Справа № 2040/5174/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків

27 серпня 2018 р. № 2040/5174/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Міністерства оборони України про визнання (пр. Повітрофлотський,6, м.Київ, ) протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив
Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд: визнати противоправною відмову Харківського обласного військового комісаріату скласти висновок щодо виплати допомоги і не подання висновку і документів у 15 денний строк з дня реєстрації документів Міністерству оборони України; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат протягом 15 днів з набрання чинності рішення по справі за цим позовом подати висновок і документи Міністерству оборони України для виплати допомоги; зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат протягом 20 днів з набрання чинності рішення по справі за цим позовом надати суду звіт про виконання рішення; зобов`язати Міністерство оборони України розглянути висновок і документи, подані ІНФОРМАЦІЯ_2 і призначити допомогу 440500 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень - 250 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатної особі встановлених законом на 1 січня 2018 року; зобов`язати Міністерство оборони України протягом двох місяців з набрання чинності рішення по справі надати суду звіт про призначення допомоги 440500 (чотириста сорок тисяч п`ятсот) гривень - 250 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатної особі встановлених законом на 1 січня 2018 року.
Вимоги позову обґрунтовані тим, що інвалідність пов`язана з проходженням дійсної військової служби. До ОВК були подані всі документи, необхідні для призначення виплати одноразової грошової допомоги. Проте документи не були подані до розпорядника у зв`язку з відсутністю документа про причину та обставини поранення. На думку, заявника ОВК у спірних правовідносинах вчинена бездіяльність, яка є протиправною.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
На виконання ухвали відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано відзив у строк встановлений судом, в якому просить суд відмовити у задоволені позову, у зв`язку з тим що дії Харківського облвійськкомату щодо відмови позивачу в поданні висновку про виплату одноразової грошової допомоги є правомірними і законними та такими, що відповідають чинному законодавству в сфері соціального захисту військовослужбовців і звільнених з військової служби осіб.
У відзиві на адміністративний позов відповідач, Міністерство оборони України, просив адміністративний позов залишити без задоволення з тих підстав, що право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло коли редакція ст.16 Закону №2011-ХІІ передбачала виплату такої допомоги у разі інвалідності, що виникла в період проходження строкової військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності. Оскільки у позивача інвалідність настала поза межами тримісячного строку він немає права на отримання такої допомоги.
Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 467 від 10.02.2017 року поранення (контузія) позивача, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 682131 від 21 липня 2017 року позивачеві встановлено III групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, безстроково.
Позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням III групи інвалідності, поранення, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії.
Листом від 20.122.2017 року № 3167/ВСЗ позивачеві повідомлено, що позивач не має права на призначення та виплату допомоги з тих підстав, що інвалідність встановлена понад 3-х місячний термін після звільнення з військової служби та вказано на необхідність надання документу, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема, що воно не пов`язано із вчиненням особою кримінального злочину чи адміністративного проступку або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння чи навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень.
Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.
Суд також зауважує, що згідно пункту 13 вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, виходячи з аналізу вищезазначеної норми, саме до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а відповідач має обов`язок у 15-ти денний строк з дня реєстрації документів направити до Міністерства Оборони України висновок з поданими документами для прийняття вказаного рішення.
Проте із дослідженого судом листа відповідача (а.с.11) вбачається, що відповідач повідомив позивача про те, що підстав для складання висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідачем немає, чим перебрав на себе повноваження МО України.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач допустив бездіяльність, яка виявилася у не складанні документів та не направленні їх до Департаменту фінансів Міністерства оборони України разом з поданими документами для прийняття рішення з питання виплати позивачу одноразової грошової допомоги.
Посилання відповідача в листі на неможливість складання висновку, з огляду на неподання позивачем документу, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.
Пунктом 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530, передбачено документи, які подаються для одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву).
Вказаним пунктом передбачено, що для одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності подається, зокрема, копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Отже, з аналізу вказаної норми вбачається, що копія акту про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва) необхідно подавати саме у разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
З витягу протоколу № 467 від 10.02.2017 року Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв вбачається, що захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо ненадання позивачем необхідного документу про причини та обставини поранення для складання висновку про призначення одноразової грошової допомоги.
Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень
З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання відповідача подати документи позивача до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для вирішення питання виплати позивачеві одноразової грошової допомоги.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача - Міністерство оборони України - розглянути подані Харківським обласним військовим комісаріатом документи та призначити виплату допомоги, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки заявлені на майбутнє та на момент розгляду справи у суду відсутні будь-які докази на підтвердження того, що такі дії відповідачем будуть вчинені.
Звертаючись до суду із позовом, позивач також порушив питання, що стосуються здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі.
Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.
Відповідно до ст. ст.7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд
вирішив
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати противоправною відмову Харківського обласного військового комісаріату у складанні та не направленні висновку щодо виплати допомоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України
Зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат ( АДРЕСА_2 , ) подати висновок і документи Міністерству оборони України для виплати допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ).
В іншій частині вимог позов залишити без задоволення
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Зоркіна Ю.В.