Справа № 821/1255/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1255/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути кошти з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач, ФОП ОСОБА_1.), ІНФОРМАЦІЯ_1 для погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 16908,84 грн., по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 7018,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті несплати відповідачем узгоджених грошових зобов'язань за здійснення фінансово-господарської діяльності, станом на 10.05.2018 року за останнім рахується податковий борг в сумі 23 926,98 грн., з якого по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 16908,84 грн., по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 7018,14 грн.

З метою погашення податкового боргу позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути відповідні кошти з ФОП ОСОБА_1

Ухвалою суду від 04.07.2018 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

18.07.2018 року недоліки позовної заяви були усунуті позивачем.

На підставі чого, ухвалою суду від 23.07.2018 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Судове засідання призначено на 13.08.2018 року.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, про свою правову позицію суд не повідомив.

13.08.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату.

У зв'язку з чим, ухвалою суду від 14.08.2018 року розгляд справи відкладено на 22.08.2018 року.

В судове засідання, призначене на 22.08.2018 року відповідач не з'явився.

Цієї ж дати від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 194 та 205 КАС України суд вважає, що подання позивачем заяви про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження та неявка без поважних причин відповідача є підставою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами за правилами письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства суд дійшов наступного.

ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) здійснює підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, виданого Суворовським районним управлінням юстиції у м. Херсоні від 09.12.1997 НОМЕР_2, платника податку взято на облік до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС 15.12.1997 року №1677.

За результатами здійснення фінансово - господарської діяльності за відповідачем, станом на 10.05.2018 року обліковується податковий борг в сумі 23 926,98 грн., з якого по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 16908,94 грн., з єдиного податку з фізичних осіб - 7018,14 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість виник починаючи з 30.05.2015 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань, які нараховані згідно:

- Податкової декларації від 17.06.2015 року № на суму 1489,00 грн;

- Податкової декларації від 17.08.2015 року № на суму 2611,00 грн;

- Податкової декларації від 17.07.2017 року № на суму 1836,00 грн;

- Податкової декларації від 17.08.2015 року № на суму 5988,00 грн;

- Податкового повідомлення-рішення від 28.04.2016 року № на суму 2683,00 грн.;

- Податкового повідомлення-рішення від 23.11.2016 року № на суму 11,00 грн.;

За несвоєчасну сплату вищезазначених грошових зобов'язань, контролюючим органом нарахована пеня у сумі 688 348,96 грн.

Податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб виник починаючи з 19.08.2015 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов'язань, які нараховані згідно:

- Податкової декларації від 13.07.2015 року № на суму 898,12 грн;

- Податкової декларації від 16.10.2015 року № на суму 1268,30 грн;

- Податкової декларації від 15.01.2016 року № на суму 68,09 грн;

- Податкової декларації від 15.04.2016 року № на суму 104,52 грн;

- Податкової декларації від 18.07.2016 року № на суму 1943,85 грн;

- Податкової декларації від 17.10.2016 року № на суму 1531,26 грн;

- Податкової декларації від 19.02.2017 року № на суму 643,30 грн;

За несвоєчасну сплату вищезазначених грошових зобов'язань, контролюючим органом нарахована пеня у сумі 560,70 грн.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі-ПК України) до обов'язків платника податків віднесено, окрім іншого - подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 36.1 ст.36 ПК України визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно із п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Положеннями п.54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, податкове зобов'язання, яке самостійно задеклароване відповідачем є узгодженим.

Пунктом 57.3 ст.53 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Протягом зазначеного часу, згідно даних ГУ ДФС, сума зобов'язання відповідачем не була сплачена, доказів оскарження податкового повідомлення-рішення сторонами суду не надано, тому визначені грошові зобов'язання суд вважає узгодженими.

Положеннями п.57.1 ст.57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Отже, станом на 10.05.2018 року у відповідача наявний податковий борг, який складається з самостійно задекларованої суми узгодженого грошового зобов'язання: з податку на додану вартість у сумі 11924,00 грн. та з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 7018,14 грн., грошового зобов'язання визначеного контролюючим органом та не оскарженого відповідачем - штрафних санкцій на суму 2694,00 грн, разом, на загальну суму 21075,44 грн., а також з пені у розмірі 2851,51 грн.

Таким чином, станом на 10.05.2018 року за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість та з єдиного податку з фізичних осіб, який є узгодженим та станом на день розгляду не погашений.

Відповідно до п.59.1 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

20.01.2016 року відповідачу виставлено податкову вимогу форми "Ф" № 163-23 на суму 20128,85 грн., яка направлена за адресою його місцезнаходження.

Поштове відправлення повернуто відправнику за закінченням строку зберігання, що згідно п.п. 4.6, 4.8 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженому Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №576 (чинним на час формування зазначеної податкової вимоги) є свідченням належного вручення її платнику податків.

У силу вимог пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Із часу направлення податкової вимоги до часу звернення із позовом до суду відповідач був постійним боржником, що підтверджується копією зворотного боку облікової картки платника. Зазначена обставина звільняє податковий орган від необхідності повторного направлення податкової вимоги.

За приписами пп.62.1.1-62.1.2 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Як передбачено п.1 Розділу І "Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженого 07.04.2016 р. наказом Міністерства фінансів України № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (надалі - Порядок № 422), цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно з п.2 Розділу І цього Порядку терміни в ньому вживаються в таких значеннях: інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до п.1 Глави 1 Розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Внаслідок дослідження судом зворотного боку інтегрованої картки платника податків станом на дату судового засідання сума податкового боргу, яка є предметом стягнення в даній справі залишається не погашеною, а саме,

- по податку на податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) обліковується недоїмка в сумі 17219,72 грн., пеня в сумі 2361,91 грн.;

- по єдиному податку з фізичних осіб обліковується недоїмка 13043,98 грн., пеня в сумі 622,85 грн.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, а відповідач не надав суду доказів погашення вищевказаної суми податкового боргу, тому суд дійшов висновку щодо правомірності вимог ГУ ДФС у Херсонській області, як суб'єкта владних повноважень, стягнути з ФОП ОСОБА_1 податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 16908,84 грн., по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 7018,14 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути кошти з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, адреса: 73000, АДРЕСА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 для погашення податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100) до УДКСУ у м.Херсоні Херсонської області, код отримувача - 37959779, МФО банку - 852010, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Херсонській області, номер рахунку - 0002, код бюджету - 14010100 (державний бюджет) в сумі 16 908,84 грн.; по єдиному податку з фізичних осіб (18050400) до УДКСУ у м. Херсоні Херсонської області, код отримувача - 37959779, МФО банку - 852010, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Херсонській області, номер рахунку - 0002, код бюджету - 18050400 (місцевий бюджет) в сумі 7018,14 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 8.2.3