Справа № 264/78/18
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/78/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., при секретарі Солонській Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який згодом уточняв до відповідача, в обґрунтування позову зазначив, що 29 грудня 2017 року інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Лебеденко Мариною Василівною на нього, ОСОБА_1 було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. Постанова була складена за порушення ним стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Згідно вказаної постанови, він, начебто, 29 грудня 2017 року о 18 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Geely CK», державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід» на дорожній розмітці 1.30 не перебуваючи інвалідом та не перевозячи пасажирів з інвалідністю, чим порушив п. 8.4.ґ Правил дорожнього руху. Вважає накладене на нього стягнення незаконним. 29 грудня 2017 року о 18 годині 00 хвилин він дійсно здійснив зупинку на автомобілі «Geely CK», державний номер НОМЕР_1, на пл. Мічмана Павлова, 10. Пояснив, що зупинка в зоні дії знака 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід» на дорожній розмітці 1.30 була вимушеною, оскільки перед ним була перешкода у вигляді бордюру. Він хотів розвернутися для продовження руху, але був зупинений співробітниками патрульної поліції м. Маріуполя.

Він зауважив поліцейському, що ним не були порушені правила зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці або стоянці керованих ними транспортних засобів. Вважає, що при винесенні постанови поліцейським були грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки при винесенні постанови йому не були роз'яснені права та обов'язки. Таким чином, його незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, тому що ним не були порушені Правила дорожнього руху України.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких, окрім іншого, просить суд розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 8.4.ґ Правил дорожнього руху України, оскільки 29.12.2018 року о 10-20 годині останній керував автомобілем марки «Geely CK», державний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід» на дорожній розмітці 1.30 не перебуваючи інвалідом та не перевозячи пасажирів з інвалідністю, чим порушив п. 8.4.ґ Правил дорожнього руху України.

Суд, дослідивши матеріали справи, відеозапис, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАА №250833 від 29.12.2017 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Лебеденко М.В. відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 122 КУпАП, встановлено що 29 грудня 2017 року о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Geely CK», державний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід» на дорожній розмітці 1.30 не перебуваючи інвалідом та не перевозячи пасажирів з інвалідністю, чим порушив п. 8.4.ґ Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Копія постанови була вручена позивача, що підтверджується його підписом у постанові.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Частиною 5 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

В постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вказано, що останній порушив розділ п. 8.4.ґ Правил дорожнього руху України.

Знак 5.38 ПДР України застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Табличка 7.17 до дорожнього знаку 5.38 означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобіля, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог ПДР України.

Горизонтальна дорожня розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак"Інвалід".

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач заперечує проти вказаних у постанові обставинах скоєння правопорушення, вказує, що зупинка його на пл. Мічмана Павлова, 10, була вимушеною, оскільки перед ним була перешкода у вигляді бордюру, та щоб уникнути зіткнення, він почав розвертатися, але був зупинений патрульної поліцією. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що постанова винесена із порушеною процедурою розгляду.

До суду відповідачем були надані відеоматеріали, відповідно до ОСОБА_1 не визнає факт зупинки в зоні дії знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до цього знаку 7.17 «Інвалід» на дорожній розмітці 1.30, оскільки збирався уникнути перешкоду та розвернутися. Як вбачається з відеоматеріалу, постанову було винесено без роз'яснення ОСОБА_1 прав та обов'язків, передбачених ст.268 КУпАП.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.І КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 41, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № №250833 від 29.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за ст. 122 ч.5 КУпАП, винесену інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Лебеденко Мариною Василівною, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко