Справа № 826/5065/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 серпня 2018 року № 826/5065/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"
провизнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії
встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення (наказ) уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" про визнання нікчемним правочинів (трансакцій) повернення коштів за Договором поточного банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-005-000002386 від 26 квітня 2016 року, номер рахунку НОМЕР_3, на ім'я ОСОБА_1, ідентифікаційний НОМЕР_2, де знаходяться кошти в сумі 180486,00 грн.;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський", який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором поточного банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-005-000002386 від 26 квітня 2016 року, номер рахунку НОМЕР_3, на ім'я ОСОБА_1, ідентифікаційний НОМЕР_2, де знаходяться кошти в сумі 180486,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" виконуючи розрахунковий документ Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Розрахунковий центр" на переказ коштів на користь ОСОБА_1, не набув прав на суму коштів, які переказувались, оскільки лише виконував свої зобов'язання за договорами банківського рахунку перед клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Розрахунковий центр", забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, а саме до позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 14 червня 2018 року.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

За згодою учасників справи 14 червня 2018 року суд закрив стадію підготовчого провадження і перейшов до розгляду справи по суті в цей день.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням заявлених клопотань, суд ухвалив подальший розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 26 квітня 2016 року між ОСОБА_1, ідентифікаційний НОМЕР_2 (надалі - Клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" (надалі - ПАТ "Банк Михайлівський", Банк) було укладено договір поточного банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-005-000002386.

За умовою пункту 1 вказаного договору, Банк по ініціативі Клієнта відкриває Клієнту на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_3 для зберігання грошей Клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку.

26 квітня 2016 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Розрахунковий центр" (надалі - ТОВ "ІРЦ") укладено договір №980-005-000228433 "Суперкапітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно)", відповідно до умов якого позивач передає ТОВ "ІРЦ" у власність грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. на строк не більше 367 днів, а ТОВ "ІРЦ" зобов'язується повернути вказані кошти та виплатити проценти позивачу на рахунок НОМЕР_3 в ПАТ "Банк Михайлівський", код Банку 380935.

Перерахування коштів у сумі 15000,00 грн. з поточного рахунку позивача НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_4, що належить ТОВ "ІРЦ", на виконання умов договору №980-005-000228433 від 26 квітня 2016 року підтверджується платіжним дорученням №6385835 від 26 квітня 2016 року та квитанцією №6385503 від 26 квітня 2016 року.

16 травня 2016 року між позивачем та ТОВ "IРЦ" укладено договір про внесення змін до договору №980-005-000228433 від 26 квітня 2016 року, відповідно до пункту 1 якого підпункт 1 пункту 1.2 розділу 1 договору №980-005-000228433 від 26 квітня 2016 року вирішено викласти в редакції, де за змістом позивач передає ТОВ "ІРЦ" у власність грошові кошти в розмірі 180000,00 грн.

Перерахування коштів у сумі 165000,00 грн. з поточного рахунку позивача НОМЕР_3 на рахунок НОМЕР_4, що належить ТОВ "ІРЦ", на виконання умов договору №980-005-000228433 від 26 квітня 2016 року підтверджується платіжним дорученням №3236990 від 16 травня 2016 року та квитанцією від 16 травня 2016 року.

19 травня 2016 року на рахунок позивача НОМЕР_3 з рахунку ТОВ "ІРЦ" НОМЕР_5 здійснено дострокове повернення коштів у сумі 180000,00 грн. відповідно до умов договору №980-005-000228433 від 26 квітня 2016 року, що підтверджується, зокрема, випискою по особовому рахунку НОМЕР_3 за період з 19 травня 2016 року по 24 травня 2016 року (довідка №ЗГ1(К)/1702 від 03 квітня 2018 року).

Постановою Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" №917/БТ від 22 грудня 2015 року було встановлено ряд обмежень в діяльності ПАТ "Банк Михайлівський", зокрема не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до дати прийняття цієї постанови, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Постановою Правління Національного банку України №295/БТ від 27 квітня 2016 року внесено зміни до постанови Правління Національного банку України №917/БТ від 22 грудня 2015 року, а саме пункт 4 постанови №917/БТ викладено в редакції, згідно якої вищенаведене обмеження в діяльності ПАТ "Банк Михайлівський" було виключено.

На підставі рішення Правління Національного банку України №14/БТ від 23 травня 2016 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №812 від 23 травня 2016 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасовому адміністратору банку".

Відповідно до рішення правління Національного банку України від 12 липня 2016 року №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (надалі - уповноважена особа Фонду).

Згідно матеріалів справи, як стверджує позивач, в березні 2018 року спілкуючись з операторами гарячої лінії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та працівниками уповноваженої особи в ПАТ "Банк Михайлівський" вона дізналася про проведення відповідачем перевірки згідно статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на предмет виявлення нікчемних правочинів, та що згідно відповідних наказів її не включено до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з приводу чого та з метою з'ясування всіх обставин про причини такого невключення була направлена відповідна заява від 23 березня 2018 року до відповідача.

Оскільки повідомлень та копій наказів (рішень), на підставі яких інформацію про позивача не було включено до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб нею отримано не було, позивач вирішила звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі - Закон №4452-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI передбачено, що під виведенням неплатоспроможного банку з ринку слід розуміти заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону.

За частиною 1 статті 34 Закону №4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з частиною 3 цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

У відповідності з частиною 2 статті 26 Закону №4452-VI вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Перелік підстав, за наявності яких Фонд не відшкодовує коштів за вкладами зазначено у частині 4 статті 26 Закону №4452-VI.

Відповідно до частин 5, 6 статті 36 Закону №4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону №4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Частиною 2 статті 38 Закону №4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 38 Закону №4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (надалі - Положення), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку повинна забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

У пункті 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Отже, уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в неплатоспроможному банку за рахунок коштів Фонду (з урахуванням положень статті 26 Закону №4452-VI).

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Вкладником, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Таким чином, передбачені Законом №4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону № 4452-VI). Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунка.

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (частини 1, 2 статті 1066 Цивільного кодексу України).

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (частина 1 статті 1067 Цивільного кодексу України).

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (частини 1, 2 статті 1068 Цивільного кодексу України).

У даній справі встановлено, що до запровадження в Банку тимчасової адміністрації позивачем укладено з Банком договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-005-000002386 від 26 квітня 2016 року, на підставі якого відкрито поточний рахунок НОМЕР_3.

19 травня 2016 року на поточний рахунок НОМЕР_3, що належить позивачу, зараховано кошти на суму 180000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-005-000228433 від 26.04.2016", які надійшли від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Розрахунковий центр" (код за ) на виконання умов договору №980-005-000228433 від 26 квітня 2016 року.

З'ясовано, що уповноважена особа Фонду не включила ОСОБА_1 до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки вказані транзакції, здійсненні Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Розрахунковий центр" 19 травня 2016 року на поточний рахунок позивача, є нікчемними з підстав, передбачених пунктами 7-9 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Матеріали справи свідчать про те, що фактично уповноважена особа Фонду визнала нікчемними розрахункові банківські операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший. На дату запровадження в Банку тимчасової адміністрації кошти, які позивачем було передано в позику Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Розрахунковий центр" на умовах договору від №980-005-000228433 від 26 квітня 2016 року вже обліковувалися на поточному рахунку позивача НОМЕР_3 в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський", оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Розрахунковий центр" достроково повернуло кошти позивачу, у відповідності до укладеного договору та згідно норм чинного законодавства.

В розумінні статті 2 Закону №4452-VI позивач є вкладником Банку, а кошти, які надійшли 19 травня 2016 року для неї як вкладника за договором банківського рахунку №980-005-000002386 від 26 квітня 2016 року, в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 цього Закону.

Перерахування коштів з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Розрахунковий центр" на рахунок позивача було здійснено 19 травня 2016 року, тобто до прийняття Національним банком України рішення №14/БТ від 23 травня 2016 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" та до прийняття виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення №812 від 23 травня 2016 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

ПАТ "Банк Михайлівський", виконуючи розрахунковий документ ТОВ "ІРЦ" на переказ коштів на користь позивача, не набув права на кошти. ПАТ "Банк Михайлівський" не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань перед клієнтом.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року, згідно пунктом 1.4 глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

За умовами договору №980-005-000228433 від 26 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ "ІРЦ" та позивачем, передбачено можливість дострокового повернення коштів, а також таке повернення допускалось у разі вимоги позикодавця, або коли проти такого повернення не заперечували позикодавці, що, власне, не суперечить нормам чинного законодавства.

За таких обставин, в уповноваженої особи Фонду були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо коштів, зарахованих ТОВ "ІРЦ" на рахунок позивача.

Визнаючи переказ коштів (транзакція), здійснений Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Розрахунковий центр" (код за ) 19 травня 2016 року в сумі 180000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-005-000228433 від 26.04.2016" на рахунок НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_2) нікчемними, відповідачем безпідставно віднесено даний правочин до вказаної категорії, оскільки доводи, наведені у відзиві на позовну заяву, загалом стосуються інших правочинів, укладених між Банком та окремими юридичними особами, а тому носять опосередкований характер і відповідно до приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в частині підстав, згідно з якими правочини визнаються нікчемними, не мають впливу на правочини, які є предметом розгляду в даній справі.

При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що між ПАТ "Банк Михайлівський" (новий кредитор) та ТОВ "ІРЦ" (первісний кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги від 18 травня 2016 року №1805, згідно з яким первісний кредитор зобов'язується відступити новому кредитору права вимоги, належні первісному кредитору, за кредитними договорами з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами, права вимоги за якими належать первісному кредитору, перелік яких наведено у додатку №1 до вказаного договору, а отже, за твердженнями відповідача, вказане свідчить про порушення постанови Правління Національного банку України від 22 грудня 2015 року №917/БТ "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27 квітня 2016 року №295/БТ змінами.

На підтвердження викладеного відповідачем надано суду копію наказу від 01 червня 2016 року №42/2 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними".

Натомість, слід зазначити, що вказаний договір відступлення права вимоги від 18 травня 2016 року №1805 стосується відступлення права вимоги за кредитними договорами, у той час коли у межах спірних правовідносин між позивачем та ТОВ "ІРЦ" укладено договір, який предметно відноситься до договору позики, де кредитором виступає позивач, а не ТОВ "ІРЦ". Відтак, факт укладення між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "ІРЦ" договору відступлення права вимоги від 18 травня 2016 року №1805 не міг жодним чином вплинути на нікчемність спірних операцій.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною постанові Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/15040/17.

Разом з тим, у позовній заяві позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення (наказ) уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" про визнання нікчемним правочинів (трансакцій) повернення коштів за Договором поточного банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-005-000002386 від 26 квітня 2016 року, номер рахунку НОМЕР_3, на ім'я ОСОБА_1, ідентифікаційний НОМЕР_2, де знаходяться кошти в сумі 180486,00 грн. та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський", який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором поточного банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-005-000002386 від 26 квітня 2016 року, номер рахунку НОМЕР_3, на ім'я ОСОБА_1, ідентифікаційний НОМЕР_2, де знаходяться кошти в сумі 180486,00 грн.

Відповідно до доказів, наявних в матеріалах справи, перерахування коштів 19 травня 2016 року загальною сумою в 180486,88 грн. з поточного рахунку НОМЕР_5, що належить ТОВ "IРЦ", на рахунки ОСОБА_1 (IПН НОМЕР_1) підтверджується витягом від 07 травня 2018 року з Додатку 2 до Акту №2 від 01 червня 2016 року Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Проте, як вже раніше зазначалося, згідно довідки №ЗГ1(К)/1702 від 03 квітня 2018 року, на рахунку позивача НОМЕР_3 обліковуються кошти у сумі 180000,00 грн., у той же час кошти в розмірі 486,88 грн., згідно виписки по особовим рахункам з 19 травня 2016 року по 31 жовтня 2016 року, обліковуються на іншому рахунку позивача - №9002 та які надійшли 19 травня 2016 року з призначенням платежу "Оплата процентів по договору №980-005-000228433 від 26.04.2016 року".

Оскільки за умовами договору №980-005-000228433 від 26 квітня 2016 року, укладеного між позивачем та ТОВ "IРЦ", для повернення коштів та процентів за користування ними вказано лише належний позивачу рахунок НОМЕР_3, який було відкрито згідно договору №980-005-000002386 від 26 квітня 2016 року, укладеного позивачем з ПАТ "Банк Михайлівський", а договір від 16 травня 2016 року про внесення змін до договору №980-005-000228433 від 26 квітня 2016 року не містить посилань на інші рахунки позивача, враховуючи заявлені вимоги та документально підтвердженні обґрунтування відносно правочинів (транзакцій) саме на рахунок НОМЕР_3, з урахуванням викладеного в сукупності, суд вважає позовні вимоги, звернуті до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно частини третьої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" від 01 червня 2016 року №42/2 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними" в частині, що стосується встановлення нікчемності правочинів (транзакцій) повернення коштів за Договором поточного банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-005-000002386 від 26 квітня 2016 року із зарахування коштів загальною сумою 180000,00 грн. на банківський рахунок НОМЕР_3 відкритий на ім'я ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_2).

3. Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" щодо не включення рахунку НОМЕР_3, відкритого на ім'я ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_2) до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський", який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором поточного банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" №980-005-000002386 від 26 квітня 2016 року, номер рахунку НОМЕР_3, на ім'я ОСОБА_1, ідентифікаційний НОМЕР_2, де знаходяться кошти в сумі 180000,00 грн.

5. В решті позову щодо зарахування коштів в розмірі 486,88 грн. відмовити.

6. Стягнути з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (поштова адреса: 01032, м. Київ, б-р. Тараса Шевченка, буд. 35) на користь ОСОБА_1 (поштова адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний НОМЕР_2) судові витрати у сумі 1406,20 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко