Справа № 813/1232/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Крутько О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/4941/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя: Бруновської Н.В.

суддів: Гулида Р.М., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

прокурора: Пиць Н.В.

представника відповідача: Ребрини Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 813/1232/18 за адміністративним позовом заступника прокурора Львівської області до Сокальської районної ради Львівської області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ :

02.04.2018р. заступник прокурора Львівської області звернувся в суд із позовом до Сокальської районної ради Львівської області про визнання протиправними і скасування рішення № 442 від 22.12.2017р. «Про створення Комунальної установи Сокальської районної ради Львівської області» «Центр з обслуговування закладів освіти Сокальського району» та п.1-4 рішення № 473 від 16.02.2018 р. «Про внесення змін в рішення Сокальської районної ради Львівської області від 22.12.2017 р. № 442, затвердження нової редакції Статуту Комунальної установи Сокальської районної ради Львівської області «Центр з обслуговування закладів освіти Сокальського району» та окремі питання в галузі освіти.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2018р. провадження у справі закрито у зв'язку із тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із даною ухвалою, апелянт заступник прокурора Львівської області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2018 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Прокурор Пиць Н.В. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник відповідача Ребрин Л.Я. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

22.12.2017р. рішенням № 442 Сокальської районної ради Львівської області вирішено створити Комунальну установу Сокальської районної ради Львівської області «Центр з обслуговування закладів освіти Сокальського району». ( а.с. 19 )

Рішенням № 473 від 16.02.2018р. Сокальської районної ради Львівської області вирішено внести ряд змін до вищевказаного рішення № 442 від 22.12.2017р. Сокальської районної ради Львівської області. (а.с. 31 )

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не є справою адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у даній процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень або надання адміністративних послуг.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин та стосується саме цих відносин.

Аналіз змісту ст. 20 ГПК України та ст. 17 КАС України у сукупності дає підстави для висновків, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних та господарських справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктивного складу спірних правовідносин ( участь у них суб'єкта владних повноважень ) Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть ( зміст, характер) спору.

У справі, що розглядається позов пред'явлено, з підстав того, що нормами чинного законодавства не передбачено делегування органами місцевого самоврядування своїх повноважень комунальним установам.

Позовними вимогами в даній справі є визнання протиправними та скасування рішень суб'єкта владних повноважень. Тобто, позивач оскаржує рішення яким Сокальська районна рада утворила комунальну установу, затвердила її статут та численність комунальної установи, призначила директора установи тощо.

Із змісту п.3 ч.1 ст.20 ГПК України видно, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

ст. 55 ГК України передбачено, що суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Згідно п.20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

ч.4 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Зокрема, ч.3 цієї статті закону встановлено, що територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об'єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об'єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби.

Відповідно до ч.2 ст.169 ЦК України територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що створення органом місцевого самоврядування комунального підприємство, є діяльністю по розпорядженню власністю територіальної громади, яка містить ознаки приватноправового спору з майнових відносин.

Як видно з матеріалів справи Комунальна установа Сокальської районної ради Львівської області «Центр з обслуговування закладів освіти Сокальського району» є самостійним суб'єктом господарювання, що здійснює некомерційну ( неприбуткову ) господарську діяльність та фінансується за рахунок коштів районного бюджету, передбачених на освіту.

Таким чином, відповідач Сокальська районна рада Львівської області розпоряджуючись майном територіальної громади реалізовував організаційно-господарську діяльність а тому, оспорюванні рішення в даному випадку не є рішеннями суб'єкта владних повноважень в розумінні КАС України, а є рішеннями власника ( засновника) якими такий власник (засновник ) реалізує своє право на створення комунальної установи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі оскільки, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Спір має вирішуватись судом за правилами господарського судочинства.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Львівської області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі № 813/1232/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів після набрання постановою законної сили.

Строк оскарження постанови, в якій оголошено вступну та резолютивну частину обчислюється з дня складення постанови у повному обсязі.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя Р.М. Гулид

Суддя В.З. Улицький

Постанова складена в повному обсязі 29.08.2018 року.