Справа № 810/2530/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2018 року № 810/2530/18
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М, розглянувши в. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку позивачу пенсії згідно довідки від 20.04.2018 № 38 про заробітну плату у зоні відчуження, виданої Українським центром підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів лісового господарства Укрцентркадриліс,

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії згідно вказаної довідки з 24.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії з посиланням на невідповідність наказної вимогам закону.

Ухвалою суду від 29.05.2018 відкрито провадження у даній справі та прийнято рішення про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії на підставі довідки від 20.04.2018 № 38 про заробітну плату у зоні відчуження.

Позивач відповіді на відзив та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, має інвалідність ІІ групи (а.с. 15, 16).

Позивач перебуває на обліку в Києво-Святошинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання постанови Апеляційного суду Київської області від 15.03.2018 у справі № 369/12033/17 Українським центром підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів лісового господарства Укрцентркадриліс видано позивачу довідку від 20.04.2018 № 38 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження, згідно якої позивач працював у зоні відчуження з 09.09.1986 по 31.10.1986, йому виплачена заробітна плата за вказаний період у сумі 2 436,93 карб. (а.с. 13)

Позивач 24.04.2018 звернувся до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про проведення перерахунку пенсії за вказаною довідкою (а.с. 8).

Листом від 05.05.2018 № 174/Д-01 відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії за новою довідкою, мотивуючи своє рішення невідповідністю нової довідки матеріалам пенсійної справи, відсутністю розшифровки розрахунків сум зарплатних витрат.

Вважаючи відмову органу Пенсійного фонду у перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в період з 09.09.1986 по 31.10.1986, що підтверджено доказами наявними в матеріалах справи, та не заперечується сторонами.

Відповідно до пп. 1.3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно п. 3 Порядку у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Зі змісту довідки Українського центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів лісового господарства Укрцентркадриліс від 20.04.2018 № 38 слідує, що розрахунок заробітної плати (грошового забезпечення) проводився саме на підставі постанови Ради Міністрів УРСР 10.06.1986 № 207-7, а не виходячи з фактично виплачених та отриманих позивачем сум.

Суд погоджується із доводами відповідача щодо необґрунтованості вказаної довідки, оскільки позивачем не надано належних доказів на спростування відомостей, зазначених в довідці, яка була видана позивачу при первинному призначенні пенсії, а відомості у довідці від 20.04.2018 № 38 зазначено з урахуванням вимог нормативно-правових актів, чинних на той час, проте, отримання та нарахування сум, вказаних у новій довідці, не підтверджено жодними первинними документами.

Крім того, довідка від 20.04.2018 № 38 видана, виходячи з розміру заробітної плати позивача, яка останньому не була виплачена. Відтак, перерахунок пенсії не може проводитись на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним бухгалтерським документам.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 зазначеного Закону військовозобов`язаним, вільнонайманим, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно зі статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.

Суд зазначає, що підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, де працювала особа, яка брала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а підставою проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичної тривалості робочого дня і місця її виконання.

При цьому, основними документами для проведення перерахунку пенсії таким особам є первинні документи про тривалість робочого дня та місця виконання роботи, які мають підтверджувати час, місце, тривалість робочого дня та довідки підприємств, установ, організацій про заробітну плату.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.

Стосовно перерахунку пенсії Верховний Суд України уже висловив правову позицію про те, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання (постанови від 04.11.2015 у справі № 539/4466/14-а, від 15.12.2015 у справі № 2-а/576/29/14).

Доводи позивача, що такі складові повинні були виплачуватися на підставі діючого на той час законодавства суд оцінює критично, оскільки відсутні відомості про їх фактичне нарахування та отримання позивачем під час роботи в зоні відчуження.

При цьому, відсутність відомостей про фактичне отримання позивачем таких складових заробітку і непідтвердження їх відповідними первинними документами, не породжує правових підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог, тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 77, 241 246, 250, 255 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.