Справа № 414/1593/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року справа №414/1593/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області (головуючий І інстанції Акулов Є.М.) від 27 липня 2018 року (повний текст рішення складено 27 липня 2018 року) у справі №414/1593/18 за позовом ОСОБА_2 до інспектора Сектору реагування патрульної поліції Кремінського відділу поліції в Луганській області Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_3 про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Сектору реагування патрульної поліції Кремінського відділу поліції в Луганській області Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.06.2018 року серії БР№561686.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 27 липня 2018 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не враховані порушення вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію» щодо безпідставної зупинки транспортного засобу, так як під час руху жодних порушень не допускалось. Поліцейський зобовязаний поінформувати про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Позивач також вважає, що судом першої інстанції взагалі не розглянуто питання порушення з боку поліцейського Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації. Позивач зазначив, що суд першої інстанції не вжив жодних заходів для залучення до слухання вказаного у позовній заяві свідка (водій автомобіля (MAN на імя Дмитро), який допоміг у скрутному становищі та мимоволі став свідком факту пошкодження другого колеса. Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідач не ознайомив з вимогами ст.268 КУпАП та не надав можливості скористатися правами передбаченими цією статтею у повному обсязі. Крім того, судом не враховано порушення: - п.п.2,4,5,9 розділу IV, п. 12 розділу ІІІ додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, завт. наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 та вимог ст.ст.283,285 КУпАП; - вимоги ст.279 КУпАП. Крім того, не враховано те, що під час спілкування поліцейський ОСОБА_3 використовував виключно тільки російську мову, що свідчить про дискримінацію державної мови.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Позивачем на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано клопотання про проведення розгляду справи за його відсутністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що постановою серії БР №561686 від 16.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог ПДР України, а саме: 16 червня 2018 року на початку 10 годині 30 хв керуючи транспортним засобом «Сканія П230» р.н. НОМЕР_1 по вул.Партизанська в м.Кремінна був зупинений поліцейськими, та при огляді авто виявилась наявність на одній із вісів шин з різними типами малюнків протектору для вантажних автомобілів.

Копію постанови позивачем отримано на місці в день винесення її субєктом владних повноважень, про що свідчить його особистий підпис.

Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.31.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила №1306), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ч.4 ст.258КУпАП увипадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічні приписи містяться у р.III Інструкціі №1395, згідно до п. 2 якого постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України, відповідачем надано фото, які були долучені до спірної постанови, якими підтверджується факт порушення позивачем вимог п.31.4 Правил №1306, а саме експлуатація вантажного автомобіля з різними типами малюнків протектора.

Як встановлено судом, позивачем не оспорюється сам факт експлуатації вантажного автомобіля з різними типами малюнків протектора на задній вісі. Однак, зазначає, що вранці 16.06.2018 року дійсно був вимушений встановити шину з іншим малюнком протектору, оскільки ураховуючи незадовільний стан доріг області, вже починаючи з 06 години ранку пошкодив два колеса. Перше, ще при вїзді до м.Рубіжне, після чого становив запасне колесо з відповідністю типу та малюнку протектору шин інших коліс (запаска). Друге колесо пошкодив у наслідок потрапляння у вибоїну на дорозі в м.Кремінна. Таким чином, не маючи вже запасного колеса вимушений був звернутися до водіїв проїжджаючих вантажівок за допомогою, а саме щодо оренди запасного колеса з метою доїхати до найближчого СТО для ремонту першого пошкодженого колеса.

В силу вимог, встановлених ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

В матеріалах справи відсутні докази наявності наведених вище обставин, які б надавали позивачеві право відступити від вимог п.31.4 Правил №1306, а тому доводи позивача про відсутність його вини у зафіксованому правопорушенні, оскільки починаючи з 06 год. 00 хвил. пошкодив два колеса, судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги.

У п.1.3, п.1.4, п. 1.5 Правил №1306 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України, підтверджено належними доказами, а тому відповідачем правомірно було прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Посилання позивача про порушення відповідачем вимог Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 жовтня 2008 р. N 534, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за N 1107/15798, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки притягнення до відповідальності за порушення вимог п.31.4 Правил №1306 не ставиться в залежність від складання акту перевірки технічного стану у відповідності до цього Порядку.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно до п.1 цей Порядок визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції (далі - ДАІ) перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами, які здійснюються у випадку наявних ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ або забруднення ним навколишнього середовища, відповідно до вимог абзацу першого пункту 21 статті 11 Закону України "Про міліцію". Тобто, наведений Порядок не є обовязковим для відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП.

Враховуючи, що позивач не оспорює сам факт експлуатації вантажного автомобіля з різними типами малюнків протектора на задній вісі, не зазначення у спірній постанові технічного засобу, яким здійснено фото, на думку колегії суддів не є підставою для її скасування.

Порушення відповідачем вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853, з матеріалів справи не вбачається.

Постанова про накладення адміністративного стягнення містить в собі всі обовязкові відомості, що наведені у додатку 5 до цієї Інструкції; оголошена після закінчення розгляду справи, та копія цієї постанови вручена позивачеві, що засвідчується відповідними підписами останнього.

З огляду на викладене, суд підтримує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, доказів, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 27 липня 2018 року у справі №414/1593/18 залишити без задоволення.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 27 липня 2018 року у справі №414/1593/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_1