Справа № 826/22496/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" Волощука Ігоря Григоровича щодо не включення ОСОБА_4 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського рахунку № 1733/18891/2014 від 12.09.2014;

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення ОСОБА_4 до переліку фізичних осіб - вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", яким тимчасово заблоковано та тимчасово призупинено виплату коштів;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" Волощука Ігоря Григоровича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Експобанк" на підставі договору банківського рахунку № 1733/18891/2014 від 12.09.2014 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відновити ОСОБА_4 виплату відшкодування коштів за вкладами у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" на підставі договору банківського рахунку № 1733/18891/2014 від 12.09.2014 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" Волощука Ігоря Григоровича щодо не включення ОСОБА_4 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку від 12.09.2014 №1733/18891/2014; зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" Кашуту Дмитра Євгеновича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Експобанк" на підставі договору банківського рахунку від 12.09.2014 №1733/18891/2014 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що постановлено із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СП Анатоль" та ОСОБА_4 укладено Договір № 6 про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами якого ТОВ "СП Анатоль" надає ОСОБА_4 поворотну фінансову допомогу у загальній сумі 150000,00 грн, без ПДВ, а ОСОБА_4 зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених Договором. Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 10.03.2015.

12.09.2014 між АТ "КБ "Експобанк" та ОСОБА_4 укладено Договір банківського рахунку № 1733/18891/2014, відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок в валюті UAH НОМЕР_2 та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, а також виконує розпорядження Клієнта на здійснення операцій за рахунком, у тому числі переказ грошових коштів з рахунку за допомогою платіжних інструментів.

Листом від 12.09.2014 позивач повідомип ТОВ "СП Анатоль" реквізити свого банківського рахунку для зарахування фінансової допомоги, а саме: рахунок НОМЕР_2, Банк: АТ КБ "Експобанк" м. Києва, Отримувач: ОСОБА_4, код отримувача: НОМЕР_1.

З виписки по особовому рахунку НОМЕР_2 вбачається, що 12.09.2014 на рахунок Позивача від ТОВ "СП Анатоль" зараховані кошти у сумі 150000,00 грн, призначення платежу: Поворотна фінансова допомога згідно договору від 10.09.2014 року; станом на 26.03.2015 залишок на рахунку ОСОБА_4 за договором банківського рахунку № 1733/18891/2014 від 12.09.2014 складає 148500,00 грн.

Постановою Правління НБУ від 24.09.2014 № 597 Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Експобанк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вказаної постанови Правління НБУ, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 25.09.2014 прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "КБ "Експобанк", відповідно до якого у Банку запроваджена тимчасова адміністрація строком на три місяці з 25.09.2014 по 25.12.2014 включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "КБ "Експобанк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Юрія Миколайовича.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 22.01.2015 № 41 відкликано банківську ліцензію АТ "КБ "Експобанк".

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015 № 15 "Про початок процедури ліквідації АТ "КБ "Експобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію", Виконавча дирекція Фонду вирішила: розпочати процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Експобанк" з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 26.01.2015; призначити Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волощука Ігоря Григоровича строком на 1 рік з 26.01.2015 по 25.01.2016 включно.

На офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 29.01.2015 опубліковано оголошення про те, що з 30.01.2015 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає виплати коштів вкладникам АТ "КБ "Експобанк"; для отримання коштів вкладники з 30.01.2015 по 12.03.2015 включно можуть звертатись до установ банку - агента Фонду - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк"; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що сторонами не заперечується.

6.02.2015 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду з письмовою заявою з проханням повідомити про причини відсутності поточного банківського рахунку, відкритого на його ім'я у АТ "КБ "Експобанк" НОМЕР_2 в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО та з проханням включити його до реєстру.

Листом №1401/1064 від 20.02.2015 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивача включено до переліку фізичних осіб - вкладників АТ "КБ "Експобанк", яким тимчасово заблоковано та тимчасово призупинено виплату коштів.

31.03.2015 ОСОБА_4 звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою, у якій просив розблокувати виплату за його банківським рахунком та внести відомості про нього до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО. Також, просив здійснити виплату на його користь грошових коштів у сумі 148500,00 грн, належних останньому в якості виплати гарантованої суми відшкодування за рахунок ФГВФО в рамках виплат вкладникам АТ "КБ "Експобанк".

У листі від 5.06.2015 за вих. №02-036/7926/15 Фонд гарантування вкладів роз'яснив позивачу, що на теперішній час в Переліку вкладників, що був переданий до Фонду уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку ПАТ "КБ "Експобанк", інформація про позивача, як вкладника відсутня. У разі внесення змін уповноваженою особою Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ "КБ "Експобанк" до зазначеного переліку вкладників та затвердження цих змін Виконавчою дирекцією Фонду гарантування - позивачу буде зроблено переказ гарантованої суми та направлено відповідне повідомлення.

10.06.2015 ОСОБА_4 повторно звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" Волощука І.Г. з проханням внести його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО та здійснити всі необхідні дії для виплати Фондом на його користь грошових коштів.

Листом від 7.07.2015 № 1402/3846 Уповноважена особа Фонду відмовила у задоволенні заяви позивача, мотивуючи тим, що на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб останнього включено до переліку фізичних осіб - вкладників АТ "КБ "Експобанк", яким тимчасово заблоковано та тимчасово призупинено виплату коштів. Також, позивачеві було роз'яснено, що Уповноважена особа Фонду не має права відміняти попередні рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також, з матеріалів справи вбачається, що Уповноваженою особою Фонду на адресу позивача було надіслано повідомлення від 25.09.2015 № 1101/5877 про нікчемність договору банківського рахунку № 1733/18891/2014 від 12.09.2014 та повідомлення № 1101/5871 від 25.09.2015 про нікчемність договору в порядку статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вважаючи протиправними дії відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції дійшов висновку до висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_4 в частині визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку від 12.09.2014 №1733/18891/2014 та в частині зобов'язання Уповноваженої особи Фонду надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_4 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Експобанк" на підставі договору банківського рахунку від 12.09.2014 №1733/18891/2014 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, заявлених позивачем до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначені Законом України від 23.02.12р. № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 4452-VI).

Так, відповідно до статті 3 Закону № 4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

У свою чергу, згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділений відповідними функціями, що визначені частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI. Серед таких функцій є здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів.

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина 3 статті 37 Закону № 4452-VI).

Наведене свідчить про те, що функції Фонду та Уповноваженої особи пов'язані із здійсненням владних управлінських повноважень.

У свою чергу, згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Враховуючи викладене, Фонд та Уповноважена особа є суб'єктами владних повноважень у розумінні КАС України.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1,2 статті 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI - є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI, за змістом якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення № 14) уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях, підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як вбачається зі змісту повідомлень Уповноваженої особи від 25.09.2015 року №1101/5877 та №1101/5871, договір банківського рахунку №1733/18891/2014 від 12.09.2014 року та правочин щодо перерахування коштів з рахунку ТОВ «СП Анатоль» на рахунок позивача є нікчемними з підстав, передбачених п. п. 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписи ч. 3 ст. 38 Закону визначають, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Наведене дає підстави для висновку про наявність в Уповноваженої особи, а у подальшому у Фонду обов'язку забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, а також права на вчинення дій щодо повідомлення осіб про нікчемність договорів і застосування наслідків їх нікчемності.

Разом з тим, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 18.12.2015 року у справі №К/800/39816/15.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав, зокрема, коли банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Разом з тим, матеріалами справи викладені у повідомленнях про нікчемність правочинів висновки про те, що укладення договору банківського рахунку від 12.09.2014 року №1733/18891/2014 та перерахування на останній коштів від ТОВ «СП Анатоль» спричинили взяття ПАТ «КБ «Експобанк» на себе зобов'язань, внаслідок чого останній став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим. Відтак, посилання Уповноваженої особи на п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону в якості підстави для віднесення вказаного договору та правочину з перерахування коштів до нікчемних є необґрунтованим.

Крім того, на переконання судової колегії, обставини перерахування юридичною особою коштів за договором поворотної фінансової допомоги не свідчать про нікчемність укладеного договору банківського вкладу та перерахунку коштів, оскільки Відповідачем-2 не надано належних та допустимих доказів та не доведено, що умови укладеного договору банківського вкладу передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання кредиторам банку переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Разом з тим, доказів на підтвердження нікчемності правочину (спрямованості його на порушення прав та свобод особи або держави, незаконне заволодіння майном) Уповноваженою особою не наведено, оскільки умови договору банківського рахунку є типовими, та з них не вбачається, які саме пільги або переваги отримав (міг би отримати) Позивач.

Аналогічна позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 07.06.2017 року у справі №826/11989/15.

Щодо твердження Уповноваженої особи на п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону в якості підстави для визнання договору та правочину нікчемним, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Посилання апелянта на постанову правління Національного банку України від 11.09.2014 року №567/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Експобанк» до категорії проблемних», якою встановлено обмеження в діяльності банку, що була наявна на момент перерахування ТОВ «СП Анатоль» коштів на рахунки фізичних осіб в якості поворотної фінансової допомоги та, на переконання останнього, перешкоджала їх здійсненню, судовою колегією оцінюється критично, оскільки зазначена постанова становить банківську таємницю і Позивач не міг знати про її зміст та встановлені обмеження.

При цьому, у контексті визначеної у постанові Правління НБ України від 11.09.2014 року №567/БТ заборони ПАТ «КБ «Експобанк» з дня її прийняття здійснювати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно ст. 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 року, кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Приписи ст. 319 Цивільного кодексу України визначають, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України врегульовано Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Відповідно до п. 1.24 статті 1 вказаного Закону переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

У свою чергу, згідно з п. 1.15 ст. 1 згаданого Закону, ініціатором є особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу.

Згідно ч. 2 п. 1.6. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року, банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд.

Пунктом 1.7. Інструкції визначено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Статтею 5 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що відносини між суб'єктами переказу регулюються на підставі договорів, укладених між ними з урахуванням вимог законодавства України.

У даному випадку, дії ТОВ «СП Анатоль» щодо перерахування коштів з власного банківського рахунку на рахунок позивача відповідають Закону, умовам договору про надання поворотної фінансової допомоги від 10.09.2015 року, а також договору банківського рахунку від 12.09.2014 року щодо порядку зарахування коштів.

Крім того, Уповноваженою особою не було враховано, що ч. 3 ст. 38 Закону доповнено п. 9 згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16.07.2015 року №629-VIII, який набрав чинності 12.08.2015 року, тобто після здійснення відповідних трансакцій ТОВ «СП Анатоль». За таких обставин, з урахуванням закріпленого у ст. 58 Конституції України принципу дії нормативно-правових актів у часі, зазначена норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи, що вищенаведеними обставинами спростовується твердження відповідачів про нікчемність договору банківського рахунку та правочину щодо перерахування коштів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в Уповноваженої особи правових підстав для невключення Позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Експобанк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Що стосується позовних вимог до Фонду, судовою колегією враховується, що відповідно до п. 4 розділу IV Положення №14 виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, як було зазначено раніше, затвердження такого реєстру відбувається на підставі відомостей, поданих Уповноваженою особою Фонду.

Разом з тим, з листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015 № 02-036/7928/15 на адресу позивача вбачається, що в переліку вкладників, що був переданий до Фонду Уповноваженою особою Фонду інформація про позивача, як вкладника відсутня. А також, що у разі внесення змін Уповноваженою особою Фонду до зазначеного Переліку вкладників та затвердження цих змін Виконавчою дирекцією Фонду гарантування - позивачу буде зроблено переказ гарантованої суми та направлено відповідне повідомлення.

Щодо зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відновити позивачу виплату відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "КБ "Експобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд звертає увагу на те, що Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. В даному випадку Фонд не отримував ні Переліку вкладників з відомостями про позивача, ні додаткової інформації про позивача, як вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду, тобто відсутні підстави для висновку про порушення Фондом прав позивача та, відповідно, підстави для задоволення позову в цій частині.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

З підстав вище викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 21.08.2018.