Справа № 0440/5719/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Справа № 0440/5719/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Жукової Є.О.
розглянувши у письмовому провадженні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -
26.07.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу, в якій позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу, яка виявилася у ненаданні належної відповіді на запит ОСОБА_1 від 24.11.2017 р., а саме: який не надав довідку із зазначенням діагнозу, терміну лікування після травми з 02.06.2010 р. 18.06.2010 р., номер листа непрацездатності, данні лікуючого лікаря який окремим листом не зазначив хто отримав лист непрацездатності № 520964 ОСОБА_1, відповідно якому посвідченню (документу), не вказав дані особи, яка отримала лист непрацездатності № 520964 ОСОБА_1 із зазначенням, хто і яким чином застовував її повноваження; який не надав порядок і термін зверненя до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України; який не призначив спеціальну комісію по вивчинню діяльності лікуючого лікаря та не перевірив його дії в правильності, своєчасності та повноти вчинення медичного обслуговування і лікарської допомоги зазначеного випадках ОСОБА_1 02.06.2010 р. по 18.06.2010 р.; який не видати наказ щодо необхідності проведення розслідування, які відбулися із ОСОБА_1 у КЗ «Кріворізька міська лікарня № 7 ДОР» м.Кривий Ріг при амбулаорному лікувані з 03.06.201о р. по 18.06.2010 р.; який не скасувавав відмітку у листку непрацездатності № 520964 про початок непрацездатності та внесеними змінами не зазначив непраздатність з 02.06.2010 р. по 18.06.2010 р. та не надав ОСОБА_1 новий лист непрацездатності зі змінами; який не надав копію листа непрацездатності № 520964 де не вірно вказаний фактичний термін непрацездатності ОСОБА_1, тобто з 03.06.2010 р. по 18.06.2010 р.; притягти до адміністративної відповідальності і зобов'язати комунальний заклад Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу протягом 15-ти днів надати, відповідно до законодавства, належну обґрунтовану відповідь та документи на запит ОСОБА_1 від 24.11.2017р., а саме: надати довідку із зазначенням діагнозу, терміну лікування після травми з 02.06.2010 р. по 18.06.2010 р., номер листа непрацездатності, данні лікуючого лікаря; окремим листом зазначити хто отримав лист непрацездатності № 520964 ОСОБА_1, відповідно якому посвідченню (документу), вказав дані особи, яка отримала лист непрацездатності № 520964 ОСОБА_1, із зазначенням хто і яким чином зястовував її повноваження; надати порядок і термін зверненя до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України; призначити спеціальну комісію по вивченню діяльності лікуючого лікаря та перевірити його дії в правильності, своєчасності та повноти вчинення медичного обслуговування і лікарської допомоги ОСОБА_1, зазначеного випадках з 02.06.2010 р. по 18.06.2010 р.; видати наказ щодо необхідності проведення розслідування подій, які відбулися із ОСОБА_1 у КЗ «Кріворізька міська лікарня № 7 ДОР» Кривий Ріг при амбулаторному лікувані з 03.06.2010 р. по 18.06. 2010 р., вжити заходи до усунення виявлених порушень і перевірити додержання законодавства з питань Закону України, Основ законодавства України про охорону здоров'я, з виявленням відповідності окремих посадових осіб займаній посаді, застосувати до лікаря комунального підприємства міська лікарня № 7, який лікував ОСОБА_1 з 03.06.2010 р. по 18.06.2010 р. за неналежне виконання службових обов'язків заходи дисциплінарного впливу; скасувати відмітку у листку непрацездатності № 620964 про початок непрацездатності та внесеними змінами зазначивши непрацездатність з 02.06.2010 р. по 16.06.2010 р. та надати ОСОБА_1 новий лист непрацездатності із змінами; надати копію листа непрацездатності № 620964 де не вірно вказаний фактичний термін моєї непрацездатності, тобто з 03.06.2010 р. по 18.06.2010 р.; допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць; захистити права ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 24.11.2017 р. та права викривати недоліки в роботі комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання своїх прав і законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
24.11.2018 р. ОСОБА_1 подав заяву-запит до головного лікаря комунального закладу Криворізька міська лікарня № 7 з проханням надати відповідні документи, зазначені в даній заяві-запиті, а за їх відсутності зазначити причини такого ненадання.
При цьому, позивач зазначає, що його не повідомили про час та місце розгляду його звернення від 24.11.2018 р.
Позивач також зазначає, що будь-якої відповіді на зазначений вище запит від 24.11.2018 р. головним лікарем комунального закладу Криворізька міська лікарня № 7 останньому надано не було.
З урахуванням зазначеного вище, позивач вважає, бездіяльність відповідача щодо ненадання відповідної відповіді на запит від 24.11.2018 р. протиправною та такою, що порушує права ОСОБА_1.
Суд зазначає, що відповідачем будь-яких заяв, клопотань чи пояснень на адресу суду направлено не було. Відомості про вручення копії ухвали суду від 27.07.2018 р. в матеріалах справи наявні.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
24.11.2017 р. ОСОБА_1 було подано до Головного лікаря комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР заяву (запит) від 24.11.2017 р., в якій ОСОБА_1 просив: окремо надати довідку із зазначенням діагнозу, терміну лікування після травми з 02.06.2010 р. по 18.06.2010 р., номер листа непрацездатності, данні лікуючого лікаря; окремим листом зазначити хто отримав лист непрацездатності № 520964 ОСОБА_1, відповідно якому посвідченню (документу), вказати дані особи, яка отримала лист непрацездатності № 520964 ОСОБА_1 із зазначенням, хто і яким чином зястовував її повноваження; окремим листом надати порядок і термін звернення до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України; призначити спеціальну комісію по вивченню діяльності лікуючого лікаря та перевірити його дії в правильності, своєчасності та повноти вчинення медичного обслуговування та лікарської допомоги ОСОБА_1 із зазначеного випадку з 02. 06.2010 р. по 18.06.2010 р.; видати наказ щодо необхідності проведення розслідування, які відбулися зі ОСОБА_1 у КЗ «Кріворізька міська лікарня № 7 ДОР» м.Кривий Ріг при амбулаторному лікувані з 03.06.2010 р. по 18.06.2010 р., вжити заходи до усунення виявлених порушень і перевірити додержання законодавства з питань Закону України, Основ законодавства України про охорону здоров'я, з виявленням відповідності окремих посадових осіб займаній посаді, застосувати до лікаря комунального підприємства міська лікарня №7, який лікував ОСОБА_1 з 03.06.2010 р по 18.06.2010 р. за неналежне виконання службових обов'язків заходи дисциплінарного впливу; скасувати відмітку у листі непрацездатності № 520964 про початок непрацездатності та внесеними змінами зазначивши непрацездатність з 02.06.2010 р. по 18.06.2010 р., та надати мені новий лист непрацездатності зі змінами; надати копію листа непрацездатності № 520964 в якому невірно вказаний фактичний термін непрацездатності ОСОБА_1, тобто з 03.06.2010 р. по 18.06.2010 р.
Правовідносини сторін, що виникають з питань практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Законом України Про звернення громадян від 02.10.1996 р. №393/96-ВР, Законом України Про інформацію від 02.10.1992 р. №2657-XII тощо.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.1 ЗУ Про звернення громадян, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про звернення громадян» заборояється відмова в прийнятті та розгляді звернення.
Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Відповідно до ст.15 ЗУ «Про звернення громадян» встановлюється порядок розгляду заяв (клопотань), зокрема, зазначається про наступне.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст.18 ЗУ Про звернення громадян визначаються права громадянина при розгляді заяви чи скарги, серед яких: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до ст.19 ЗУ Про звернення громадян визначаються обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, зокрема, встановлюється, щодо: об'єктивної, всебічної і вчасної перевірки заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечення поновлення порушених прав, реального виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмового повідомлення громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживання заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допуску безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особистої організації та перевірки стану розгляду заяв чи скарг громадян, вжиття заходів до усунення причин, що їх породжують, систематичного аналізу та інформування населення про хід цієї роботи.

Відповідно до ст.20 ЗУ Про звернення громадян визначається термін розгляду звернень громадян, зокрема, зазначається, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Відповідно до ст.2 ЗУ Про інформацію визначаються основні принципи інформаційних відносин , серед яких: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Відповідно до ст.3 ЗУ Про інформацію визначаються такі основні напрями державної інформаційної політики, як: забезпечення доступу кожного до інформації; забезпечення рівних можливостей щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації; створення умов для формування в Україні інформаційного суспільства; забезпечення відкритості та прозорості діяльності суб'єктів владних повноважень; створення інформаційних систем і мереж інформації, розвиток електронного урядування; постійне оновлення, збагачення та зберігання національних інформаційних ресурсів; забезпечення інформаційної безпеки України; сприяння міжнародній співпраці в інформаційній сфері та входженню України до світового інформаційного простору.

Відповідно до ст.4 ЗУ Про інформацію визначаються суб'єкти і об'єкт інформаційних відносин. При цьому, суб'єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об'єднання громадян; суб'єкти владних повноважень. Об'єктом інформаційних відносин є інформація.

Відповідно до ст.5 ЗУ Про інформацію визначається право на інформацію. Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст.6 ЗУ Про інформацію визначаються гарантії права на інформацію. Зокрема, зазначається, що право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов'язком суб'єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення; обов'язком суб'єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію. Право на інформацію може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст.11 ЗУ Про інформацію визначається поняття інформації про фізичну особу (персональних даних) - як відомостей чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Здійснивши зазначені вище норми чинного законодавства, дослідивши докази наявні в матеріалах даної справи суд зазначає наступне.

Позивачем ОСОБА_1 не було надано до суду будь-яких доказів, щодо як надання відповідної відповіді відповідачем на заяву (запит) від 24.11.2017 р. поданої останнім до головного лікаря комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР, так і відмови в прийнятті та розгляді такої зави (запиту) відповідно до норм ст.7 ЗУ «Про звернення громадян».

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведенно в розумінні ч.1 ст.77 КАС України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуются її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, порушення прав, свобод чи інтересів останнього, головним лікарем комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР.

Відтак, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом під час розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про відсутність допущення протиправної бездіяльності відповідачем щодо ненадання відповідних документів та відповіді, з приводу заяви (запиту) ОСОБА_1 від 24.11.2017 р.

Щодо позовної вимоги про притягнення до адміністративної відповідальності та зобов'язання комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу протягом 15-ти днів надати, відповідно до законодавства, належну обґрунтовану відповідь та документи на запит ОСОБА_2 від 24.11.2017р., а саме: надати довідку із зазначенням діагнозу, терміну лікування після травми з 02.06.2010 р. по 18.06.2010 р., номер листа непрацездатності, данні лікуючого лікаря; окремим листом зазначити хто отримав лист непрацездатності № 520964 ОСОБА_1, відповідно якому посвідченню (документу), вказав дані особи, яка отримала лист непрацездатності № 520964 ОСОБА_1, із зазначенням хто і яким чином зястовував її повноваження; надати порядок і термін зверненя до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України; призначити спеціальну комісію по вивчинню діяльності лікуючого лікаря та перевірити його дії в правильності, своєчасності та повноти вчинення медичного обслуговування і лікарської допомоги ОСОБА_3, зазначеного випадках з 02.06.2010 р. по 18.06.2010 р.; видати наказ щодо необхідності проведення розслідування подій, які відбулися із ОСОБА_1 у КЗ «Кріворізька міська лікарня № 7 ДОР» Кривий Ріг при амбулаторному лікувані з 03.06.2010 р. по 18.06. 2010 р., вжити заходи до усунення виявлених порушень і перевірити додержання законодавства з питань Закону України, Основи законодавства України про охорону здоров'я, з виявленням відповідності окремих посадових осіб займаній посаді, застосувати до лікаря комунального підприємства городська лікарня № 7 який лікував ОСОБА_1 з 03.06.2010 р. по 18.06.2010 р. за неналежне виконання службових обов'язків заходи дисциплінарного впливу; скасувати відмітку у листку непрацездатності № 620964 про початок непрацездатності та внесеними змінами зазначивши непрацездатність з 02.06.2010 р. по 16.06.2010 р. та надати ОСОБА_1 новий лист непрацездатності із змінами; надати копію листа непрацездатності № 620964 де не вірно вказаний фактичний термін моєї непрацездатності, тобто з 03.06.2010 р. по 18.06.2010 р.; допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць; захистити права ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 24.11.2017 р. та права викривати недоліки в роботі комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання своїх прав і законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення, суд зазначає, що остання є похідною від позовної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу, яка виявилася у ненаданні належної відповіді на запит ОСОБА_1 від 24.11.2017 р., а саме: який не надав довідку із зазначенням діагнозу, терміну лікування після травми з 02.06.2010 р. 18.06.2010 р., номер листа непрацездатності, данні лікуючого лікаря який окремим листом не зазначив хто отримав лист непрацездатності № 520964 ОСОБА_1, відповідно якому посвідченню (документу), не вказав дані особи, яка отримала лист непрацездатності № 520964 ОСОБА_1 із зазначенням, хто і яким чином застовував її повноваження; який не надав порядок і термін зверненя до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України; який не призначив спеціальну комісію по вивчинню діяльності лікуючого лікаря та не перевірив його дії в правильності, своєчасності та повноти вчинення медичного обслуговування і лікарської допомоги зазначеного випадках ОСОБА_1 з 02.06.2010 р. по 18.06.2010 р.; який не видати наказ щодо необхідності проведення розслідування, які відбулися із ОСОБА_1 у КЗ «Кріворізька міська лікарня № 7 ДОР» м.Кривий Ріг при амбулторному лікувані з 03.06.201о р. по 18.06.2010 р.; який не скасував відмітку у листку непрацездатності № 520964 про початок непрацездатності та внесеними змінами не зазначив непраздатність з 02.06.2010 р. по 18.06.2010 р. та не надав ОСОБА_1 новий лист непрацездатності зі змінами; який не надав копію листа непрацездатності № 520964 де не вірно вказаний фактичний термін непрацездатності ОСОБА_1, тобто з 03.06.2010 р. по 18.06.2010 р.

Відтак, у звязку з відмовою у задоволенні позовної вимоги зазначеної вище, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зобовязання надати відповідну відповідь та документи, допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, та враховуючи несплату судового збору при поданні даної позовної заяви до суду, суд приходить до висновку, що, у даній справі розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України не передбачено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до комунального закладу Криворізька міська лікарня №7 ДОР в особі Головного лікаря комунального закладу про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4