Справа № 279/2185/18
Суддя: Коренюк В. П.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2185/18
РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючого судді Коренюка В.П., із секретарем Подвисоцькою Т.В., розглядаючи в порядку спрощеного провадження у приміщенні суду у місті Коростені Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Поліщука Олександра Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому зазначив, що 7 травня 2018 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Поліщуком О.В. стосовно нього винесено постанову серії ВР №319611 про адміністративне правопорушення за ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020,00 гривень.

У постанові серії ВР №319611 від 7 травня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 "7 травня 2018 року о 08.40 годині на а/д 119 км Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський, будучи відповідальною особою за експлуатаційний стан дорожньої мережі своєчасно не вжив заходів щодо належного утримання, що призвело до утворення ям, чим порушив п. 2.1.1 ДСТУ 3587-97, ст. 12 Закону України "Про дорожній рух", п. 1.5 Правил дорожнього руху."

Позивач зазначає, що 7 травня 2018 року він отримав припис № 30 УПП в Житомирській області про усунення виявлених недоліків в експлуатаційному утриманні відповідно до акту обстеження від 7 травня 2018 року, тобто того ж дня його і було оштрафовано за вчинення адміністративного правопорушення за ст.140 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач просив позов задовльнити, а справу розглянути без його участі, про що подав до суду заяву.

Представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, проте відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 серпня 2018 року відзив повернутий відповідачу, як такий, що не відповідає вимогам ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі ст.229 ч.4 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 7 травня 2018 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Поліщуком О.В. стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії ВР №319611 про адміністративне правопорушення за ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020,00 гривень.

У постанові серії ВР №319611 від 7 травня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 "7 травня 2018 року о 08.40 годині на а/д 119 км Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський, будучи відповідальною особою за експлуатаційний стан дорожньої мережі своєчасно не вжив заходів щодо належного утримання, що призвело до утворення ям, чим порушив п. 2.1.1 ДСТУ 3587-97, ст. 12 Закону України "Про дорожній рух", п. 1.5 Правил дорожнього руху."

Статтею 140 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за - "Порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху".

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи наведених останнім доводів.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 12 Закону України "Про дорожній рух", посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на користь кого вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача, однак відповідачем жодних конкретних доказів вини ОСОБА_1 не надано.

Зокрема відповідачем не доведено, що саме ОСОБА_1 є суб'єктом правопорушення за ст.140 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та зміст постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, згідно зі ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, електронними та речовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В обґрунтування своїх заперечень у відповідності до положень ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів правомірності винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.140 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведено.

За таких обставин позов є обгрунтуваним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.21 Конституції України, ст.ст.77, 140 ч.1, 247 п.1, ст.258 ч.6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.3, 5-9, 19, 20, 77, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті", Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2001 року № 1306 зі змінами та доповненнями, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Поліщука Олександра Вікторовича серії ВР №319611 від 7 травня 2018 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ст.140 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 1020,00 гривень - скасувати.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 140 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопрушення - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Поліщук Олександр Вікторович: АДРЕСА_2.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк