Справа № 820/4516/18
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"14" серпня 2018 р. № 820/4516/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

представника відповідача - Корзун Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2 (61107, АДРЕСА_1)
до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (61046, м. Харків, пров. академіка Підгорного, 3)
про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошової компенсації, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61046, м. Харків, пров. Академіка Підгорного, 3, ) по невиплаті ОСОБА_2 (61107, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_1) грошової компенсації втрат доходів при утриманні сум податку на доходи фізичних осіб та розрахунку при звільненні.

2. Стягнути з Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61046, м. Харків, пров. Академіка Підгорного, 3, ) на користь ОСОБА_2 (61107, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_1) грошову компенсацію у розмірі утриманої з нього суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 29215 (двадцять дев'ять тисяч двісті п'ятнадцять) гривень 80 коп.

3. Стягнути з Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61046, м. Харків, пров. Академіка Підгорного, 3, ) на користь ОСОБА_2 (61107, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 04.12.2017 по день винесення судового рішення.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61046, м. Харків, пров. Академіка Підгорного, 3, ) на користь ОСОБА_2 (61107, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач відмовляючи позивачу у проведенні виплати грошової компенсації, діяв не у спосіб, що передбачений Порядком №44, чим порушив право позивача на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів, як особи, яка проходила військову службу.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2, полковник податкової міліції, з травня 2014 року по грудень 2017 року проходив службу на посадах: заступник начальника - начальник оперативного управління Харківської ОДПІ, перший заступник начальника ОДПІ - начальник оперативного управління Харківської ОДПІ, які передбачені штатним розписом Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області

Наказом ГУ ДФС в Харківській області від 04.12.2017 № 710-о позивача було звільнено з посади першого заступника начальника ОДПІ - начальника оперативного управління Харківської ОДПІ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпунктом "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 "Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу" до грудня 2016 року позивачем ОСОБА_2, отримувалась щомісячно грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення та інших виплат військовослужбовців, поліцейських та, осіб рядового та начальницького складу.

Також судом встановлено, що з 01 січня 2017 року по 04 грудня 2017 року позивачу не виплачувалась щомісячна грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб.

Згідно довідки про заробітну плату від 25.05.2018 за період з 01.01.2017 по 04.12.2017 з грошового утримання позивача було утримано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 29215, 80 грн.

23.04.2018 року позивач звернувся до начальника ГУДФС у Харківській області зі заявою, в якій просив розглянути питання щодо виплати грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу за період січня-грудня 2017 ріку у загальній сумі 29215 грн. 80 коп., а також з урахуванням вимог ч. 1 ст.117 Кодексу законів про працю України та просив нарахувати та сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Листом від 18.05.2018 № 6408/МУ20-40-05-27 ГУДФС у Харківській області позивачу було відмовило у проведенні перерахунку пенсії з підстав того, що чинна редакція пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України не передбачає спрямування податку доходів фізичних осіб на компенсацію втрат доходів працівників податкової міліції.

Суд зазначає, що до 01.01.2017 пункт 168.5 статті 168 Податкового кодексу України передбачав, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Вказана редакція правової норми свідчить, що до 01 січня 2017 року особи рядового і начальницького складу органів податкової міліції були віднесені до відповідної категорії громадян, яким суми податку на доходи фізичних осіб, що утримувалися з їх грошового забезпечення, спрямовувалися на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв'язку з виконанням ними своїх обов'язків під час проходження служби (надалі по тесту також - грошова компенсація) визначається приписами Порядком № 44.

Пунктом 2 Порядку № 44 (в редакції до травня 2017 року) було визначено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро.

Суд зазначає, що до 01.01.2017 відповідач - Харківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, здійснював щомісячно позивачу грошову компенсацію, керуючись Порядком № 44.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" за №1797-VIII від 21.12.2016 (надалі по тексту також - Закон № 1797-VIII) було внесено ряд змін, які спрямовані на реформування податкової системи в Україні, в тому числі передбачено ліквідацію органів податкової міліції та створення нового контролюючого органу, на який покладається обов'язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об'єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та інших осіб, з якими цей орган взаємодіє (надалі - контролюючий орган).

У зв'язку з цим вказаним Законом, розділ XVIІІ-2 Податкового кодексу України, яким врегульовано процесуальний статус органів податкової міліції, виключено.

Суд зазначає, що пункт 168.5 статті 168 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, а саме: суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

З 01.01.2017 особи рядового і начальницького складу органів податкової міліції виключені із переліку відповідної категорії громадян, яким суми податку на доходи фізичних осіб, що утримувалися з їх грошового забезпечення, спрямовуються на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян (оскільки передбачалася ліквідація такого органу).

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 348 Податкового кодексу України на податкову міліцію поширюються вимоги, встановлені статтями 3 і 5 Закону України "Про міліцію".

Статтею 358 Податкового кодексу України передбачено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Отже, служба в органах податкової міліції є військовою службою, а тому особам, які проходять службу в таких органах, у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, повинна здійснюватися виплата рівноцінної та повної компенсації втрат доходів, аналогічна іншим категоріям військовослужбовців.

В свою чергу слід зазначити, що 3 1.05.2017 Постановою Кабінету Міністрів України № 375 внесено зміни до пункту 2 Порядку № 44, та викладено в його новій редакції, яка передбачає, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДС'НС, податкової міліції, Національного І антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв'язку з виконанням обов'язків під час проходження служби.

Таким чином, вказаним Порядком № 44 (зі змінами станом на 01.01.2017, так і після цієї дати), яка до речі не суперечить приписам Податкового кодексу України, а тільки доповнює та уточнює окремі його норми, передбачено право осіб, які проходять службу в податковій поліції, отримати грошову компенсацію.

Також суд зазначає, що згідно з вимогами статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до приписів частини 1 статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі -Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Абзацом 3 пункту 3 Порядку передбачено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати j осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до вимог пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Також суд зазначає, що стаття 8 КАС України встановлює, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до позиції ЄСПЛ чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Броньовський проти Польщі" від 22 червня 2004 року).

У справі "Тлімменос проти Греції" (Thlimenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) ЄСПЛ наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по -різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об'єктивного та розумного виправдання.

Таким чином, що встановлення різних умов для виплати грошової компенсації за виконання однакових функцій (військова служба) не може знайти об'єктивного та розумного виправдання.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (61107, АДРЕСА_1) до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (61046, м. Харків, пров. академіка Підгорного, 3) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошової компенсації, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області по невиплаті ОСОБА_2 грошової компенсації втрат доходів при утриманні сум податку на доходи фізичних осіб та розрахунку при звільненні.

Стягнути з Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі утриманої з нього суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 29215 (двадцять дев'ять тисяч двісті п'ятнадцять) гривень 80 коп.

Стягнути з Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 04.12.2017 по день винесення судового рішення.

Стягнути з Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 серпня 2018 року.

Суддя Спірідонов М.О.