Справа № 1640/2991/18
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

31 серпня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 1640/2991/18

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Гіглава О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним акту, -

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2018 року (згідно відбитку поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Миргородської міської ради Полтавської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2, про:

- визнання незаконним та скасування рішення двадцять першої сесії шостого скликання Миргородської міської ради від 22 червня 2012 року №95 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки площею 423 кв. м. для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_1";

- визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий гр. ОСОБА_2 на підставі рішення двадцять першої сесії шостого скликання Миргородської міської ради від 22 червня 2012 року №95.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписом частини другої цієї статті суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

В ході з'ясування питань чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, судом встановлено наступне.

З матеріалів позовної заяви слідує, що позивачу рішенням вісімнадцятої сесії п'ятого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 06 грудня 2007 року надано дозвіл на розробку технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, для ведення садівництва.

Поряд з цим, 19 листопада 2010 року третя сесія шостого скликання Миргородської міської ради Полтавської області прийняла рішення №51, яким, зокрема, надала ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_1.

У подальшому, рішенням двадцять першої сесії шостого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 22 червня 2012 року №95 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва та передано безоплатно у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 423 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 18 липня 2012 року змінено поштову адресу земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 відповідно до рішення двадцять першої сесії шостого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 22 червня 2012 року №95 з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2.

19 жовтня 2012 року ОСОБА_2 видано Державний акт серія НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2.

Отже, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача із прийняттям міською радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу безоплатно у власність гр. ОСОБА_2 для ведення садівництва земельної ділянки площею 423 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, а також видачею ОСОБА_2 Державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку, з огляду на існування рішення вісімнадцятої сесії п'ятого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 06 грудня 2007 року про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації щодо відведення йому у власність цієї ж земельної ділянки.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням пункту 2 частини першої статті 4 цього ж Кодексу публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

В спірному випадку зміст позовних вимог позивача стосується права власності на земельну ділянку іншої фізичної особи, якій затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передано безоплатно у власність таку земельну ділянку та оформлено відповідний Державний акт на право власності на земельну ділянку, тобто цивільного права, а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права.

При тому, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися в порядку не адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналіз зазначених обставин дає суду підстави вважати, що спір за позовом ОСОБА_1 не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів останнього у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту його приватних інтересів.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до положень статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні по справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

З огляду на наведене та ураховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також захисту приватного права власника земельної ділянки.

Слід зазначити, що такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного суду, висловленою в постанові від 06 червня 2018 року у справі №826/631/15, та правовою позицією колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верхового Суду, висловленою у постанові від 27 березня 2018 року у справі №456/103/15-а.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 242, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в особі відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним акту.

Роз'яснити позивачу право на звернення з цим позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя О.В. Гіглава