Справа № 2а-9495/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 жовтня 2011 року &l ; Час проголошення &g ; № 2а-9495/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Качур І.А., при секретарі Хрімлі К.О. за участю представників сторін:

від позивача: Пашкова К.О. (дов. від 16.09.11р. №5854/9/10-214)

від відповідача: Щербак Н.А. (дов. від 03.08.2011р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю ,, Стандарт,, про стягнення заборгованості у розмірі 2 878, 49 грн.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 04.10.2011 року в 12 год. 34 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі міста Києва (надалі - позивач) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Стандарт,, (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 2 878, 49 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та в обґрунтування зазначив, що відповідач має податковий борг перед бюджетом у розмірі 2 878, 49 грн., який виник через несплату в установлені законом строки суми самостійно донарахованого зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазнав, що нарахування податку за землю було помилково відображено бухгалтером відповідача. Окрім того, на думку відповідача не має правової підстави для нарахування податку, а саме відсутній договір оренди землі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з огляду про наступне.

Відповідач зареєстрований рішенням Шевченківської районною у м. Києві державною адміністрацією від 07.05.1996 року, , адреса місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Нагірна,15.

Як платник податків та зборів відповідач взятий на облік в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Києва.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, відповідач має податковий борг перед бюджетом по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 2 878, 49 грн.

Вказана заборгованість виникла внаслідок часткової несплати відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання, самостійно визначеного платником податків у Деклараціях №3655 від 31.01.2008р. на суму -13913, 40; №1197 від 20.01.2009р.- на суму 67088, 28грн.

Матеріалами справи встановлено, що 14.11.2008р.відповідачем самостійно сплачено податкове зобов'язання з орендної плати у розмірі -1300, 00 грн.- нараховано пеню на суму -3,31грн. 24.11.2008р. відповідачем самостійно сплачено податкове зобов'язання з орендної плати у розмірі -1400, 00 грн. -нараховано пеню на суму 13, 73 грн. 01.12.2008р. відповідачем самостійно зменшено по строку Декларація №36031 від 20.03.2008р. на суму -18892, 00 грн. -нараховано пеню на суму -11, 59 грн. 30.12.2008р. зменшено по строку Декларація №36031 від 20.03.2008р. на суму -18892, 00 грн. -нараховано пеню на суму -60, 97 грн. 30.01.2009р. зменшено по строку Декларація №36031 від 20.03.2008р. на суму -18892, 00 грн. -нараховано пеню на суму -117, 76 грн.

Прокуратурою Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва звернулась до суду до ТОВ ,,Стандарт,, про стягнення заборгованості з орендної плати на землю на суму 81209, 04 грн. Позов було задоволено.

19.04.2010р. до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 2 878, 49 грн., дана сума не була включена до попереднього позову.

Таким чином, сума податкового боргу відповідача з орендної плати є узгодженою і складає 2 878, 49 грн.

Відповідно до ст. 14 Закону України від- 03.07.1992р. № 2535 «Про плату за землю»платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Згідно частини 2 статті 14 названого Закону платник податків має право подавати щомісячно нову звітну податкову декларацію, що не звільняє його від обов'язку подання податкової декларації до 1 лютого поточного року, у тому числі і за нововідведені земельні ділянки, що не звільняє від обов'язку подання податкової декларації протягом місяця з дня виникнення права на нововідведену земельну ділянку, протягом 20 календарних днів місяця наступного за звітним.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про плату за землю»податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі і за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного податкового) місяця.

Суми податкових зобов'язань із земельного податку з юридичних осіб задекларовані -платником податку у податкових розрахунках земельного податку самостійно, а отже є узгодженими.

Згідно п.5.1. статті 5 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами», податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації (розрахунку), вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону №2181-ІІІ, яким встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

У визначені терміни сума податкового зобов'язання сплачена не була, уточнюючий розрахунок не подавався.

Відповідно до пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону №2181-ІІІ узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у десятиденний термін, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України № 2181-ІІІ, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

На вимогу абзацу першого п. п. 6.2.3. та абзацу другого п. 6.2.4. п. 6.2. ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ, з моменту виникнення податкового боргу податковим органом було направлено першу податкову вимогу №1/8649 від 07.11.2008р., яка була надіслана на адресу товариства та отримана уповноваженою особою товариства 04.04.09р., друга податкова вимога №2/3904 від 05.05.2009р. була повернута 25.06.2009 року.

Відповідно до п.6.2.4., п.6.2. ст.6 Закону України № 2181-ІІІ у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням податкових осіб, податковий орган розміщує податкові вимоги на дошці податкових оголошень. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення. Таким чином друга податкова вимога була розміщена на дошці податкових оголошень згідно акту від 12.06.2009 року №689.

Перша та друга податкова вимога у судовому порядку не були оскаржені.

Виходячи з вищевикладеного, судом вбачається, що заходи по погашенню податкового боргу по відношенню до боржника, передбачені чинним законодавством, вичерпані, проте не призвели до погашення боргу.

Податковий кодекс України (надалі -ПК), зокрема 14.1.175 ст.14 визначає, що податковий борг -сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений ПК строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Право податковий органів на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості перед бюджетом передбачене п. 11 ст. 10 Закону України від 04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні " із змінами та доповненнями.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які повністю підтверджуються наявними в справі доказами, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 20 Податкового Кодексу України та п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»№ 509-ХІІ від 04.12.1990 р. органи державної податкової служби подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача заявленої суми податкового боргу в розмірі 2 878, 49 грн.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 69, 71, 94, 97, 112, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Стандарт,, податкову заборгованість в розмірі 2 878, 49 грн. на користь Держави з бюджетний рахунок №0011( одержувач: УДУ у Шевченківському районі м. Києва ,код одержувача 26977968, банк одержувача ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019 ,код платежу 13050200).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур