Справа № 2а-6510/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 серпня 2011 року 11:23 № 2а-6510/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Черненко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва
до Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи -підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості у розмірі 13 455,04грн.
за участю представників сторін:

від позивача Швець І.В. (дов.від 10.01.11 №6/10-021)

від відповідача не з'яв.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 13 455,04 грн.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 03.08.2011 року о 11 год. 23 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі міста Києва звернувся до суду з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (далі -відповідач) про стягнення податкової заборгованості у розмірі 13 455,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача обліковується податковий борг у розмірі 13 455,04 грн. по податку з доходів фізичних осіб та податку на додану вартість. Борг виник з підстав порушення відповідачем пп.8.1.1. п.8.1. ст..8 , пп.»а»п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п.7.4.1. п.7.4., пп.7.7.1. п.7.7. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість». З огляду на виявлені порушення в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не надав, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований Святошинською районною у м.Києві державною адміністрацією та взято на податковий облік Державної податковою інспекцією у Святошинському районі міста Києва 30.07.2011р.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №222535 від 10.06.2008р. відповідач зареєстрований платником податку на додану вартість.

У відповідача рахується податковий з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) має недоїмку у розмірі 12 625,51 грн. та по податку з доходів фізичних осіб (найманих працівників) має недоїмку в розмірі 802,53 грн.

Матеріалами справи встановлено, що Державної податковою інспекцією у Святошинському районі міста Києва проведено документальної планову виїзну перевірку Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 30.11.2007р. по 30.09.2010р.

За результатами перевірки складено акт від 31.01.2011р. №185/17-40/НОМЕР_1 яким встановлено порушення відповідачем пп.8.1.1. п.8.1. ст..8, п.п «а»п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п.7.4.1. п.7.4., пп.7.7.1. п.7.7. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість».

За результатами перевірки позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення №/0 від 03.02.2011р. яким відповідачу нараховано податок на додану вартість за основним платежем 234,02 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 568,51 грн.

- №/0 від 03.02.2011р., яким відповідачу нараховано податок на додану вартість за основним платежем 9521,00 грн., та штрафні (фінансові) санкції 2380,25 грн.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.п.8.1.1. п.8.1. та п.п «а»п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»в частині не нарахування, неутримання та неперерахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб, виплаченого на користь платників податку за період з 01.01.2008р. по 30.09.2010р. в розмірі 234,02 грн.

- частини II ст. 9 розділу IV Закону України від 22.12.1994р. № 320/94-ВР "Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів", п.п. "б" п. 19.2 ст. 19 Закону України від 22.05.2003 p. № 889 "Про податок з доходів фізичних осіб" та вимог Наказу ДПА від 29.09.2003 р. № 451 "Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку", податкові розрахунки по вищевказаній формі за період з 01.01.2008р. по 31.03.2010р., на фізичних осіб на користь яких фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 виплачувався дохід, до відповідача не надавалися. Встановлено не нарахування, неутримання та неперерахування до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб, виплаченого на користь платників податку за період з 01.01.2008р. по 30.09.2010р. в розмірі 234,02 грн.;

- п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97 перевіркою достовірності відображеного податкового кредиту у поданих до відповідача деклараціях з податку на додану вартість за період з 10.06.2008р. по 30.09.2010р. встановлено його завищення на загальну суму 9521,00 грн., в т.ч.: за липень 2008р. на суму 642,00 грн., за вересень 2008р. на суму 125,00 грн., за жовтень 2008р. на суму 936,00 грн., за листопад 2008р. на 3964,00грн., за грудень 1767,00 грн., за лютий 2009р. на суму 343,00 грн., за березень 2009р. на суму 606,00 грн., за липень 2009р. на суму 45,00 грн., за вересень 2009р. на суму 452,00 грн., за жовтень 2009р. на суму 65,00 грн., за листопад 2009р. на суму 230,00 грн. та за та за грудень 2009 р. на суму 346,00 грн., в зв'язку з зарахування до складу податкового кредиту зазначеного періоду сум податку, які не відповідають звітному періоду та не підтверджені податковими накладними звітного періоду, що встановлено при порівнянні наданих реєстрів отриманих податкових накладних, податкових накладних, даних автоматизованого співставлення податкового кредиту з даними поданих декларацій з податку на додану вартість;

- п.п. 7.7.1 п.п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. № 168 «Про податок додану вартість», а саме: заниження податку, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 9521,00 грн., в т.ч.: за липень 2008р. на суму 642,00 грн., за вересня 2008р. на суму 125,00 грн., за жовтень 2008р. на суму 936,00 грн., за листопад 2008р. на суму 3964,00 грн., за грудень 1767,00 грн., за лютий 2009р. на суму 343,00 грн., за березень 2009р. на суму 606,00 грн., за липень 2009р. на суму 45,00 грн., за вересень 2009р. на суму 452,00 грн. за жовтень 2009р. на суму 65,00 грн., за листопад 2009р. на суму 230,00 грн. та за грудень 2009р. на суму 346,00 грн.

Відповідно до пп. 7.4.1. п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97 - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

Згідно із п.п. 7.7.1 п.п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. № 168 «Про податок додану вартість»сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

На час розгляду справи, консолідований борг становить 13 455,04 грн. з яких 12652,51 грн. по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) + 802, 53 грн. по податку з доходів фізичних осіб (найманих працівників).

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 13 455,04 грн. На думку суду позивачем, як суб'єктом владних повноважень при прийнятті рішень щодо стягнення податкової заборгованості доведено виявлені під час проведеної перевірки порушення відповідачем вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податкову заборгованість в розмірі 13455,04 грн. (тринадцять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять грн.) 04 коп. на р/р:

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 12 652,00 грн. на розрахунковий рахунок № 0009 в УДК у Святошинському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077945, КЕКД 14010100, банк одержувач - ГУ ДК України у м. Києві, МФО 820019;

- податок з доходів фізичних осіб (найманих працівників) у розмірі 802,53 грн. на розрахунковий рахунок № 0009 в УДК у Святошинському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077945, КЕКД 11010101, банк одержувач - ГУ ДК України у м. Києві, МФО 820019.

3. Постанова може бути, оскаржена відповідно до вимог ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур