Справа № 140/765/18
Суддя: Царапора О. П.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 140/765/18
Провадження №2-а/140/41/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2018 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

В складі головуючого судді Царапори О.П.

при секретарі Вакар Г.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Немирівської міської ради, Немирівського району, Вінницької області про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії Виконавчого комітету Немирівської міської ради від 13.03.2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача

У своїй заяві позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне стягнення адміністративної комісії Виконавчого комітету Немирівської міської ради, Немирівського району, Вінницької області про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в сумі 850 гривень у звязку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.03.2018 року ним було отримано лист від 06.03.2018 року № 02-17-590 про його виклик до Немирівської міської ради на 13.03.2018 року на 14.00 год на розгляд адміністративного протоколу серії НМР № 011 від 02.03.2018 року про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАп України.

Того ж дня позивач отримав вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення та на розгляді вказаного протоколу позивач своєї вини у вчиненому не визнав.

Суть обвинувачення висунутого адміністративною комісією полягало в тому, що інспектором Немирівської міської ради з благоустрою ОСОБА_4 19.03.2018 року позивачу ОСОБА_3 було вручено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 152 КУпАП в розмірі 850 гривень у звязку з тим, що ОСОБА_3 здійснив самовільне встановлення точки торгівлі з автомобіля у не відведеному для цього місці, що й стало підставою для винесення вищезазначеної постанови.

З даною постановою ОСОБА_3 не згодний та вважає її незаконною оскільки складена з грубим порушення вимог чинного законодавства у відповідності до її змісту та процедури складення, а тому вважає, що вона підлягає скасуванню. Єдиним ймовірним доказом по справі є протокол серії НМР № 011, однак даний протокол позивач вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП а складений з порушеннями. Просив позов задовольнити.

Виклад позиції відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_5 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 25.07.2018 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від представника позивача заяв та клопотань повязаних із розглядом справи до суду не надходило.

Представником відповідача було заявлено клопотання про доручення у якості доказів копію акту складеного на місці винесення протоколу про адміністративне правопорушення про відмову позивача від підпису при складанні протоколу, яке судом відхилено.

Також представником відповідача було заявлено клопотання про допит в якості свідка інспектора з благоустрою ОСОБА_4, яке судом відхилено.

Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали судді від 25.07.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Немирівської міської ради, Немирівського району, Вінницької області про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії Виконавчого комітету Немирівської міської ради від 13.03.2018 року в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.08.2018 року.

В судове засідання для розгляду справи по суті прибули представник позивача ОСОБА_1, представник відповідача ОСОБА_2 повноваження яких належним чином підтверджені.

Будь-яких заперечень та доказів на спростування доводів адміністративного позову до початку підготовчого судового засіданні відповідачем не надано, у зв'язку із чим суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Представник позивача ОСОБА_1 суду пояснив, що єдиним документом, що може свідувати як доказ у даній справі є протокол складений інспектором з благоустрою ОСОБА_4, однак даний протокол не відповідає вимогам 256 КУпАП та складений з порушенням.

Так у протоколі не зазначена дата його складання як не зазначено будь-якої адреси в графі місце скоєння правопорушення, час виявлення правопорушення. При складанні протоколу інспектором з благоустрою не висвітлено жодних фактів здійснення торгівлі позивачем. Протокол не містить свідків та будь-яких пояснень з приводу чи розяснювалися права позивачу чи ні. Копію протоколу на місці його складання ОСОБА_3 не отримував, а отримав лише перед засіданням адміністративної комісії.

Окрім того складена постанова також не відповідає вимогам закону, оскільки не містить визначення того, що позивач є фізичною особою підприємцем та здійснював не торгівлю, а закупівлю продукції від населення, про те до матеріалів справи такі докази не надано. Суть викладеного правопорушення у протоколі не співпадає з викладеними обставинами зазначеними у постанові про накладення адміністративне стягнення.

Представник позивача вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 є незаконною, складеною з грубим порушенням закону та такою, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні суду пояснив, що постанова винесена інспектором у сфері благоустрою ОСОБА_4 правомірно в межах його повноважень та компетенції з дослідженням всіх обставин вчинення ОСОБА_3 правопорушення. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з"ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Статтею 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону № 280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Частиною 2 статті 5 КУпАП регламентовано, що сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Статтею 152 КУпАП передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Об'єктивна сторона правопорушення, це скоєння дій (бездіяльність), які порушують правила благоустрою, встановлені органами державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані:утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

При цьому, відповідно до ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно ст.34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органами місцевого самоврядування розробляються та затверджуються Правила благоустрою території населеного пункту, невиконання яких, відповідно до ст.42 Закону, тягне за собою притягнення осіб, до відповідальності, в тому числі адміністративної.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо. Тобто в даній нормі закону визначено лише про заборону на самовільне встановлення обєктів зовнішньої реклами, торгівельних лотків, павільйонів, кіосків тощо.

Таким чином, п. 5 ст. 16 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» узгоджується із п.6.20 Правил благоустрою та утримання селища Чаплинка щодо заборони самовільного встановлення точки торгівлі з лотків, автомобілів, причепів, столиків, візків у не відведених для цього місцях. Разом з тим, п.6.20 Правил благоустрою селища в частині заборони самовільно встановлювати точки торгівлі з лотків, автомобілів, причепів, столиків, візків без наявності відповідного дозволу, - не узгоджується із ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Так, повноваження селищних рад у сфері благоустрою населених пунктів визначені ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», якою не передбачено повноважень органу місцевого самоврядування щодо надання дозволів на розміщення на території обєктів благоустрою будівель та споруд торговельного призначення.

При цьому, частиною 3 статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що Правила благоустрою не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Питання надання дозволу на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, яким повноваженнями на надання дозволу на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності наділено центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

В пункті 6.20 благоустрою селища вказано про заборону самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо та цей перелік не є вичерпним, то на думку суду в протоколі про адміністративне правопорушення має бути відображено різновид обєкту торгівлі та вид торговельної діяльності.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_3 здійснював торгівельну діяльність повязану із закупівлі продукції від населення використовуючи власний автомобіль, на перехресті вулиць Горького та Гімназійної на тротуарі не встановлюючи лоток чи будь яку конструкцію для торгівлі.

Відповідно до п.п.6.13.1.(16) Правил на об'єктах благоустрою забороняється встановлювати самовільно об'єкти (будь-які конструкції) зовнішньої реклами та торгівлі тощо; на об'єктах благоустрою забороняється вчиняти дії, що тягнуть порушення умов благоустрою, пошкодження (руйнування чи псування) вулично-дорожньої мережі, інших об'єктів та елементів благоустрою, ускладнення умов руху пішоходів та транспорту, здійснювати стихійну торгівлю та інші дії, заборонені цими Правилами, чинним законодавством України (п.6.13.1 (29).

Однак, суд вважає за можливе зазначити, що торгівля з рук у невстановлених місцях - торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під'їздах, скверах та в інших невстановлених місцях є окремим та самостійним адміністративним правопорушенням, яке передбачене статтею 160 КУпАП, санкція статті якої передбачає більш м'яке покарання, ніж за порушення ст.152 КУпАП, а саме накладення штрафу від одного до семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В той же час, статтею 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено вичерпний перелік обмежень при використанні об'єктів благоустрою, серед яких відсутнє здійснення стихійної торгівлі у невстановлених місцях.

Більше того, суд не вважає, що торгівлю із автомобіля слід розцінювати як встановлення самовільного об'єкту торгівлі. А зі світлин, які містяться в матеріалах справи, не вбачається, що торгівля з рук у невстановлених місцях ускладнювала умови руху пішоходів та транспорту.

А тому, висновок відповідача про порушення позивачем ст.152 КУпАП - порушення правил благоустрою території населеного пункту, що полягає в порушенні вимог п.7.4.4 п.6.13.1 рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року №104 «Про затвердження Правил благоустрою Немирівської міської територіальної громади», є неправомірним.

Висновки суду

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження правомірність рішень відповідача.

Суд вважає, що відповідачем належним чином не спростовані доводи представника позивача та не подано відповідних документів та матеріалів, які можуть бути використані як беззаперечні обґрунтування заперечень.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 268, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Немирівської міської ради, Немирівського району, Вінницької області про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії Виконавчого комітету Немирівської міської ради від 13.03.2018 року, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне стягнення адміністративної комісії виконавчого комітету Немирівської міської ради від 13.03.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

Провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Немирівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Царапора