Справа № 810/2345/18
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2345/18 Суддя першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Кобаля М.І. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Пласт» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року, яке прийняте в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Пласт» до Миронівського районного Відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання неправомірними дій та визнання недійсними звітів,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року ПАТ «Пласт» звернулося до суду з позовом, у якому просило:

- визнати неправомірними дії начальника Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Кармазина Р.М. по проведенню визначення вартості нерухомого майна: нежитлових будівель загальною площею 2427,1 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Нижні Яреськи, вул. Залізнична, 18, та нежитлової будівлі літ. «А» загальною площею 414,6 кв.м. в комплексі будівель та споруд Кавердинського УППГ, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Шишацький район, Баранівська с/рада, на підставі звітів ТОВ «Приватна експертна служба» про оцінку майна з датами оцінки: 13 та 16 квітня 2018 року;

- визнати недійсними Звіти про оцінку майна, виконані ТОВ «Приватна експертна служба», з датами оцінки: 13 та 16 квітня 2018 року у зведеному виконавчому провадженні № 54363906 Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року було закрито провадження у справі у частині вимог про визнання недійсними звітів про оцінку майна.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду від 04 липня 2018 року, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості та оцінка майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, яка може бути оскаржена до суду.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Під час судового засідання представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте явку свого представника у судове засідання не забезпечив та про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Пласт» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що у провадженні Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області перебуває зведене виконавче провадження (ЗВП) № 54363906 про стягнення з ПАТ «Пласт» заборгованості у загальному розмірі 6245533 грн 06 коп.

Постановою старшого державного виконавця від 18 липня 2017 року було описано та накладено арешт на майно боржника, а саме:

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Нижні Яреськи, вул. Залізнична, 18;

- комплекс будівель та споруд Кавердинського УППГ, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Шишацький район, Баранівська с/рада.

Постановами начальника Миронівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції Київської області від 10 листопада 2017 року було призначено суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «Приватна експертна служба».

Вказаний суб'єкт оціночної діяльності 13 та 16 квітня 2018 року склав звіти про оцінку майна.

Відповідач 25 квітня 2018 року направив ПАТ «Пласт» повідомлення про результати оцінки майна, яке позивач отримав 30 квітня 2018 року.

Не погоджуючись із діями Миронівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції Київської області, ПАТ «Пласт» 10 травня 2018 року, у межах встановленого ч. 2 ст. 287 КАС України строку, звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Пласт», суд першої інстанції виходив з того, що визначення вартості нерухомого майна проводиться шляхом його оцінки суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, діяльність якого врегульована Законом про оцінку майна. Суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання проводить незалежну оцінку майна, за результатами якої складає звіт, та самостійно несе відповідальність за недостовірні відомості, вказані у звіті про оцінку майна, чи необ'єктивну оцінку майна. Натомість виконавець, здійснюючи примусове стягнення на нерухоме майно, не бере участі у його безпосередній оцінці та/або визначенні його вартості.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 287 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Порядок визначення вартості майна боржника та його оцінки визначені у ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 57 вказаного Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Зазначена норма права вказує на те, що визначення вартості майна може здійснюватися за згодою сторін, державним виконавцем самостійно, а також із залученням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

В даному випадку оцінку майна боржника було здійснено із залученням суб'єкта оціночної діяльності.

Положеннями ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Отже, дії виконавця у разі залучення до визначення вартості майна суб'єкта оціночної діяльності обмежуються направленням повідомлення про результати визначення оцінки майна сторонам після отримання звіту про оцінку.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, в такому випадку виконавець не вчиняє самостійних дій щодо визначення оцінки майна.

Доводи адміністративного позову ґрунтуються виключно на тому, що визначена суб'єктом оціночної діяльності вартість майна не відповідає ринковій. Також позивач посилається на те, що оцінку майна було проведено без його огляду.

Разом з тим, такі доводи позивача стосуються дій суб'єкта оціночної діяльності, а не виконавця, та підлягають перевірці в межах спору про оскарження звітів про оцінку майна.

Натомість самі по собі дії виконавця у процесі визначення вартості майна, які полягали у направленні сторонам виконавчого провадження повідомлення про результати оцінки майна, є правомірними.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 04 липня 2018 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПАТ «Пласт» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року - без змін.

Згідно з ч. 4 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 272, 287, 308, 310, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Пласт» - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді М.І. Кобаль

В.В. Файдюк