

Позивач отримав лист № 1416/121/29/05 від 29 грудня 2017 року ліквідаційної комісії УМВС у Хмельницькій області про повернення матеріалів з відмовою в призначенні одноразової грошової допомоги разом із копією листа МВС України від 26 грудня 2017 року №15/2-4894 про повернення матеріалів на призначення одноразової грошової допомоги без права на виплату в зв'язку із тим, що виплата одноразової грошової допомоги повинна здійснюватись за останнім місцем служби поліцейського, а саме відповідним органом Національної поліції. Додатком до зазначеного листа був висновок ГУ НПУ у Хмельницькій області від 12 грудня 2017 року про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Позивач повторно звернувся до ліквідаційної комісії УМВСУ у Хмельницькій області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги та отримав лист № 402/121/29 від 27 березня 2018 року ліквідаційної комісії УМВС у Хмельницькій області, в якому зазначено про повернення матеріалів та те, що на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року по справі № 822/834/17 МВС України вже розглянуло документи про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, про що складений висновок від 12 грудня 2017 року про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що відповідачем не враховано правову позицію в рішенні суду по справі № 822/834/17, яке набрало законної сили, при наданні відмови у прийнятті рішення позивачу №15/2-4894 від 26 грудня 2017 року, а відтак така відмова є протиправною. Однак зважаючи на те, що предметом розгляду даної справи не було дослідження судом повноти та відповідності поданих позивачем документів до заяви на виплату одноразової грошової допомоги, а також права позивача на виплату одноразової грошової допомоги і в ході розгляду справи встановлено, що відповідач відмовляючи у виплаті грошової допомоги посилався на підстави, які не передбачені пунктом 14 Порядку № 850, то з метою захисту прав позивача, слід зобов'язати відповідача повторно розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, у зв'язку із встановленням IIІ групи інвалідності та прийняти рішення відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, а також Порядку №850.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), який набрав чинності 07 листопада 2015 року, визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію" № 565-XII.

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

До набрання чинності Законом № 580-VIII порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону № 565-XII та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок № 850).

Згідно з статтею 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІ групи.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Разом з цим, згідно з частиною 2 статті 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється МВС.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону № 580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок № 4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці МСЕК.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Згідно з пунктом 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п'ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 2 розділу IV Порядку № 4).

Положеннями Порядку № 850 та Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби.

Таким чином, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно правомірності винесення оскаржуваної відмови, суд апеляційної скарги враховує наступне.

Позивач із відповідною заявою (рапортом) звернувся не за останнім місцем служби до ГУ Нацполіції, а до ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області та МВС України.

Як встановлено при розгляді справи на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року Міністерство внутрішніх справ України розглянуло надані позивачем документи. За наслідками розгляду прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової допомоги через те, що інвалідність настала після переходу на службу в поліцію.

З матеріалів справи встановлено, що 07 листопада 2015 року позивача прийнято на службу до ГУ Нацполіції, тобто, з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону № 580-VIII, а порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги урегульовано Порядком № 4.

При цьому, інвалідність позивачу встановлено після звільнення саме з органів поліції.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2016 року № 916 "Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського стосовно випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога", пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4 змісту щодо пов'язаності інвалідності поліцейського з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що є обставиною, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в ОВС.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини 1 статті 99 Закону № 580-VIII поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено III групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 70 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Разом з тим, аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини дають підстави для висновку, що інвалідність у позивача, яка може бути підставою для отримання одноразової грошової допомоги виникла у період дії Закону України "Про Національну поліцію".

Таким чином, за наявності підстав, позивачу підлягає нарахуванню і виплаті одноразова грошова допомога в порядку та розмірі, передбаченому Законом України "Про Національну поліцію", а не Законом України "Про міліцію", оскільки обставини для її виплати виникли у позивача під час проходження служби поліцейського.

Колегія суддів звертає увагу, що оскільки останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України "Про Національну поліцію".

Отже, органом, до якого позивач мав звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, є ГУ Нацполіції.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №695/102/17, від 07 березня 2018 року у справі 554/155/17, від 17 липня 2018 року у справі 357/13170/16-а та від 31 липня 2018 року у справі 761/22895/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідач не порушив права та законні інтереси позивача, оскільки на позивача, як на поліцейського, поширюються норми Закону № 580-VIII і порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги урегульовано Порядком № 4, за змістом якого, одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби - у даному випадку ГУ Нацполіції в Хмельницькій області.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та покладення на Міністерство внутрішніх справ України обов'язку повторно розглянути матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону № 565-XII та Порядку № 850.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.