Справа № 806/1012/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/1012/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"21" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря Шведюк М.М.,

представників апелянта та 3-ї особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Житомирської області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "10" квітня 2018 р. у справі за позовом Керівника Коростишівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення 42709,96 грн , -

суддя в 1-й інстанції - Горовенко А.В.,

час постановлення ухвали - не зазначено,

місце постановлення ухвали - м. Житомир,

дата складання повного тексту ухвали - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 р. керівник Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України 42709,96 грн., плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, зарахувавши їх на рахунок Управління Державної казначейської служби України м.Черкасах Черкаської області.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.04.2018р. позов керівника Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави (вул.Шевченка,5, м.Коростишів, Житомирська область, 12501) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід.код НОМЕР_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державна служба України з безпеки на транспорті (просп.Перемоги, 14, м.Київ, 01135, ), про стягнення 42709,96 грн, - залишено без розгляду за пропуском строку звернення до суду.

Прокуратура Житомирської області не погоджуючись з таким рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просили ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за результатами проведеного габаритно-вагового контролю транспортного засобу MAN TGH 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом (напівпричепом) FRUEHAUF TE 34CC реєстраційний номер НОМЕР_3, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області складено акт СА від 27.03.2017 за №0220243 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів та довідку від 27.03.2017 про результати здійснення габаритно-вагового контролю. На підставі вказаних документів проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на загальну суму 1457,28 євро (на день проведення розрахунку становило 42709,96 грн).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортний засіб MAN TGH 18.430 реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_2.

Відповідно до п.31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Однак, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи положення Законів України "Про прокуратуру" та "Про основи національної безпеки" Коростишівська місцева прокуратура мала можливість отримувати інформацію про наявність правопорушення та несплати у державний бюджет коштів за вказане правопорушення. У позивача не було об'єктивних перешкод для здійснення контролю за станом стягнення та своєчасної сплати таких коштів, однак, в період з березня 2017 року (коли були виявлені порушення) цим правом не скористався.

Таким чином, суд дійшов висновку, що право у Коростишівської місцевої прокуратури, як суб"єкта владних повноважень на пред'явлення передбачених законом вимог виникло у квітні 2017 року, з моменту спливу 30 днів після визначення розміру плати, які надаються перевізнику для сплати коштів у добровільному порядку.

Із вказаним позовом Позивач звернувся лише 22.02.2018 (відповідно до відтиску штампу на конверті).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Виходячи з того, що 14 жовтня 2014 року Верховна Рада України ухвалила закон яким внесено зміни до закону України «Про прокуратуру» та яким позбавлено органи прокуратури в України функцій загального нагляду та усіх пов'язаних з цією функцією повноважень то прокурори втратили право здійснювати нагляд за додержанням і застосуванням законів всіма суб'єктами права та вживати заходи для усунення порушень закону у відношенні будь-кого, хто відповідний закон порушує. Тому, на думку колегії, висновок суду першої інстанції, що у прокурора не було об"єктивних перешкод на здійснення контролю за станом стягнення та своєчасною сплатою коштів, в даному випадку не є переконливим.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що про підстави для звернення до суду їм стало відомо з листа Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області №38/03-2427 від 22.11.2017р., який надійшов з прокуратури Житомирської області 06.12.2017р., а тому звертаючись до суду з позовом 22.02.2018р., Коростишіською місцевою прокуратурою не було допущено пропуску строку звернення до суду, визначеного ч.2 ст.122 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

Як слідує з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Також, у справі Белле проти Франції від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Враховуючи вище викладене та практику Європейського Суду з прав людини, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції надаючи правову оцінку доданим до позову документам, у своїх висновках допустився помилки, а відтак, відповідно до ч.3 ст.312, ст.320 КАС України, - оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Житомирської області задовольнити, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "10" квітня 2018 р. скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "27" серпня 2018 р.