Справа № 234/17657/17
Суддя: Михальченко А. О.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/60/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Вербовецька Д.В., Ситник О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Краматорської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача: голова Краматорської міської ради ОСОБА_4, комунальне підприємство «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 11 липня 2017 до договору про організацію надання транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом №15/09-30 від 30.09.2016, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Краматорської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Краматорський міський голова ОСОБА_4, комунальне підприємство «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 11 липня 2017 до договору про організацію надання транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом №15/09-30 від 30.09.2016. Обґрунтовуючи позов зазначив, що Краматорська міська рада в особі міського голови ОСОБА_4 та КП «КТТУ» в особі в.о. директора ОСОБА_5 уклали додаткову угоду №1 від 11.07.2017 до договору про організацію надання транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом №15/09-30 від 30.09.2016, якою міський голова ОСОБА_4 одноособово, без розгляду додаткової угоди на засіданні виконкому міської ради (недотримання вимог п.п.8, пункту «а» частини 1 ст.27 ЗУ «Про місцеве самоврядування»), без затвердження додаткової угоди міською радою (недотримання вимог п.43 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування») відмовляється від послуг КП КТТУ в частині перевезень пасажирів трамвайними маршрутами та одноособово, без рішення виконкому, затверджує розрахунковий тариф на транспортні послуг КП КТТУ з перевезень пасажирів тролейбусними маршрутами з 01.08.2017.

Вважає, що зазначена додаткова угода укладена міським головою м. Краматорська ОСОБА_4 без необхідного обсягу повноважень та з порушенням вимог ЗУ «Про місцеве самоврядування», а тому враховуючи, що на його думку угода не відповідає ч.2 ст.203 ЦК України, п.31, п.43 ст.26; п.п.8 п. «а» ч.1 ст.27, п.п.2, п. «а» ч. 1 ст.28; п.16 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», посилаючись на ст.215 ЦК України просить визнати додаткову угоду №1 від 11.07.2017 недійсною.

Ухвалою від 27.11.2017 провадження по справі відкрите, призначене попереднє судове засідання на 07.12.2017.

07.12.2017 підготовку до судового розгляду закінчено, справа призначена до розгляду.

Ухвалою суду від 19.12.2017 вирішено продовжувати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Відповідачами відзиви на позовну заяву не подані.

14.03.2018 третьою особою принесені пояснення на позовну заяву у яких третя особа - ОСОБА_4 зазначив, що укладена додаткова угода відповідає вимогам діючого законодавства, а норми ст. ст. 27, 28 ЗУ «Про місцеве самоврядування» взагалі не підлягають застосуванню, оскільки визначають компетенцію виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Також зазначив, що договір про організацію послуг з перевезень міським електричним транспортом №15/09-30 від 30.09.2016 припинив свою дію.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, в обґрунтування чого надав пояснення аналогічні тим, що викладені у заявах по суті справи.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, в обґрунтування чого зазначила, що додаткова угода укладена у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме: Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про міський електричний транспорт» та інших нормативно-правових актів. З врахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи КП «КТТУ» заперечувала проти задоволення позову з підстав, що викладені у заяві по суті справи.

Третя особа голова Краматорської міської ради ОСОБА_4 у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З урахуванням приписів статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників судового процесу, які не зявилися у судове засідання.

11 липня 2017 року між виконавчим комітетом Краматорської міської ради, в особі голови Краматорської міської ради ОСОБА_4 (замовник за договором) та комунальним підприємством «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», в особі виконуючого обовязки директора ОСОБА_5 (перевізник за договором) укладено додаткову угоду №1 до договору №15/09-30 від 30.09.2016 про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом.

Відповідно до додаткової угоди предметом договору №15/09-30 від 30.09.2016 є пасажирські перевезення міським наземним електричним транспортом, що здійснює перевізник за замовленням замовника шляхом надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу, а також інших послуг, повязаних з таким перевезенням (далі транспортні послуги). Замовник надає право перевізнику здійснювати зазначені транспортні послуги за визначеними тролейбусними маршрутами (без врахування трамвайних маршрутів) та зобовязується сплачувати за фактично виконанні перевізником транспортні послуги на умовах цього договору (п. 1 розділу «Предмет договору»).

Позивач оскаржує вищевказану додаткову угоду до договору, як таку, що укладена з перевищенням повноважень Краматорського міського голови, який дії від імені органу місцевого самоврядування та без дотримання встановленої процедури розгляду щодо укладання вищевказаного договору про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правові, організаційні та соціально-економічні засади функціонування міського електричного транспорту загального користування на ринку транспортних послуг і спрямований на створення сприятливих умов для його розвитку, задоволення потреб громадян у доступних, якісних і безпечних перевезеннях визначені Законом України «Про міський електричний транспорт» № 1914-IV від 29.06.2004 року (далі Закон № 1914-IV).

Стаття 1 Закон № 1914-IV визначає, що замовники транспортних послуг (замовники) це місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та/або уповноважені ними юридичні особи, які замовляють транспортні послуги.

Згідно із частиною 2 статті 4 Закон № 1914-IV транспортні послуги надаються на договірних засадах між перевізником та замовником з урахуванням: норм забезпечення обслуговування міським електричним транспортом; показників якості транспортних послуг.

У відповідності до частини 3 статті 8 Закон № 1914-IV місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування забезпечують реалізацію державної політики у сфері міського електричного транспорту, а також розробляють регіональні та місцеві програми його розвитку і забезпечують їх виконання, встановлюють тарифи на проїзд, організовують перевезення пасажирів та здійснюють контроль за ним, встановлюють порядок справляння плати за проїзд, інформують населення про зміни, що стосуються надання транспортних послуг, забезпечують координацію роботи, пов'язаної з функціонуванням міського електричного транспорту та інших видів міського транспорту, створюють належні дорожні умови для здійснення перевезень, реалізують заходи з розвитку, вдосконалення та облаштування маршрутної мережі, виконують інші функції щодо створення безпечних умов діяльності у сфері міського електричного транспорту згідно із законодавством.

Відносини місцевих органів виконавчої влади та інших замовників з перевізниками щодо організації надання транспортних послуг визначені у розділі IV Закон № 1914-IV.

Так, у відповідності до статті 11 Закон № 1914-IV відносини замовників з перевізниками регулюються згідно із законодавством, а також договором про організацію надання транспортних послуг.

У договорі про організацію надання транспортних послуг визначаються обсяги і якість транспортних послуг за маршрутами (лініями) згідно з розкладом руху, вартість перевезення пасажирів, обов'язки та права сторін, порядок та строки проведення розрахунків, інші умови надання транспортних послуг.

Типовий договір про організацію надання транспортних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Підставою для укладення договору про організацію надання транспортних послуг є замовлення на пасажирські перевезення міським електричним транспортом, у якому повинні враховуватися державні соціальні нормативи на транспортні послуги, а також спроможність перевізника забезпечити їх необхідний обсяг.

Договір про організацію надання транспортних послуг укладається на основі типового договору не пізніше ніж за квартал до початку його дії на строк не менше року.

Отже, з аналізу вищенаведених норм спеціального законодавства вбачається, що організація надання транспортних послуг здійснюється на основі договору, що має типову форму, та укладається між місцевими органами виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і перевізниками на підставі відповідного замовлення не пізніше ніж за квартал до початку дії договору на строк не менше року.

Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 року (далі Закон № 280/97-ВР) та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частин 1, 2 статті 1 Закон № 280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною 1 статті 12 Закон № 280/97-ВР визначено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях (частина 3 вказаної статті).

Згідно з пунктами 14, 16 частини 4 стаття 42 Закон № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства. Укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що саме міський голова очолює виконавчий комітет відповідної міської ради та представляє інтереси територіальної громади. Окрім того, саме міському голові надані законом повноваження щодо підписання відповідних договорів та додаткових угод до них від імені органу місцевого самоврядування.

Статтею 26 Закон № 280/97-ВР визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад.

Так, згідно вказаної статті, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення (пункт 31 частини 1 вказаної статті) та затвердження договорів, укладених сільським, селищним, міським головою від імені ради, з питань, віднесених до її виключної компетенції (пункт 43 частини 1 вказаної статті).

Як вже було зазначено вище, 11 липня 2017 року між виконавчим комітетом Краматорської міської ради, в особі голови Краматорської міської ради ОСОБА_4 (замовник за договором) та комунальним підприємством «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління», в особі виконуючого обовязки директора ОСОБА_5 (перевізник за договором) укладено додаткову угоду №1 до договору №15/09-30 від 30.09.2017 про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом.

Комунальне підприємство «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» є юридичною особою, яка зареєстрована та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 32576420, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Аероклубна, будинок 103, місто Краматорськ, Донецька область, 84331. Основним видом діяльності є пасажирський наземний транспорт міського та приморського типу. Засновником підприємства є Краматорська міська рада, .

Відповідно до частини 3 статті 78 Господарського кодексу України майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Згідно з абзацом 15 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 5 статті 16 вказаного Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Пунктами 5, 8 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відтак, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що майно КП «КТТУ» перебуває у останнього на праві комунальної власності і закріплено за ним на праві господарського відання, уповноваженим органом Краматорською міською радою, яка має право здійснювати правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад.

Посилання позивача, як на ознаку перевищення повноважень голови Краматорської міської ради, а як наслідок недійсності додаткової угоди, на той факт, що такий договір повинен бути затверджений на пленарному засіданні міської ради, оскільки прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, належить до виключної компетенції ради, суд вважає необґрунтованими з огляду на ту обставину, що вищевказаний договір «Про організацію надання транспортних послуг з перевезення міським електричним транспортом» не передбачає передання майна територіальної громади іншим органам.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що додаткова угода № 1 від 11 липня 2017 до договору про організацію надання транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом №15/09-30 від 30.09.2016 укладена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Краматорської міської ради про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 11 липня 2017 до договору про організацію надання транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом №15/09-30 від 30.09.2016 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 19, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 84313, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Краматорської міської ради (місцезнаходження: площа Миру, буд. 2, м. Краматорськ, Донецька область, 84313, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача: голова Краматорської міської ради ОСОБА_4 (місцезнаходження: площа Миру, буд. 2, м. Краматорськ, Донецька область, 84313), комунальне підприємство «Краматорське трамвайно-тролейбусне управління» (місцезнаходження: вул. Аероклубна, буд. 103, м. Краматорськ, Донецька область, 84323, ) про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 11 липня 2017 до договору про організацію надання транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом №15/09-30 від 30.09.2016 залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений суддею 22.08.2018

Суддя Краматорського

міського суду ОСОБА_6