Справа № 804/1736/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року Справа № 804/1736/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКОРПОРАЦІЯ до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- позивач вважає висновки контролюючого органу, що викладені у акті перевірки необґрунтованими, оскільки перевезення товару підтверджується товарно-транспортними накладними, перевезення здійснювалось водіями-експедиторами та приймання товару було у м. Кривому Розі директором з матеріально-технічного постачання, а тому документи про відрядження директора до м. Одеси не складались;
- позивачем було залучено як субпідрядну організацію для виконання робіт ТОВ КРАЙ-ІНВЕСТ без повідомлення замовника з метою недопущення порушення строків виконання робіт перед замовником;
- посилання відповідача у акті перевірки на відсутність доказів виконання робіт, у зв'язку з відсутністю перепусток на працівників ТОВ КРАЙ-ІНВЕСТ та автотранспортних засобів на обєкт замовника, є неправомірними, оскільки перепустки не є первинними документами в розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні;
- контрагент позивача - ТОВ КРАЙ-ІНВЕСТ на момент здійснення господарських операцій був зареєстрований як суб'єкт господарювання, перебував на податковому обліку та в стані припинення не знаходився;
- неподання контрагентом позивача декларації з ПДВ не є підставою для визнання господарських операцій недійсними та/або фіктивними, оскільки позивач не може нести відповідальність за порушення законодавства, вчинені контрагентом;
- не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку;
- у позивача наявні всі первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 року (суддя Царікова О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог та в обгрунтування своєї позиції зазначив наступне:
- позивачем до перевірки не надано наказу по підприємству про направлення у відрядження водія, звітів про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт;
- у позивача була відсутня необхідність у залученні субпідрядника для виконання робіт, оскільки відповідно до штатного розписку ТОВ ІНКОРПОРАЦІЯ, позивач міг самостійно виконати такі роботи;
- відповідно до податкової інформації Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області по ТОВ КРАЙ-ІНВЕСТ, останнє не могло фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна контрагентів, що свідчить про відсутність факту здійснення господарських операцій ТОВ КРАЙ-ІНВЕСТ за період з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року;
У додаткових поясненнях представник позивача зазначив, що у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 року у справі №804/5530/16 встановлено реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ КРАЙ-ІНВЕСТ; контролюючим органом неправомірно збільшено суму податку на додану вартість за наслідком господарських операцій між ТОВ ІНКОРПОРАЦІЯ та ТОВ КРАЙ-ІНВЕСТ за травень 2015 року.
Розпорядженням від 24.05.2018 року №1562д у зв'язку із закінченням повноважень у судді Царікової О.В., призначено повторний автоматизований розподіл справи, за наслідками якого 25.05.2018 року справу №804/1736/18 передано судді Бондар М.В.
Ухвалою від 25.05.2018 року суддею Бондар М.В. прийнято адміністративну справу №804/1736/18 до свого провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
12.06.2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 02.07.2018 року для надання часу для ознайомлення з матеріалами справи; 02.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.07.2018 року.
В судовому засіданні 24.07.2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1. статті 20, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78, пунктом 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, у зв'язку із проведенням службового розслідування стосовно посадових осіб, які проводили перевірку відповідно до наказів ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 13.06.2017 року №2226 Про проведення службового розслідування, від 13.07.2017 року №2246 Про продовження термінів службового розслідування та на підставі наказу Державної фіскальної служби України від 08.08.2017 року №522 Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ ІНКОРПОРАЦІЯ, відповідачем проведена позапланова документальна виїзна перевірка ТОВ ІНКОРПОРАЦІЯ з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року.
За результатами перевірки складено акт №9362/04-36-14-20/30001349 від 18.08.2017 року.
У висновку акту перевірки встановлено порушення пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2015 року по 30.03.2016 року на суму 393113 грн., в тому числі: за 2015 рік - 393 113 грн.
Судом встановлено, що контролюючим органом під час проведення перевірки правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток досліджено фінансово-господарські взаємовідносини позивача з ТОВ КРАЙ-ІНВЕСТ за травень 2015 року, які були засновані на підставі договору постачання №8/05-15 від 08.05.2015 року та договору субпідряду №05/05-15 від 05.05.2015 року.
З вказаної постанови вбачається, що судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини справи:
- Між ТОВ ІНКОРПОРАЦІЯ (Покупець) та ТОВ КРАЙ-ІНВЕСТ (Продавець) укладений договір постачання №8/05-15 від 08.05.2015.
Відповідно до умов договору поставки Продавець передав Покупцю товар (металоконструкції, а також запасні частини), що підтверджується видатковими накладними.
Покупцем здійснена оплата за поставлений товар, що підтверджується платіжними дорученнями.
Перевезення товару підтверджується наданими товарно-транспортними накладними.
Отриманий товар (металоконструкції, а також запасні частини) ТОВ ІНКОРПОРАЦІЯ використала у своїй господарській діяльності, а саме:
для ремонту власної техніки (запасні частини);
для виконання робіт на об'єкті Замовника - ПАТ ОСОБА_3 КРИВИЙ РІГ (металоконструкції), що підтверджується укладеними договорами між ТОВ ІНКОРПОРАЦІЯ та ПАТ ОСОБА_3 КРИВИЙ РІГ за №3655 від 21.10.2014; №955 від 18.02.2014; №3870 від 24.10.2013; Рахунками; Довідками про вартість виконаних будівельних робіт; Актами приймання виконаних будівельних робіт; Актами витрачених матеріалів; Реєстрами виконаних робіт; Реєстрами до актів виконаних робіт; Звітами про витрати основних матеріалів при будівництві; Картками по рахункам.
Також, між ТОВ ІНКОРПОРАЦІЯ (Підрядник) та ТОВ КРАЙ-ІНВЕСТ (Субпідрядник) був укладений договір субпідряду №05/05-15 від 05.05.2015.
Відповідно до умов договору субпідряду Субпідрядник виконав будівельно-монтажні роботи на об'єктах Замовника - ПАТ АРЕСЛОР МІТАЛ КРИВИЙ РІГ по Договору №955 від 18.02.2014 та контракту №2643 від 13.07.2012.
Підрядником здійснена оплата за виконані роботи, що підтверджується платіжними дорученнями. Виконання робіт підтверджується укладеними договорами між ТОВ ІНКОРПОРАЦІЯ та ПАТ ОСОБА_3 КРИВИЙ РІГ за №955 від 18.02.2014 та №2643 від 13.07.2012; Рахунками; Довідками про вартість виконаних будівельних робіт; Актами приймання виконаних будівельних робіт; Актами витрачених матеріалів; Реєстрами виконаних робіт; Реєстром до акту виконаних робіт; Звітами про витрати основних матеріалів при будівництві; Картками по рахункам.;
- Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача заслуговують на увагу, а висновки суду що до відмови у позові є безпідставними. Судом першої інстанції не надано оцінки тому, що позивачем були надані всі первинні документи бухгалтерської та податкової звітності, які підтверджують виконання договорів та реальність проведення господарських операцій на їх виконання.
Податковим органом в акті перевірки не було спростовано того факту, що всі первинні документи свідчать про реальні зміни майнового стану платника податків та збільшення активів та зобов'язань позивача.
Господарські операції позивача з ТОВ «КРАЙ-ІНВЕСТ» мали реальний характер, що потягло за собою зміни в структурі активів позивача, як наслідок формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних, що відповідає вимогам податкового законодавства.
Судом першої інстанції не надано оцінку тому, що контрагент позивача ТОВ «КРАЙ-ІНВЕСТ» зареєстрований як суб'єкт господарювання, перебуває на податковому обліку, в стані припинення не знаходиться, зареєстрований як платник податку на додану вартість, не спростовано того факту, що всі податкові накладні були зареєстровані в реєстрі податкових накладних.
Крім того, у позивача наявні документи, які підтверджують факт, що отримані позивачем від контрагента ТМЦ та роботи були фактично використані позивачем у власній господарській діяльності та знайшли своє відображення у собівартості готової продукції (виконання робіт), які були реалізовані підприємством з метою отримання прибутку. ;
- Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог..
На підставі частини 1 статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Таким чином, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 17.10.2017 року.
Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, судові витрати в розмірі 5896,70 грн. підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКОРПОРАЦІЯ за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 5896 (п'ять тисяч вісімсот девяносто шість) гривень 70 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 03.08.2018 року.

Суддя ОСОБА_4