Справа № 2а-10724/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 жовтня 2011 року < Час проголошення > № 2а-10724/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва

в складі: судді Качур І.А., при секретарі Хрімлі К.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Лоік Т.К. (дов. Від 25.06.2010р. №135)

представник відповідача: Приходько О.С. (дов. Від 12.07.2010р.№114)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Південбудмеханізація»до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 13.05.2011р.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 11.05.2011 року в 16 год. 12хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство «Південбудмеханізація»(надалі -позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва(надалі -відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 13.05.2011р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем під час винесення оскаржуваного рішення порушено норми податкового законодавства та завищено суму штрафних санкцій. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, зокрема просив суд визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення -рішення в частині застосування штрафних санкцій на загальну суму 2172, 84 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, вважає оспорюване рішення таким, що цілком відповідає чинному законодавству та винесене у передбаченому законом порядку за результатами проведення перевірки, якою були виявлені порушення позивачем закону. У судовому засіданні надав аналогічні пояснення по суті позову, викладеним у письмових запереченням, які містяться у матеріалах справи. У задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду про наступне.

На підставі п. 1 ст. 11 Закону України від 4 грудня 1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні»зі змінами та доповненнями, старшим державним податковим інспектором відділу адміністрування податку на додану вартість, управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Солом'янському районі м. Києва, Старунською Катериною Олександрівною проведено документальну невиїзну перевірку у приміщенні ДПІ у Солом'янському районі м. Києва платника податку Відкрите акціонерне товариство «Південбудмеханізація»().

Перевіркою було встановлено ряд порушень податкового законодавства, а саме в порушення п. 57.1. ст. 57 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 p. № 2755-VI (далі - Кодекс) платником протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами проведеної перевірки посадовою особою відповідача було складено податкове повідомлення-рішення від 13.05.11 №/0, відповідно до якого позивача зобов'язано сплатити штраф у загальному розмірі 21,798 (двадцять одна тисяча сімсот дев'яносто вісім) грн. 36 коп.

Відповідно до положень Податкового Кодексу (надалі -ПК), повноваження, підстави та спосіб дій органів державної податкової служби та їх посадових осіб, права, обов'язки та відповідальність платників податків визначені цим Кодексом.

Акт державного або іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ПК визначено, що вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Частина 1 ст. 109 ПК визначає, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В частині 3 ст. 113 ПК зазначено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 7 підрозділу 10 Розділу XX "Перехідні положення" ПК штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 30.06.2011 застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Отже, штрафні санкції в розмірі не більше 1 гривні встановлюються за порушення податкового законодавства, яке вчинене платником податків з 1 січня по 30 червня 2011 року.

Проте незважаючи на вищезазначені припису чинного законодавства, відповідач посилаючись на норму п. 126.1 ст. 126 ПК, стверджує що платник Відкрите акціонерне товариство «Південбудмеханізація»притягується до відповідальності і сплачує штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків від суми сплаченого боргу, відповідно до розрахунку штрафних санкцій, зазначеного в Акті перевірки №4781/15-2-01380890 від 13.05.2011р., всього в сумі 2 179 (дві тисячі сто сімдесят дев'ять) грн. 84 коп.

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій, нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 13.05.11 №/0, воно прийнято: -за затримку в 8 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 5862,95 грн., яка виникла на підставі невизначеного документу №AUTOPEN від 03.03.11 при сплаті суми коштів нарахованих 02.03.11; -за затримку в 8 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1462,00 грн., яка виникла на підставі декларації №437491 від 10.03.11 при сплаті суми коштів нарахованих 10.03.11; -за затримку в 15 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 162,00 грн., яка виникла на підставі декларації №437491 від 10.03.11 при сплаті суми коштів нарахованих 10.03.11; - за затримку в 19 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2 164,00 грн,, яка виникла на підставі невизначеного документу №AUTOPEN від 31.03.11 при сплаті суми коштів нарахованих 30.03.11.

З акту перевірки вбачається, що порушення граничних строків сплати податкових зобов'язань вчинене позивачем у період: лютий - березень 2011р. Цей період підпадає під дію п. 7 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення»ПК.

Враховуючи приписи ст. 58 Конституції України до даного порушення повинні застосовуватися норми перехідних положень Податкового кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що неврахування відповідачем вимог «Перехідних положень»Кодексу призвело до неправомірного застосування до Позивача штрафних санкцій в сумі 2 172,84 грн.

Відповідно до підпункту 21.1.1. пункту 21.1. ст. 21 ПК, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами. А оскільки відповідальність за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року встановлена в розмірі 1 гривня, без будь-яких обмежень, окрім формування об'єкта оподаткування податком на прибуток, то й застосовуватися повинні штрафні санкції у розмірі 1 (одна) гривня за кожне порушення.

Таким чином, суд приходить до висновку ,що відповідачем не була застосована норма пункту 7 підрозділу 10 розділу XX Кодексу, що призвело до завищенню сум штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням №/0 від 13.05.2011р. на загальну суму 2 172 (дві тисячі сто сімдесят дві) грн. 84 коп.

Окрім того, в ході судового розгляду справи було встановлено, що ухвалою господарського суду м. Києва від 02 липня 2008 року у справі № 28/212-6, порушено справу про банкрутство ВАТ «Південбудмеханізація», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 11 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвалою господарського суду м. Києва від 29 червня 2010 року, відкрито процедуру санації Відкритого акціонерного товариства «Південбудмеханізація».

Проте, в даному разі, як вбачається з позовних вимог, спірні податкові зобов'язання є поточними вимогами до позивача у розумінні абзацу шостого статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки виникли після введення мораторію.

Відповідно до ст. 1 Закону країни "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно з ч. 4 ст. 12 вказаного Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів проводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що і зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, (а якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідачем в ході судового розгляду справи не було спростовано факт порушення чинного законодавства при встановлені розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню із позивача.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України (№254к/96-ВР від 28.06.1996р.) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 9, 70,71,94,97,158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 13.05.2011р.

3. Присудити на користь Відкритого акціонерного товариства ,,Південбудмеханізація,, судові витрати в сумі 3,40 грн. судового збору з місцевого бюджету України.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур