Справа № 212/4121/18(2-а/212/116/18)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2018 року справа № 212/4121/18(2-а/212/116/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В.,

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 26 липня 2018 року у справі №212/4121/18 (головуючий 1-ї інстанції Зімін М.В.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.06.2018 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу з позовом до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №427758 від 03 червня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та провадження у справі закрити.

Постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 26 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушені норми матеріального та процесуального права, неповністю зясовано обставини, що мають значення для справи.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи.

Відповідно до статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2018 року справу призначено до розгляду 28.08.2018 року в порядку письмового провадження, оскільки позивачем в апеляційній скарзі у відповідності до вимог частини 3 статті 296 КАС України не було заявлено клопотання про розгляд справи за його участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Апелянтом 22.08.2018 року до апеляційного суду подано заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він бажає взяти участь в судовому засіданні та просить выідкласти розгляд справи. Колегія суддів вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає з підстав, зазначених вище, та скорочених строків розгляду даної категорії справ. Підстав для призначення розгляду справи в судовому засіданні не виникло.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА №427758 від 03 червня 2018 року, винесеної інспектором роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3, 03.06.2018 року об 11 год. 28 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ГАЗ СПГ», державний номер НОМЕР_1, по вул.Купріна в м.Кривому Розі, 123Б, на вимогу поліцейського не надав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не мав при собі такого полісу,чим порушив п.2.1.ґ ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.5).

Зазначеною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобовязаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, предявляти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпунктом «г» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України передбачено обовязок водія мати при собі, зокрема поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п.п.«а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З аналізу зазначених норм можливо зробити висновок, що водій зобовязаний мати при собі та на вимогу відповідних посадових осіб предявляти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а у випадку звільнення від такого обовязкового страхування - відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Факт відсутності у позивача при собі на час складання інспектором постанови поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») або відповідного підтверджуючого документа (посвідчення) про звільнення від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, позивачем ані в адміністративному позові, ані в апеляційній скарзі не заперечується та не спростовується.

Позивачем наданий до матеріалів справи відеозапис, зроблений ним власноруч, яким зафіксовано спілкування позивача з інспектором під час зупинки автомобіля. При цьому вказаний відеозапис підтверджує відсутність у позивача під час такого спілкування страхового полісу.

З відеозапису також вбачається зйомка страхового полісу цивільними особами за відсутності інспектора поліції.

Таким чином, зазначеним вище відеоматеріалом підтверджується факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, тобто керування транспортним засобом за відсутності поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не предявлення такого полісу для перевірки.

Доказів на підтвердження іншого позивачем судам першої та апеляційної інстанції не надано.

Посилання позивача, що до матеріалів справи наданий страховий поліс, а відтак відсутній факт правопорушення, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки, як зазначалось вище, п.п «г» пункту 2.1 ПДР України передбачено обовязок водія мати при собі, зокрема поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Надання позивачем копії страхового полісу до матеріалів справи не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, оскільки такий поліс ним не був наданий відповідачу під час складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Посилання позивача, що у відповідача не було законних підстав вимагати від нього надання полісу обовязкового автострахування, оскільки відповідачем не складався протокол про порушення правил дорожнього руху та не оформлювалися матеріали дорожньо-транспортної пригоди, колегія суддів вважає безпідставним та необґрунтованим з огляду на таке.

Правила дорожнього руху не містять застереження (або виключення) про те, що контроль за наявністю поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється Національною поліцією тільки при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Крім того, відповідно до пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, крім іншого, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобовязана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс предявляється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Як зазначалося вище, відповідно до п.п.«а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, серед яких, зокрема, вказаний поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно тексту адміністративного позову та апеляційної скарги позивач не заперечує факту відсутності у нього на час складання постанови про адміністративне правопорушення полісу (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким він керував.

Наявність в діях позивача зазначеного складу адміністративного правопорушення є єдиною та достатньою фактичною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП.

У відповідності до ст.ст.222, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.126 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідач - інспектор роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_3, має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має право від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за частиною першою статті 126 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., тобто в межах санкції зазначеної норми КУпАП.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 26 липня 2018 року у справі №212/4121/18 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 26 липня 2018 року у справі №212/4121/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва