Справа № 826/12499/14
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2018 року

м. Київ

справа №826/12499/14

касаційне провадження №К/9901/1874/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, до якої приєдналось Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2014 (суддя Огурцов О.П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 (головуючий суддя - Романчук О.М., судді: Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.) у справі № 826/12499/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігар» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про визначення коду товару, стягнення надмірно сплачених коштів,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ігар» звернулось до суду з адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в якому, з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог, просило: визнати противоправними дії відповідача-1 з видачі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.06.2014 № 10027001/2014/00388 та рішення від 03.06.2014 № КТ-171-2014 про визначення коду товару; скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.06.2014 № 10027001/2014/00388 та рішення від 03.06.2014 № КТ-171-2014 про визначення коду товару; зобов'язати Київську міжрегіональну митницю Міндоходів здійснити митне оформлення товару: « 1. Набір гінекологічний оглядовий № 6 одноразовий стерильний в герметичній упаковці для роздрібного продажу, до складу якого входять: рукавичка оглядова з латексу - 2 шт.; пелюшка з нетканого матеріалу з поліпропіленових волокон - 1 шт., виробник: «Jiangsu Yada Technology Group Co., Ltd», торгівельна марка «IGAR», країна виробництва - Китай, як виробу медичного призначення з визначенням коду товару згідно з УКТЗЕД 90 18 90 84 00; визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо повернення позивачу надмірно сплачених мита в сумі 2921,29 грн. та податку на додану вартість у розмірі 63414,93 грн., які зараховано до бюджету, в загальній сумі 66336,14 грн.; стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігар» надмірно сплачені до бюджету мито в розмірі 2921,29 грн. та податок на додану вартість у сумі 63414,93 грн., які зараховано до бюджету, в загальному розмірі 66336,14 грн.

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 30.09.2014 адміністративний позов задовольнив частково. Визнав противоправними дії Київської міжрегіональної митниці Міндоходів з видачі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.06.2014 № 10027001/2014/00388 та рішення від 03.06.2014 № КТ-171-2014 про визначення коду товару. Скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.06.2014 № 10027001/2014/00388 та рішення від 03.06.2014 № КТ-171-2014 про визначення коду товару. Зобов'язав відповідача-1 здійснити митне оформлення товару: « 1. Набір гінекологічний оглядовий № 6 одноразовий стерильний в герметичній упаковці для роздрібного продажу, до складу якого входить: рукавичка оглядова з латексу - 2 шт.; пелюшка з нетканого матеріалу з поліпропіленових волокон - 1 шт. - 3000 наборів. Виробник: «Jiangsu Yada Technology Group Co., Ltd» Торгівельна марка «IGAR», Країна виробництва - Китай, на індивідуальній упаковці товару нанесено маркування у вигляді графічних символів СР 12662/2013 від 20.05.12. 2. 4G 75 Коробка з фібрового картону як виробу медичного призначення з визначенням коду товару згідно з УКТЗЕД 90 18 90 84 00. Стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігар» надмірно сплачені до бюджету мито в розмірі 2921,29 грн. та податок на додану вартість у сумі 63388,21 грн., які зараховані до бюджету, в загальному розмірі 66309,50 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18.11.2014 залишив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2014 без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Київська міжрегіональна митниця Міндоходів оскаржила їх у касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач-1 просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2014, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх вимог Київська міжрегіональна митниця Міндоходів посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: статті 69 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій).

Зокрема, зазначає, що здійснення контролю за правильністю класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством віднесено до виключної компетенції митних органів.

Крім того, звертає увагу, що право на повернення сплачених податків і зборів пов'язане з певними обставинами та відповідною процедурою, зокрема: прийняття митним органом відповідного рішення та подання заяви платником. Оскільки вказані обставини на момент розгляду справи в попередніх судових інстанціях не існували, то й спір в частині повернення надмірно сплачених коштів, на переконання Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, відсутній.

Заявою від 30.12.2014 № 05-12/3496-20411 Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві приєдналось до касаційної скарги Київської міжрегіональної митниці Міндоходів та просить задовольнити вимоги, викладені в ній.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04.01.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ігар» та фірмою «SFERUM LLC.» (Естонія) укладено контракт № 01/2013 на поставку товарів медичного призначення.

28.05.2014 позивачем з метою митного оформлення товару подано до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів вантажну митну декларацію № 100270001/2014/209497, в графі 31 «Опис товару» якої зазначено: « 1. Товари медичного призначення: - набір гінекологічний оглядовий одноразовий стерильний № 1 у складі: дзеркало вагінальне - 1 шт.; щіточка цервікальна - 1 шт.; апплікатор ватний - 1 шт., шпатель гінекологічний Ейра - 1 шт., рукавичка оглядова - 2 шт., скло предметне - 2 шт., пелюшка - 1 шт., бахіли медичні - 1 пара в кількості 30000 наборів; - набір оглядовий одноразовий стерильний № 3 у складі: дзеркало вагінальне - 1 шт., щіточка гінекологічна цервікальна - 1 шт., рукавичка оглядова - 2 шт., пелюшка - 1 шт., бахіли медичні - 1 пара в кількості 30000 наборів; - набір гінекологічний оглядовий одноразовий стерильний № 5 у складі: дзеркало вагінальне - 1 шт., рукавички оглядові - 2 шт., пелюшка - 1 шт., бахіли медичні - 1 пара в кількості 20000 наборів; - набір гінекологічний оглядовий одноразовий стерильний № 6 у складі: рукавичка оглядова - 2 шт., пелюшка - 1 шт. у кількості 30000 наборів; виробник: «Jiangsu Yada Technology Group Co., Ltd», торгівельна марка - «IGAR», країна виробництва - Китай, на індивідуальній упаковці товару нанесено маркування у вигляді графічних символів СР 12662/2013 від 20.05.13 Див. «електронний інвойс». 2. Місць 875 4G Коробка з фібрового картону. 3. 1/CLHU8529878/221/1», та в графі 33 «Код товару» визначено код товару за УКТ ЗЕД - 9018 90 84 00.

До зазначеної вантажної митної декларації Товариством з обмеженою відповідальністю «Ігар» додано: облікову картку суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності від 05.10.2012 № 100/2012/0000970; міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 27.05.2014 № 9878; коносамент від 22.04.2014 № 905958; рахунок-фактуру (інвойс) від 01.04.2014 № 2014-040201/SH; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 04.01.2013 № 01/2013; доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 01.04.2014 № 6; свідоцтво про державну реєстрацію медичної техніки та виробів медичного призначення від 20.05.2013 № 12662/2013; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару, а саме - відбиток штампу «Радіологічний контроль ввіз/вивіз дозволено» на коносаменті від 22.04.2014 № 905958; відомість про організацію збирання заготівлі та утилізації використаних тари і пакувальних матеріалів; сертифікат про походження товару загальної форми № 14С3100А0365/00009 від 22.04.2014.

За наслідками дослідження поданих позивачем документів відповідачем-1 прийнято рішення від 03.06.2014 № КТ-171-2014 про визнання коду товару, відповідно до якого код товару за УКТ ЗЕТ змінено на - 4015 19 00 00, а в графі 31 «Опис товару» вказано: «Товар № 1. «Набір гінекологічний оглядовий № 6» одноразовий стерильний в герметичній упаковці для роздрібного продажу, до складу якого входить: рукавички оглядові з латексу - 2 шт.; пелюшка з нетканого матеріалу з поліпропіленових волокон - 1 шт., торгівельна марка - «IGAR», виробник: «Jiangsu Yada Technology Group Co., Ltd».

06.06.2014 Київською міжрегіональною митницею Міндоходів складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску та пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 10027001/2014/00388.

В зв'язку з цим, 18.06.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю «Ігар» з метою митного оформлення товару подано до митного органу вантажну митну декларацію № 100270001/2014/210981, в графі 31, якої щодо товару № 2 зазначено: « 1. Набір гінекологічний оглядовий № 6 одноразовий стерильний в герметичній упаковці для роздрібного продажу, до складу якого входить: рукавичка оглядова з латексу - 2 шт.; пелюшка з нетканого матеріалу з поліпропіленових волокон - 1 шт. - 3000 наборів, виробник: «Jiangsu Yada Technology Group Co., Ltd», торгівельна марка - «IGAR», країна виробництва - Китай, на індивідуальній упаковці товару нанесено маркування у вигляді графічних символів СР 12662/2013 від 20.05.12. 2. 4G 75 Коробка з фібрового картону.»

Внаслідок декларування розглядуваного товару за кодом згідно з УКТ ЗЕД « 4015 19 00 00» замість коду згідно з УКТ ЗЕД « 9018 90 84 00» позивачем здійснено доплату ввізного мита в розмірі 2921,29 грн. та податку на додану вартість у сумі 63388,21 грн., що разом складає 66309,50 грн.

Водночас, вважаючи таку класифікацію товару безпідставною, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ігар» звернулось до відповідача-1 із заявою від 21.07.2014 № 257 про повернення надміру сплачених коштів.

Листом від 05.08.2014 № 8887/1/26-70-5202 Київською міжрегіональною митницею Міндоходів повідомлено позивача про відсутність підстав для повернення сплачених коштів до Державного бюджету України.

Відповідно до частин першої, другої статті 67 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Згідно з пунктом 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, які є додатком до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого.

Пунктом 6 зазначених Основних правил встановлено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Як вбачається з текстового опису та пояснень до товарної позиції « 9018 90 84 00», до неї включаються: «прилади та пристрої, що використовуються у медицині, хірургії, стоматології або ветеринарії, включаючи сцинтографічну апаратуру та іншу електромедичну апаратуру, а також апаратура для дослідження зору - інші інструменти та прилади - інші».

Відповідно до Пояснень до товарної позиції 9018 розділу XVIII Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 № 15 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до цієї товарної позиції включається дуже широкий діапазон приладів і пристроїв, які у більшості випадків використовуються лише в професійній практиці (наприклад, лікарями, хірургами, стоматологами, ветеринарними хірургами, акушерками) або для встановлення діагнозу, профілактики чи лікування хвороби, або для оперування і т. п. Прилади і пристрої для анатомічної роботи чи для розтину трупів, анатомування і т. п. також включаються, як включаються, за певних умов, прилади і пристрої для стоматологічних лабораторій. Прилади цієї товарної позиції можуть бути виготовлені з будь-якого матеріалу (включаючи дорогоцінні метали).

У цих поясненнях також зазначено, що багато які з приладів, використовуваних у медицині чи хірургії (людини або ветеринарної), є, власне кажучи, звичайними ручними інструментами (наприклад, молотки, зуботехнічні молотки, пилки, долота, напівкруглі долота, щипці, кліщі, шпателі і т. п.) чи ножовими виробами (ножиці, ножі і т. п.). Тому такі вироби включаються до цієї товарної позиції лише у разі, якщо вони чітко ідентифікуються як призначені для медичного чи хірургічного застосування через їх особливу форму, легкість, з якою вони розбираються для стерилізації, кращу якість виготовлення, природу складових їх металів або через їх комплектування (часто упаковуються в ящики чи бокси, що містять набір інструментів для конкретної роботи: акушерства, розтину трупів, гінекології, очної чи вушної хірургії, ветеринарні набори для родів і т. п.).

Крім того, вказано, що за умови додержання положень приміток 1 і 2 до цієї групи, частини та приладдя до апаратів або пристроїв цієї товарної позиції також включаються до цієї товарної позиції.

Щодо ж до текстового опису до товарної позиції « 4015 19 00 00», за якою класифіковано імпортований позивачем товар митним органом, то до неї включаються: «одяг та додаткові речі (включаючи рукавички) з незатверділої вулканізованої гуми будь-якого призначення - рукавиці, рукавички та мітенки - інші».

Згідно з пунктом 2 Примітки до групи 40 розділу XVI Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 № 15 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до цієї групи не включаються: товари розділу XI (текстильні матеріали і текстильні вироби); взуття та частини взуття групи 64; головні убори та частини головних уборів, включаючи купальні шапочки, групи 65; механічні чи електричні пристрої та їх частини, включаючи електротовари усіх видів, із твердої гуми розділу XVI; вироби груп 90, 92, 94 або 96; або вироби групи 95, крім спортивних рукавичок і виробів товарних позицій 4011 - 4013.

У справі, що розглядається, судами встановлено, що згідно з додатком до свідоцтва про державну реєстрацію № 12662/2013, виданому Державною службою України з лікарських засобів на медичний виріб «Набори та інструменти гінекологічні оглядові торгової марки «IGАR», щодо класифікації та кодування якого виник спір, цей виріб відповідно до наказу від 20.05.2013 № 692 внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України.

Крім того, в листі від 10.05.2014 фірмою «SFERUM LLC» зазначено про те, що товар «набір гінекологічний оглядовий одноразовий стерильний № 6» не є самостійною одиницею, а є невід'ємною частиною таких наборів: «набір гінекологічний оглядовий одноразовий стерильний торгової марки «Ігар» № 9» та «набір гінекологічний оглядовий одноразовий стерильний торгової марки «Ігар» № 11», до складу яких не включено необхідних для здійснення гінекологічного огляду складових, як рукавичка оглядова та пелюшка. Також, в зазначеному листі вказано про те, що відповідне фасування було застосовне для зручності здійснення транспортування.

За таких обставин, висновок судових інстанцій про те, що імпортований позивачем згідно з вантажною митною декларацією від 18.06.2014 № 100270001/2014/210981 товар «набір гінекологічний оглядовий одноразовий стерильний № 6» є виробом медичного призначення, а отже не може бути класифікований за кодом згідно з УКТ ЗЕД « 4015 19 00 00» ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

В свою чергу, внаслідок декларування Товариством з обмеженою відповідальністю «Ігар» імпортованої продукції за кодом згідно з УКТ ЗЕД « 4015 19 00 00», замість коду згідно з УКТ ЗЕД « 9018 90 84 00», останнім здійснено надмірну сплату ввізного мита в сумі 2921,29 грн. та податку на додану вартість у розмірі 63388,21 грн., що разом складає 66309,50 грн., у зв'язку з чим подано заяву від 21.07.2014 № 257 про повернення надміру сплачених коштів.

Згідно із частинами першою - четвертою статті 301 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до пунктів 43.1 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

За правилами пункту 2 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок на виконання вимог статті 43 Податкового кодексу України визначає процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Згідно з абзацами першим, другим, дванадцятим пункту 1, пунктами 2, 3, 4 розділу ІІІ зазначеного Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України платника податків-юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ митних платежів митного органу перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, керівництвом відділу митних платежів митного органу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

За правилами пункту 7 розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що у разі незгоди з рішенням чи дією митних органів щодо визначення, призначення, заявлення, з'ясування достовірності, коригування та/чи інших дій щодо митної вартості, митного контролю і митного оформлення, декларант може піддати ці дії чи рішення судовому контролю.

Якщо суд визнає рішення або дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 43 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Цей порядок не передбачає повернення помилково та/або надміру сплачених обов'язкових платежів у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) із здійсненням судового контролю над рішеннями, діями чи бездіяльністю митних органів з питань, пов'язаних з розмитненням і справлянням митних платежів.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 25.11.2014 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркон» до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 12.04.2016 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ-Сервіс» до Львівської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про скасування рішення, картки відмови, стягнення грошових коштів, визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

При цьому повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином, оскільки при вирішенні спору суд першої інстанції, на що не звернув уваги суд апеляційної інстанції, неправильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2014 в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігар» надмірно сплачених до бюджету мита в розмірі 2921,29 грн. та податку на додану вартість у сумі 63388,21 грн., які зараховані до бюджету, в загальному розмірі 66309,50 грн. слід змінити, зобов'язавши митний орган прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України позивачу відповідних сум надмірно сплаченого мита та податку на додану вартість і подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, до якої приєдналось Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2014 у справі № 826/12499/14 змінити, виклавши пункт шостий її резолютивної частини в такій редакції: «Зобов'язати Київську міжрегіональну митницю Міндоходів прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Ігар» надмірно сплачених до бюджету мита в розмірі 2921,29 грн. та податку на додану вартість у сумі 63388,21 грн., які зараховані до бюджету, в загальному розмірі 66309,50 грн. і подати його для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві».

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.09.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 у справі № 826/12499/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк