Справа № 2а-6015/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 серпня 2011 року 15:09 № 2а-6015/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Черненко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромсантехніка"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва
про скасування повідомлення - рішення № від 06.04.2011року
за участю представників сторін:

за участю представників сторін:

від позивача: Соломенко Є.М. (дов.від 11.03.11), Акопова Т.Ю.(дов.від 11.03.11)

від відповідача: Ткач С.С. (дов.від 29.12.10 №22030/9/10-209)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромсантехніка»до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про скасування податкового повідомлення -рішення.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 11.08.2011 року о 15 год. 09 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про скасування податкового повідомлення -рішення від 06.04.11р. №.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що прийняте рішення є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню з огляду про наступне. На думку позивача жодного порушення податкового законодавства, і факту того, що ТОВ «Оптдевайс»є начебто фіктивним підприємством не виявлено, тому не має бути підставою для нарахування та стягнення з позивача оскаржуваної суми боргу. Адже позивач немає вини в тому, що його контрагент ТОВ «Оптдевайс»не перерахував в дохід держави суми податку на додану вартість.

Таким чином, висновки викладені відповідача про порушення Вимог Закону України «Про податок на додану вартість»є надуманими, необґрунтованими та не підтверджені законом та належними доказами.

Відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечував, на його думку виявлені під час проведеної перевірки порушення призвели до порушення позивачем пп.7.3.1. п.7.3. п.п.7.4.1., пп.7.4.5. п.7.4. ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в частині заниження податку на додану вартість на загальну суму 7454,18 грн. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачем без укладання письмової форми цивільно-правового договору складено домовленість з ТОВ «Оптдевайс»на поставку сантехнічного обладнання на загальну суму 44 725,08 грн., що призвело до недотримання п.1 ст.208 Цивільного кодексу України.

На думку відповідача виявлене порушення є підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, тому заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду про наступне.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва проведена документальна невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромсантехніка" з питань дотримання вимог податкового законодавства про здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптдевайс»за період з 01.01.2010р. по 31.12.2010р.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 20.05.2010р. №261-23-3-34345474.

В зазначеному акті встановлені порушення пп.7.3.1. п.7.3. п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті встановлено заниження позивачем податку на додану вартість на загальну суму 7454,18 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2011р. в розмірі «+»7454,00 грн. за основним платежем, та штрафними санкціями -1864,00 грн.

Судом встановлено, що згідно даних додатків № 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість відповідно до бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» встановлено включення позивачем до складу податкового кредиту суми ПДВ по господарських відносинах з ТОВ Оптдевайс»на суму ПДВ 7 454,18 грн., а саме: вересень 2010 року на суму ПДВ в розмірі 3 688,10 грн.; - жовтень 2010 року на суму ПДВ в розмірі 3 766,08 грн.

Підставою для включення до складу податкового кредиту сум ПДВ на думку відповідача стала проведена Васильківською ОДШ перевірка ТОВ «Оптдевайс»в частині дотримання вимог податкового законодавства по ПДВ в період з 01.04.2010 по 30.09.2010 p.p., за результатами якої складено акт № 4943/23-20/36900457 від 26.11.2010 року, яким встановлено порушення зі сторони ТОВ «Оптдевайс».

Отже, оскаржуваний Акт від 23.03.2011 року та податкове повідомлення - рішення від 06.04.2011 року ґрунтуються відповідачем на тому, що по відношенню до ТОВ «Оптдевайс» порушена кримінальна справа за фактом фіктивного підприємництва за ознаками злочину, передбаченого ст. 205 ч. 2 КК України, тому господарські відносини, які були здійсненні від імені цього фіктивного підприємства з іншими особами, в тому числі з позивачем - укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства. Також відповідачем помилково встановлено, що усний договір поставки сантехнічного обладнання між ТОВ «Оптдевайс»та позивачем є нікчемним і не спричиняє реального настання правових наслідків. Таким чином, як зазначає відповідач несплачений позивачем податок на додану вартість внаслідок невірного формування податкового кредиту, є дохідною частиною державного бюджету, власністю держави.

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно ст. 7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Так, позивачем, за звичаєм ділового обороту, а саме за допомогою телефонного зв'язку був укладений усний договір поставки сантехнічного обладнання з ТОВ «Оптдевайс», яке надало рахунки-фактури до оплати.

На дату здійснення вказаних господарських операцій з купівлі-продажу товару позивач не знав чи маже ТОВ «Оптдевайс» визнаватись фіктивним підприємством.

На дату здійснення розрахунків ТОВ «Оптдевайс»не було визнане фіктивним, що також не було підтверджено відповідачем на час проведення перевірки. Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Оптдевайс»підтверджені рахунками-фактурами, податковими та видатковими накладними, ТОВ «Оптдевайс»надавало позивачу копії Свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Оптдевайс», свідоцтва про реєстрацію та довідки з ЄДРПОУ, тому у позивача не могло бути сумнівів щодо реальної господарської діяльності останнього. Сантехнічне обладнання, поставлене позивачу, відповідало якості та кількості.

Відповідно до ст..9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до пп.7.2.1. п.7.2. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно із пп. 7.2.3. п.7.2. ст.7 зазначеного Закону - податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Для операцій, що оподатковуються і звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні. Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань. Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків.

Враховуючи вимоги зазначених норм, встановлено, що податкові накладні складались і оформлювались належним чином та надавались позивачу під час здійснення господарських операцій, містили всі необхідні реквізити. На момент здійснення господарських операцій з позивачем ТОВ «Оптдевайс»було зареєстровано платником податку на додану вартість та мало індивідуальний податковий номер платника ПДВ, тому мало право відповідно до пп.7.2.1., 7.2.4. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість»нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні.

Відповідно до пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 даного Закону України "Про податок на додану вартість" право на нарахування податку та складання податкових накладних надано виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Згідно пункту 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97 року N 165, податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у пункті 2 даного Порядку, тобто якщо податкову накладну видано особою, яка була зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій було присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Отже, податкові накладні, видані ТОВ «Оптдевайс», яка на момент господарських операцій існувала, а отже можуть бути підставою для внесення позивачем сум до податкового кредиту. Анулювання свідоцтва ТОВ «Оптдевайс»відбулось лише 30.05.2011р. за ініціативою податкового органу, про що було внесено відповідний запис.

З огляду на вищевикладене, враховуючи докази наявні в матеріалах справи, пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На думку суду, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів обставини, якими виявлені порушення за результатами проведеної перевірки, тому прийняте податкове повідомлення-рішення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 71, 97, 160-167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.04.2011року № прийняте Державною податковою інспекцією у Печерськом районі міста Києва

3. Постанова може бути оскаржена в порядку ст.ст. 185- 187 КАС України.

.

Суддя І.А. Качур