Справа № 804/6318/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа №804/6318/17

адміністративне провадження №К/9901/37305/18,

№ К/9901/37303/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні справу

за касаційними скаргами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року (суддя Чабаненко С.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року (суддя Чабаненко С.В.)

у справі № 804/6318/17

за позовом Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМітал Кривий Ріг"

про застосування заходів реагування.

І. ПРОЦЕДУРА

1. 14.06.2017 до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року у справі № 804/6318/17.

2. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2017 апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області залишено без руху з підстав не сплати апелянтом судового збору.

3. 11.07.2017 Головне управління Держпраці у Дніпропетровської області подало заяву щодо виконання ухвали від 16.06.2017.

4. Ухвалою від 12.07.2017 продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

5. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2017 апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області повернуто апелянту у зв'язку з не усуненням недоліків заяви, яку залишено без руху.

6. Суд апеляційної інстанції, залишаючи апеляційну скаргу без руху, а потім повертаючи її виходив з того, що скарга подана без додержання вимог, встановлених ст.187 КАС України, а саме відсутній документ про плату судового збору, який підлягає сплаті суб'єктом владних повноважень на підставі підпункту 1 пункту з частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Суд дійшов висновку про необхідність продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, відхиляючи, вказані скаржником у заяві щодо усунення недоліків, підстави щодо звільнення його від сплати судового збору. При цьому суд врахував те, що Головне управління Держпраці в Дніпропетровській області є окремою юридичною одиницею, має свій код ЄДРПОУ, реєстрацію у відповідних органах, є територіальним органом, що реалізує політику центрального органу Держпраці, a тому відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № З674-VI «Про судовий збір» не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи те, що станом на 28.08.2017 недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі від 16.06.2017 апелянтом не усунуто, суд вважав за необхідне повернути апеляційну скаргу, як таку, що не подана.

7. Не погоджуючись з такими ухвалами, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області подало 07.08.2017 до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на ухвалу від 12.07.2017 про продовження процесуального строку, а 28.09.2017 - на ухвалу від 28.08.2017 про повернення апеляційної скарги. Просить їх скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

8. Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 08.08.2017 та від 14.11.2017 відкрито касаційне провадження.

9. 13.03.2018 справу передано на розгляд до Верховного Суду.

28.08.2018 касаційні скарги об'єднані для спільного розгляду.

ІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

10. В обґрунтування касаційних скарг позивач зазначає, що з 01.01.2017 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як територіальний орган Державної служби України з питань праці. Суд апеляційної інстанції, на власний розсуд постановив ухвалу про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, посилаючись на ч. 1 ст. 102 КАС України, відповідно до якої пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Проте, скаржник не подавав суду клопотання про продовження цього строку. Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги заяву скаржника щодо виконання ухвали про залишення скарги без руху, тому незаконно повернув апеляційну скаргу.

11. Відповідач ПАТ "АрселорМітал Кривий Ріг" подало заперечення проти касаційних скарг. Вважає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм матеріального чи процесуального права, оскільки Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області не звільнене від сплати судового збору, оскільки від його сплати звільнений лише центральний орган - Державна служба України з питань праці, а скаржник є лише його територіальним підрозділом, який є окремою юридичною особою.

Звертає також увагу на те, що касаційна скарга підписана не уповноваженою особою. Просить залишити касаційні скарги без задоволення, судові рішення без змін, а касаційний розгляд справи здійснювати за його участю.

ІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Верховний Суд, перевіривши доводи та вимоги касаційних скарг на підставі встановлених судом апеляційної інстанцій фактичних обставин справи, дійшов такого висновку.

13. У справі, що розглядається, предметом касаційного оскарження є правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні судового рішення, яким продовжено строк для усунення недоліків у зв'язку з залишення апеляційної скарги без руху та її повернення внаслідок не усунення вказаних судом недоліків.

14. Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд виходив з того, що вимоги до апеляційної скарги встановлені у статті 187 КАС України (у редакції, що діяла до 14.12.2017, і на час подання апеляційної скарги), згідно з частиною 6 якої до апеляційної скарги, серед іншого, додається документ про сплату судового збору.

15. Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, позивач покликався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 20 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (в редакції чинній на час подання апеляційної скарги), відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

16. В оскаржуваному судовому рішенні суд апеляційної інстанції послався на те, що пільги, передбачені зазначеною нормою, поширюються виключно на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, яким є виключно Державна служба України з питань праці.

17. Таке застосування норм матеріального права Верховний Суд вважає помилковим виходячи з наступного.

18. Звернення з апеляційною скаргою є самостійною дією, умови подання якої, зокрема в частині сплати судового збору, визначаються законодавством, що діє на час вчинення відповідної процесуальної дії.

19. Пункт 20 ч. 1 статті 5 Закону №3674-VI «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (в редакції чинній на час подання апеляційної скарги) передбачав, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, структурні підрозділи виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об'єднаних територіальних громад, на які покладені функції із здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

20. Положенням про Державну службу України з питань праці (далі - Держпраці), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, передбачено, що Держпраці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення загальнообов'язкове державне соціально страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

21. Відповідно до пункту 7 цього ж Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

22. Згідно з пунктом 1 Положення про Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року № 8, Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області (скаржник) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

23. З аналізу Положення № 96 від 11 лютого 2015 року та Положення № 8 від 04 лютого 2016 року, Закону №3674-VI, покладені на Державну службу України з питань праці повноваження реалізуються як апаратом Держпраці, так і її територіальними управліннями, яким і є Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області.

24. Зважаючи на це, колегія суддів касаційної інстанції доходить висновку, що, оскільки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (Держпраці) звільнений від сплати судового збору, то пільги, що були передбачені п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI, поширюються також і на Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області.

25. Аналогічний висновок був викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 804/3111/17 (№К/9901/1474/17).

26. Надання пільг зі сплати судового збору органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю має на меті створення сприятливих умов для судового захисту конституційного права людини на працю, передбаченого у ст. 43 Конституції України.

Обмежене тлумачення норми, передбаченої у п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI, надання пільг зі сплати судового збору лише центральному органу (Держпраці), і не визнання цих пільг за територіальними органами, не відповідає меті, з якою цю пільгу було встановлено, адже завдання Держпраці реалізуються, в першу чергу, через дії територіальних органів.

27. З цих підстав колегія суддів вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для віднесення скаржника до переліку органів, які підлягають звільненню від сплати судового збору за п.20 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI (в редакції чинній на час подання апеляційної скарги), а тому суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали про повернення апеляційної скарги допустив порушення статті 187 КАС України.

28. Водночас, за змістом ст. 211 КАС України у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали від 12.07.2017 у даній справі (у редакції до 15.12.2017), ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі. Оскільки ухвала про продовження судом строку для усунення недоліків не перешкоджала подальшому провадженню у справі, вона не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Оскарження цієї ухвали не порушило право заявника на касаційне оскарження ухвали про повернення апеляційної скарги.

29. Щодо права на подання касаційної скраги лише адвокатом, то Суд цей аргумент відхиляє, оскільки відповідно до підпункту 11 пунтку 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

30. Відповідно ч. 1 ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

31. Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про скасування ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2017 і направлення справи на новий розгляд до цього ж суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

32. Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 343, 349, 353, 355, 356 КАС України, Суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні касаційної скарги Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року відмовити.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року - залишити без змін.

3. Касаційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року - задовольнити.

4. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2017 року - скасувати.

5. Справу направити для продовження розгляду до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравчук В.М.

Суддя Анцупова Т.О.

Суддя Стародуб О.П.