Справа № 642/1434/18
Суддя: Пашнєв В. Г.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"30" серпня 2018 р.
Справа № 642/1434/18
Провадження № 2-а/642/90/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.03.2018 року, серія БР № 898617 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн. 00 коп. та закрити провадження у справі, відповідно до положення ст. 286 КАС України.

На обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до вищевказаної постанови, 17 березня 2018 року о 07.50 год. на автомобільній дорозі М-18 19 км. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 в ПДР України, так як здійснив проїзд без зупинки. Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, виходячи з наступного. 17.03.2018 року він на зазначеному автомобілі в зазначеному місці був зупинений інспектором поліції, який пояснив, що він, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено».

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не виконав вимоги КУпАП щодо повного та всебічного і обєктивного зясування всіх обставин по справі, зясування наявності факту вчинення адміністративного правопорушення та вини позивача, не дав можливості ОСОБА_2 скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в повному обсязі, а саме ознайомитися з доказами його правопорушення та отримання правової допомоги. Після висунення звинувачень інспектор виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадовою особою, яка розглядала справу, прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Позивач ОСОБА_2 надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач, інспектор роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3, у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення " № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 17 березня 2018 року о 07.55 годині інспектором роти №2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 898617 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на останню адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 17 березня 2018 року о 07.50 годині год. на автомобільній дорозі М-18 19 км. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 в ПДР України, так як здійснив проїзд без зупинки.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

П.8.4 (в) Правил дорожнього руху України передбачено, що дорожні знаки поділяються на групи: В) заборонені знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження у русі.

Згідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів, під час розгляду адміністративного позову судом було витребувано у відповідача докази щодо правомірності його дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_2, наявності беззаперечних доказів щодо наявності в діях останньої складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

В зв'язку з неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин та не повідомлення суд причин ненадання таких доказів суд вирішує справу на підставі наявних доказів та визнає обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність в його діях порушень п. 8.4 В Правил дорожнього руху України, що відповідає положенням ч.5 ст.77, ч.9 ст.80 КАС України.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 122, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 17.03.2018 року, серія БР № 898617 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в сумі 255 грн. 00 коп.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі у відношення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана Харківському апеляційному адміністративному суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до або через Ленінський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 30 серпня 2018 року.

Суддя: В.Г.Пашнєв