Справа № 0940/1314/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" серпня 2018 р. справа № 0940/1314/18
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 28.02.2018, з урахуванням періоду роботи за списком №1 з 08.05.2005 по 14.11.2008, за списком №2 з 15.11.2008 по 31.01.2009, з 01.04.2009 по 27.02.2018 та заробітної плати за період роботи в АТ "Полюс Красноярск", -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1М.), в інтересах якого діє ОСОБА_2 (надалі по тексту також представник позивача), звернувся в суд з адміністративним позовом до Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (надалі по тексту також відповідач, Калуське обєднане УПФУ області) про визнання неправомірною відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 28.02.2018, з урахуванням періоду роботи за списком №1 з 08.05.2005 по 14.11.2008, за списком №2 з 15.11.2008 по 31.01.2009, з 01.04.2009 по 27.02.2018 та заробітної плати за період роботи в АТ "Полюс Красноярск".
На підставі статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту також КАС України) ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін (а.с.1-2).
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно, в порушення вимог статей 1, 2, пункту "б" частини 1 статті 13, статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII, пункту 1, підпунктів 1, 2 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, пунктів 4, 8, 9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442, пункту 3, 10 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383 "Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", частини 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, статті 7 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, відмовлено в призначенні та виплаті пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в тому числі зарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи за списком №1 з 08.05.2005 по 14.11.2008; за списком №2 з 15.11.2008 по 31.01.2009, з 01.04.2009 по 27.02.2018 на посаді машиніста екскаватору. Вважає такі дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області неправомірними, оскільки весь стаж роботи на підприємствах підтверджується відповідними записами у трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та звільнення, копіями наказів про проведення та завершення атестації робочих місць, картами атестації робочого місця за умовами праці, а також уточнюючою довідкою від 06.03.2018 за №58. На переконання позивача, карта атестації робочого місця за умовами праці є одним із документів, що підтверджують проведення атестації робочих місць на підприємстві. З урахуванням наведеного, вважає що ним подано до Калуського обєднаного УПФУ в області всі необхідні документи для зарахування до пільгового стажу вищевказаного періоду роботи та призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву із відповідними письмовими доказами, які надійшли на адресу суду 16.08.2018 (а.с. 52-56, 57-95). В даному відзиві відповідач не погоджується з доводами ОСОБА_1, викладеними у позовній заяві та вважає їх безпідставними, з наступних підстав. Як зазначив відповідач, заява про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17.05.2018, подана ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного УПФУ області, за формою і змістом не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", оскільки до неї не були додані документи, які б підтверджували право на отримання пільгової пенсії, а долучені позивачем документи достатнього пільгового стажу не підтверджували. Зазначили, що Калуським обєднаним УПФУ області фактично не відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії, так як відповідного рішення з даного приводу управлінням не приймалось, а в межах своїх повноважень розяснено позивачу про необхідність подання документів, що підтверджують наявність пільгового стажу. Вважає, що для вірного визначення пільгового стажу позивача з метою призначення пенсії, відповідачу необхідно зясувати дату вперше проведеної атестації робочого місця на підприємстві, де працював позивач. Відповідач звернув увагу, що ним подано запит від 15.02.2018 до управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Лісосибірськ Красноярського краю про надання необхідних документів для визначення права позивача на пільгову пенсію, серед яких, зокрема, накази про атестацію робочих місць та інформацію щодо вперше проведеної атестації робочого місця позивача на підприємстві. Проте, 16.04.2018 у відповідь на запит управління отримало тільки пільгову довідку про стаж роботи ОСОБА_1 на підприємстві АО "Полюс Красноярськ" (надалі по тексту також АТ "Полюс Красноярськ"). А тому, з урахуванням відсутності у Калуського обєднаного ПФУ області необхідних документів для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах, відповідач не має права призначити таку пенсію ОСОБА_1 на пільгових умовах та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.
20.08.2018 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій зазначено про його необґрунтованість (а.с.121-124). Представник позивача наголосила на тому, що позивач 17.05.2018, при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, надав усі документи, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, а саме заява ОСОБА_1 за формою і змістом відповідала Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії. Всі документи, подані позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах у своїй сукупності дають право на пільгове пенсійне забезпечення та свідчать про належне проведення атестації робочих місць на підприємстві.
Відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. Враховуючи, що приписами частини 3 статті 263 КАС України позивач не наділений правом подання відповіді на відзив, то заперечення, пояснення, міркування і аргументи, викладені ОСОБА_1 у відповіді на відзив, не можуть бути предметом дослідження судом при розгляді та вирішенні даної справи.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, відзив на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Встановлено, що ОСОБА_1 з 08.05.2005 прийнятий на роботу в ЗАТ "Полюс Красноярськ" (в подальшому перейменоване на АО "Полюс Красноярськ") і по даний час працює на вказаному підприємстві.
АТ "Полюс Красноярськ" розташоване на території Російської Федерації.
Так, з 08.05.2005 по 14.11.2008 позивач працював на посаді машиніст екскаватору на гірничій дільниці карєру "Східний" Олімпіадинського гірничо-збагачувального комбінату в складі ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" (а.с. 14, 17).
З 15.11.2008 ОСОБА_1 переведено машиністом екскаватору на дільниці складування, усереднення, подачі руди карєру "Східний" Олімпіадинського гірничо-збагачувального комбінату в складі ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" (а.с. 14, 17).
У період з 09.01.2009 по 31.01.2009 позивач працював машиністом екскаватору на дільниці важкої техніки цеху важкої техніки Олімпіадинського гірничо-збагачувального комбінату в складі ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" (а.с. 14, 17).
01.04.2009 ОСОБА_1 переведено машиністом екскаватору на дільниці вапна та будівельного каменю Олімпіадинського гірничо-збагачувального комбінату в складі ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" (надалі по тексту також ЗАТ "Полюс"), а потім перейменованого в АТ "Золотодобувна компанія "Полюс" (а.с. 14, 17).
З 01.07.2016 по даний час позивач працює на посаді машиніста екскаватору на дільниці важкої техніки в службі експлуатації важкої техніки Олімпіадинського гірничо-збагачувального комбінату в складі перейменованого АТ "Полюс Красноярськ" (надалі по тексту також - АТ "Полюс") (а.с. 14-15, 17).
З урахуванням зазначеного, сумарний стаж роботи ОСОБА_1 на дату досягнення ним 56-річного віку (станом на 27.02.2018) в Олімпіадинського гірничо-збагачувального комбінаті, що входить до складу АТ "Полюс Красноярськ" становить 12 років 7 місяців 22 дні.
Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах адміністративної справи копією вкладишу серії БТ-І №2334137 до трудової книжки позивача серії БТ-І №3299433 та уточнюючою довідкою №58 від 06.03.2018, виданою АТ "Полюс Красноярськ" (а.с. 12-15, 16-18).
Позивач, по досягненні ним 56-річного віку, 17.05.2018, звернувся до Калуського об'єднаного УПФУ області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 і №2, надавши при цьому відповідні документи, зокрема, трудову книжку, довідку про заробітну плату, уточнюючу довідку, накази про проведення атестація робочих місць, карти атестації робочого місця тощо (а.с. 12-15, 16-18, 19, 20, 21, 22, 23-24, 25-26, 27-28, 32, 33).
У вказаній заяві від 17.05.2018 ОСОБА_1 просив призначити йому пільгову пенсію, передбачену чинним законодавством України, з урахуванням норм міжнародного права, з 28.02.2018 з наступного дня, після досягнення пенсійного віку з урахуванням періоду роботи в ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", АТ "Золотодобувна компанія "Полюс" і АТ "Полюс Красноярськ" з 08.05.2005 по 31.01.2009, з 01.04.2009 по час звернення, з посиланням на те, що посади, які займав позивач на даному підприємстві протягом вказаного періоду, відносяться до Списку №1 і №2, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 (а.с. 33).
Додатково, 28.05.2018, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пільгову пенсію, передбачену чинним законодавством України, з урахуванням норм міжнародного права, з 17.05.2018 з дня звернення за призначенням такої пенсії, з урахуванням всіх зазначених у заяві періодів роботи по Списку №1 і №2, а також з урахуванням довідок про заробітну плату, виданих АТ "Золотодобувна компанія "Полюс" та останньої довідки №000000213 від 15.05.2018, виданої АТ "Полюс Красноярськ" (а.с. 34).
31.05.2018 відповідач листом за №286/Г-15 повідомив позивача про те, що ОСОБА_1 підлягає зарахуванню лише частина пільгового пятирічного стажу з 30.11.2011 по 29.11.2016 за період роботи в Олімпіадинському гірничо-збагачувальному комбінаті АТ "Золотодобувна компанія "Полюс" Російської Федерації, який підтверджено пільговою довідкою №58 від 06.03.2018 та документами про проведення атестації робочих місць. Щодо періодів роботи з 08.05.2005 по 29.11.2011 та з 30.11.2016 по 06.03.2018, відповідач вказав на відсутність підстав для зарахування їх до пільгового стажу, оскільки немає документів про проведення на підприємстві атестації робочих місць за попередні роки. Водночас, повідомлено позивач про можливість подання документів, які свідчили б про проведення першої у 2011 році атестації робочих місць на вказаному підприємстві, та які б у подальшому слугували підставою для врахування всього періоду роботи в АТ "Полюс Красноярськ" до пільгового стажу (а.с. 35).
Не погоджуючись із відмовою Калуського об'єднаного УПФУ області у призначенні пенсії на пільгових умовах, неврахуванням відповідної частини пільгового стажу, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частинами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.
Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Водночас, за приписами статті 7 Угоди, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (надалі по тексту також Угода 1992 року) та двосторонніми угодами в цій галузі.
Згідно з статті 1 Угоди 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.
Отже, пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Варто відзначити, що порядок ведення трудових книжок врегульований Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58.
Відповідно до пункту 1.1 цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, встановлено, що у графі 3 трудової книжки "Відомості про роботу" пишеться: "прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".
Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках. Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також Порядок №637).
Пунктом 1 цього Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно пункту 20 вказаного Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Виходячи з наведених норм вказаного Порядку, у разі відсутності трудової книжки або відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Суд зазначає, що статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право пенсійного органу вимагати відповідні документи для призначення пенсії, а пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній конкретизовано, у яких випадках пенсійний орган може скористатися таким правом.
Як встановлено судом, у трудовій книжці ОСОБА_1 за період з 08.05.2005 по 31.01.2009 та з 01.04.2009 по час звернення, який позивач відпрацював в АО "Полюс Красноярськ", відсутні записи щодо наказів, виданих за результатами атестації робочих місць, проведення якої дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 14, зворотній бік а.с. 14) . Також, у трудовій книжці позивача відсутній запис щодо періоду роботи позивача на даному підприємстві з 09.01.2009 по 31.01.2009.
Проте, позивач, звертаючись 17.05.2018 до Калуського об'єднаного УПФУ області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, долучив копії наказу ЗАТ "Полюс" від 01.11.2008 за №813а "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці", наказу від 30.11.2011 за №288/2-П "Про завершення атестації робочих місць", а також копії наказів АТ "Полюс" від 29.07.2015 за №270/2-П "Про створення постійно діючої комісії по проведенню спеціальної оцінки умов праці" і наказу від 19.01.2016 за №7-П "Про завершення проведення спеціальної оцінки умов праці" (а.с. 19, 20, 21, 22).
Крім того, ОСОБА_1 подав уточнюючу довідку АТ "Полюс Красноярск" за №58 від 06.03.2018, яку відповідачу листом від 27.03.2018 за №АЕ1990/9200-18 надало управління Пенсійного фонду Російської Федерації в м. Лісосибірськ Красноярського краю, згідно запиту відповідача №2420/03-К від 15.02.2018 щодо надання необхідних документів для визначення права ОСОБА_1 на пільгову пенсію (а.с. 66, 67-68, 83-84).
Із змісту даної довідки слідує, що ОСОБА_1 працював на структурних підрозділах підприємства, правонаступником якого є АТ "Полюс Красноярск":
Стосовно доводів відповідача про відсутність у органу пенсійного фонду документів, необхідних, для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, за період з 08.05.2005 по 29.11.2011 та з 30.11.2016 по 27.02.2018, суд зазначає наступне.
Згідно вимог пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За змістом пункту "б" статті 13 вказаного Закону працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
В силу приписів пунктів "а", "б" статті 13 коментованого Закону пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов'язкових умов у сукупності:
- зайняття повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;
- атестація робочих місць;
- досягнення 50 років (55 років) і при стажі роботи не менше 25 років (30 років) у чоловіків, з них не менше 10 років (12 років 6 місяців) на зазначених роботах, і не менше 20 років (25 років) у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців (10 років) на зазначених роботах.
Як зазначено вище, згідно з статті 1 Угоди 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.
Отож, незважаючи на те, що ОСОБА_1 увесь пільговий стаж здобув на території Російської Федерації, право на пільгове пенсійне забезпечення йому повинна визначатися саме відповідно до норм статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", так як він звернувся за її призначенням на території України.
Суд звертає увагу на те, що в даному випадку, відповідач не заперечує обставини зайнятості ОСОБА_1 на посадах за Списком № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників в АТ "Полюс Красноярск" у період часу 08.05.2005 по 27.02.2018.
Не підлягає спростуванню обставина досягнення позивачем 55 років.
Спірною ж є, на переконання відповідача, недоведена обставина щодо атестації робочого місця, яке займав позивач в АТ "Полюс Красноярськ" у період з 08.05.2005 по 29.11.2011 та з 30.11.2016 по 27.02.2018, що унеможливлює, як стверджує Калуське об'єднане УПФУ області, призначення ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах.
Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442 (надалі по тексту також Порядок №442) встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (надалі по тексту також Мінпраці України) від 01.09. 1992 за № 41 (надалі по тексту також Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці України разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №1 і № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
У пункті 4.2 зазначеного Порядку №383 застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Вказане свідчить, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
У відповідності до пунктів 4.4, 4.5 Порядку №383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Постановою Кабінету Міністрів СРСР "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на право на пільгове обчислення пенсії" від 26.01.1991 за №10 (далі по тексту також Постанова №10), затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також Список №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Аналогічно, вищезазначені посади, які займав позивач АТ "Полюс Красноярськ" віднесені до Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 16.01.2003 за №36.
В матеріалах справи наявні наказу ЗАТ "Полюс Красноярськ" від 01.11.2008 за №813а "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці", наказу від 30.11.2011 за №288/2-П "Про завершення атестації робочих місць", а також копії наказу АТ "Полюс Красноярськ" від 29.07.2015 за №270/2-П "Про створення постійно діючої комісії по проведенню спеціальної оцінки умов праці" і наказу від 19.01.2016 за №7-П "Про завершення проведення спеціальної оцінки умов праці (а.с.19, 20, 21, 22).
Як встановлено судом, відповідач врахував позивачу до пільгового стажу період роботи з 30.11.2011 по 29.11.2016, взявши тільки до уваги наказ про завершення атестації робочих місць в АТ "Полюс Красноярськ" від 30.11.2011 за №288/2-П, тобто відповідач діяв у відповідності до пункту 4.2 Порядку №383, який передбачає, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів (а.с. 20).
При цьому, наказ від 19.01.2016 за №7-П "Про завершення проведення спеціальної оцінки умов праці" в АТ "Полюс Красноярськ", який був поданий позивачем 17.05.2018, разом із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах та знаходиться в матеріалах адміністративної справи, а також, який визначає право позивача на врахування до пільгового стажу період роботи за результатами атестації робочого місця з 30.11.2016 по 27.02.2018, відповідачем враховано не було (а.с. 22).
Суд вважає, що в силу вимог пункту 4.2 Порядку №383, період роботи позивача з 30.11.2016 по 27.02.2018 в АТ "Полюс Красноярськ" підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки наказ від 19.01.2016 за №7-П свідчить про завершення проведення спеціальної оцінки умов праці, а також затвердження її результатів на наступні 5 років, тобто до 19.01.2021, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не зміняться докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо періоду роботи з 08.05.2005 по 29.11.2011, який позивач просить зарахувати до пільгового стажу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Однак, суд звертає увагу, що пунктом 1 наявного в матеріалах справи наказу ЗАТ "Полюс Красноярськ" від 01.11.2008 за №813а про проведення атестації робочих місць за умовами праці, визнано недійсним наказ №207 від 16.12.2004, тобто попередній наказ щодо атестації робочих місць за умовами праці на даному підприємстві (а.с. 19).
Таким чином, можна зробити висновок про те, що в період з 16.12.2004 по 30.11.2011 (наказ від 30.11.2011 за №288/2-П) в ЗАТ "Полюс Красноярськ" не мало місце затвердження результатів атестації робочих місць, а отже карти атестації робочого місця за умовами праці, на які посилається позивач, та які вважає достатніми документами про підтвердження права на пільгову пенсію, не можуть братися судом до уваги, оскільки, після скасування 01.11.2008 наказу №207 від 16.12.2004 такі карти також є недійсними.
Будь які докази на спростування таких висновків позивач суду не надав.
Окрім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставини проведення вперше атестації робочих місць на даному підприємстві саме 30.11.2011 згідно наказу від 30.11.2011 за №288/2-П, на що вказав відповідач у листі від 31.05.2018 за №286/Г-15, наявність якої б надавала позивачу право на врахування до пільгового стажу періоду роботи з 30.11.2006 по 29.11.2011, в силу вимог пункту 4.4 Порядку №383.
З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що Калуським обєднаним УПФУ області правомірно не враховано період роботи ОСОБА_1 в ЗАТ "Полюс Красноярськ" з 08.05.2005 по 29.11.2011, оскільки на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії до органу пенсійного фонду та на момент розгляду даної адміністративної справи відсутні документи, які б підтверджували проведення атестації робочого місця позивача у зазначений період, а долучені докази не можна вважати такими, які визначають право на пільгове призначення пенсії.
Беручи до уваги зарахований відповідачем самостійно стаж роботи позивача в період з 30.11.2011 по 29.11.2016 (пять років), а також визначений судом з 30.11.2016 по 27.02.2018 (один рік і три місяці), у розумінні вимог статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, так як такий стаж ОСОБА_1 станом на 27.02.2018 є менше, ніж передбачено пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
ОСОБА_1 самостійно визначив у позові кінцеву дату зарахування пільгового стажу 27.02.2018, у звязку із чим, суд, дотримуючись принципу диспозитивності адміністративного судочинства, в силу вимог пункту 4 частини 3 статті 2, частини 2 статті 9 КАС України, вважає обґрунтовану вище частину позовних вимог саме по 27 лютого 2018 року.
Щодо дотримання позивачем порядку звернення із заявою про призначення пенсії.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також Порядок №22-1) для призначення пенсії подаються документи, вичерпний перелік яких визначений пунктом 2.1 вказаного Порядку.
В даному випадку такими документами є заява, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, довідка про заробітну плату, документи про місце проживання (реєстрації) особи.
Як уже зазначалось судом вище, позивач при зверненні до Калуського об'єднаного УПФУ області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, долучив паспорт, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, копії наказів ЗАТ "Полюс Красноярськ" про проведення атестації робочих місць за умовами праці, карти атестації робочого місця за умовами праці, довідки про заробітну плату, уточнюючу довідку тощо (а.с. 33, 34).
При цьому, у відповідності до пункту 3.2, 3.3 Порядку №22-1, у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії посадова особа підприємства, установи, організації оформляє всі необхідні документи і направляє їх до органу, що призначає пенсію, за місцезнаходженням підприємства, установи, організації або передає документи працівнику для їх подачі до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації). У необхідних випадках посадова особа підприємства, установи, організації надає працівнику допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. У разі якщо підготовлено не всі необхідні для призначення пенсії документи, до органу, що призначає пенсію, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково у строки, передбачені пунктом 1.7 розділу І цього Порядку.
Орган, що призначає пенсію, надає розяснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що обовязок перевірки правильності поданих документів, надання необхідних бланків, а також допомоги в одержанні відсутніх документів для призначення пенсії лежить саме на територіальних органах Пенсійного фонду України, а не на особі, яка звертається за призначенням пенсії.
З даних підстав, суд вважає, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, подано всі необхідні документи, передбачені пунктом 2.2 Порядку №22-1, а тому доводи Калуського об'єднаного УПФУ області про недотримання позивачем вимог передбачених чинним законодавством, є безпідставними.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає слідуюче.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 528,60 гривень, що пропорційно становить 75 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, повязаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (ідентифікаційний код юридичної особи 37824000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 528 (пятсот двадцять вісім) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1, адреса: вул. Біласа і Данилишина, 10/24, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, адреса: вул. Біласа і Данилишина, 2, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300, ідентифікаційний код юридичної особи - 37824000.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3