Справа № 161/14920/16-а
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/4072/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів Довгої О.І., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.,

з участю апелянта: ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року(головуючий суддя Крупінська С.С., проголошене о 13:11год.)у справі № 161/14920/16-аза адміністративним позовом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2016 року позивач Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради звернувся в суд з позовною заявою до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у якій просив зобовязати знести за власний рахунок самочинно збудоване кафе по АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проведення перебудови збудованого відповідачем майна є неможливим, оскільки таке збудоване без дотримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, тобто без урахування законних інтересів власників, користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва, без документа, який посвідчує право на виконання будівельних робіт, а також без розроблення проектної документації, збудоване майно не відповідає державним стандартам, нормам, правилам, що встановлюють комплекс якісних, кількісних показників та вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено. Зобовязано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудоване кафе по вул. Конякіна, 37-а в м. Луцьку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, вказує, що згідно акту від 30.05.2016 року, підготовленого на підставі наказу № 73, відповідно до якого заступником начальника відділу ДАБ контролю Луцької міської ради ОСОБА_2 проведено огляд приміщення кафе на АДРЕСА_1 за зверненням депутата Луцької міської ради ОСОБА_3.

Даним актом встановлено, що підприємцем ОСОБА_1 проведено реконструкцію тимчасової споруди під кафе на АДРЕСА_1 без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Зазначають, що під час проведення перевірки ОСОБА_1 не були надані документи, що дають право на виконання будівельних робіт, а також вихідні дані (містобудівні умови та обмеження, технічні умови) та проектна документація, відповідно до якої повинно здійснюватись будівництво. В подальшому 30.05.2016 року було винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт та зобовязано позивача усунути виявленні порушення до 30.08.2016 року. Крім цього на відповідача 09.06.2016 року була винесена постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. 12.10.2016 року посадовими особами відділу ДАБК була проведена позапланова перевірка виконання вимог припису від 30.05.2016 року, якою встановлено невиконання вимог припису. Апелянт стверджує, що не одержував вчасно припису, відтак не міг дати пояснення в строк визначений у ньому до 30.08.2016 року. Апелянт зазначає, що за вказаною адресою на АДРЕСА_1 знаходяться тимчасові споруди, що підтверджується листом управління містобудування та архітектури Луцької міської ради від 15.08.2016 року № 20-27/711. Крім цього, апелянт зазначає, що законність тимчасових споруд на орендованій земельній ділянці підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04.2017 року у справі № 161/458/17, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017 року. Апелянт вважає, що позивач в особі відділу ДАБК не може бути позивачем у даній справі, оскільки даний відділ не є юридичною особою, а є одним із відділів Луцької міської ради, яка має і бути позивачем у даному спорі.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 року скасовано постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.10.2017 року та провадження закрито з мотивів, що даний спір повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Постановою Верховного суду від 11.04.2018 року скасовано ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 року та справу направлено для продовження розгляду до Львівського апеляційного адміністративного суду. Верховний суд зазначив, що висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження в цій справі з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.157 КАС України ( у редакції, чинній начас прийняття рішень) є помилковим та даний спір повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

В судових засіданнях 23.07.2018 року та 27.08.2018 року апелянт надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні 23.07.2018 року представник позивача заперечив проти апеляційної скарги відповідача, вважав її необґрунтованою, оскільки відповідачем при проведенні будівельних робіт по вул. Конякіна 37а не дотримано вимог законодавства щодо проведення будівельних робіт, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання 27.08.2018 року позивач явки представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та відповідача,обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягаєдо задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з дозволу № 411 від 01.04.2004 року Виконавчий комітетЛуцької міської ради Волинської області дозволив ОСОБА_1, без зазначення терміну, розміщення кіоску та літньої площадки по АДРЕСА_1

В подальшому, 04.12.2009 року, між Луцькою міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 191 кв.м. в м. Луцьку по АДРЕСА_1, який зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди 12.01.2010 року за №04.

Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 04.12.2009 року йому було визначено межі земельної ділянки в натурі та згідно акту прийому-передачі від 12.01.2010 року було передано орендовану земельну ділянку.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 73 від 30 травня 2016 року була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті будівництва під час реконструкції тимчасової споруди під кафе на АДРЕСА_1 у м. Луцьку.

За результатами проведеної перевірки був складений акт про дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30 травня 2016 року, яким встановлено, що підприємцем ОСОБА_1 проведена реконструкція тимчасової споруди під кафе на АДРЕСА_1 у м. Луцьку без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п.2 ч.1 ст.34 Закону № 3038-VI. Обєкт віднесено до ІІ категорії складності.

За результатами перевірки складено припис від 30 травня 2016 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт , яким ОСОБА_1 був зобовязаний усунути виявлені порушення до 30 серпня 2016 року, а також складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30 серпня 2016 року, яким було встановлено порушення абз.3 п.4 ч.2 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР. Позивачем зазначено, що від отримання складених документів ОСОБА_1 відмовився.

Також 09 червня 2016 року була винесена постанова № 13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою фізична особа-підприємець ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.3 п.4 ч.2 ст.2 Закону № 208/94-ВР та накладений на нього штраф у сумі 52200 грн..

Відповідно до п. 3 ч.4 ст.41 Закону № 3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обовязкові для виконання приписи.

Судом першої інстанції встановлено, що припис від 30 травня 2016 року містив вимоги про усунення виявлених порушень до 30 серпня 2016 року та про повідомлення відділу ДАБК у цей же термін у разі виконання вимог припису. Однак, від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повідомлень про виконання припису чи декларації про початок виконання будівельних робіт до відділу ДАБК не надходило.

Відтак, 12 жовтня 2016 року, на підставі наказу та направлення № 152 від 12 жовтня 2016 року, посадовими особами відділу ДАБК була проведена позапланова перевірка виконання вимог припису від 30 травня 2016 року на обєкті будівництва "Реконструкція тимчасової споруди під кафе на АДРЕСА_1 у м. Луцьку".

Під час проведення перевірки, актом від 12 жовтня 2016 року встановлено, що вимоги припису від 30 травня 2016 року про усунення порушень при реконструкції тимчасової споруди під кафе на АДРЕСА_1 не виконані: відповідачем не була подана декларація про початок виконання будівельних робіт; добудова в добровільному порядку знесена не була.

Задовольняючи позовні вимоги Відділу ДАБК Луцької міської ради суд першої інстанції виходив з того, що вимоги припису відповідачем не виконано, а будівельні роботи на вищевказаному обєкті виконані без документу, що дає право на виконання будівельних робіт, без містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки та без розробленого та затвердженого в установленому порядку проекту.

Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, наявність однієї з умов, визначених у ст.376 Цивільного кодексу України, є підставою для ствердження, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом.

Разом з тим, відповідно до ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого обєкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Однак, відповідач- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 заперечив факт отримання вказаного вище припису від 30 травня 2016 року про усунення порушень при реконструкції тимчасової споруди під кафе на АДРЕСА_1 та в звязку з чим констатував відсутність можливості усунути чи виконати вимоги вказаного припису, у зазначений, в ньому строк, до 30.08.2016 року.

Посилання позивача на те, що припис про зупинення будівельних робіт від 30.05.2016 року був надісланий ФОП ОСОБА_1 01.06.2016 року, однак йому не був вручений, через закінчення термінів зберігання корспонденції, є не обгрунтованим, оскільки з представленої суду копії конверта, яка адресована ОСОБА_4, не можливо встановити, яка саме кореспонденція в ньому відправлена.

З врахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивачем не було дотримано вимог ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», так як відповідач не мав можливості спростувати чи виконати вимоги припису до 30.08.2016 року.

Крім цього колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Луцького районного суду Волинської області від 06.04.2017 року у справі № 161/458/17 встановлено, що розміщення тимчасової споруди по вул.Конякіна, 37а, на момент її розміщення, відповідало вимогам норм діючого на той час законодавства, а відтак визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.07.2016 року № 428-18 «Про демонтаж тимчасової споруди по вул.Конякіна, 37а.». Дане рішення залишене без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2017 року.

Також відповідач заперечує, що спірна споруда є капітальною спорудою.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає розбіжність у визначенні назви споруди, щодо якої стоїть питання про знесення (кафе), оскільки в приписі відділу ДАБК Луцької міської ради від 30.05.2016 року зазначено, що проводиться реконструкція тимчасової споруди під кафе, а в скасованому судом рішенні Виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.07.2016 року № 428-18, яке прийняте пізніше виданого припису, мова йде про демонтаж тимчасової споруди, що свідчить про неоднозначність позиції позивача щодо визначення категорії обєкту, щодо якого йде спір, чи це капітальна чи тимчасова споруда.

Крім цього, рішенням Господарського суду Волинської області від 08.02.2017 року у справі № 903/3/17 визнано поновленим договір від 04.12.2009 року оренди землі площею 191 кв.м., по вул.Конякіна, 37а в м.Луцьку, кадастровий номер 220540029, зареєстрований у Волинській філії ДП «Центр ДЗК» 12.01.2010 року за № 477 на пять років до 12.01.2020 року. Дане рішення набрало законної сили відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 року у справі № 903/3/17.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно зясувано обставини справи, через що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Також відповідно до ст.139 КАС України слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу ДАБК Луцької міської ради в користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 1760 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись статтями 308, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03жовтня 2017 року в справі № 161/14920/16а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Державного архітектурного будівельного контролю Луцької міської ради в користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 1760 грн. судового збору

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 31.08.2018р.