Справа № 813/3267/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2018 року

Київ

справа №813/3267/17

адміністративне провадження №К/9901/42823/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

за участю секретаря судового засідання - Загороднього А.А.,

учасники справи:

представник відповідача - Павлович Д.М.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року (суддя Сакалош В.М.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року (судді: Мікула О.І. (головуючий), Курилець А.Р., Кушнерик М.П.) у справі №813/3267/17 за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_5 (далі - позивач, ОСОБА_5.) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 №36040-13, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 20 833,33 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що застосування контролюючим органом ухвали Львівської міської ради №1471 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 19.01.2015 №4263 «Про затвердження Положення про транспортний засіб», що прийнята 09.02.2017, могло мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2018 року. Крім цього, зазначає, що всупереч пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України та п.10 ухвали Львівської міської ради від 19.01.2015 року №4263 «Про затвердження Положення про транспортний засіб», відповідач надіслав оскаржуване податкове повідомлення-рішення 01 серпня 2017 року, попри встановлений строк до 01 липня базового податкового року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року, позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення визнано протиправним та скасовано.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що автомобіль позивача не може бути визначений податковим органом як об'єкт оподаткування транспортним податком протягом 2017 року, оскільки відповідно до визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. №66, якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком, середньоринкова вартість належного позивачу автомобіля становить 1 162 316,00 грн, що є нижчою середньо ринкової вартості передбаченої законодавством (1 200 000,00 грн), а тому цей транспортний засіб не належить до об'єктів оподаткування транспортним податком, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято неправомірно і підлягає скасуванню.

Також суд першої інстанції вказав, що зміни до елементів транспортного податку, прийняті ухвалою Львівської міської ради від 09.02.2017 року №1471, мають застосовуватись не раніше наступного бюджетного періоду, а саме з 2018 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року.

6. Касаційний розгляд справи проведено у судовому засіданні, відповідно до ст. 344 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки BMW Х6, об'єм двигуна 2993 куб. см, 2015 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1., у зв'язку з чим контролюючим органом визначено позивачу податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік у розмірі 20 833,33 грн.

Також судами встановлено, що середньоринкова вартість належного ОСОБА_5 автомобіля згідно витягу із офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку, наданого позивачем, становить 1 162 316, 00 грн, що є меншою аніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального права, вказує, що позивач є власником автомобіля, який у відповідності до вимог Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році, що вбачається з переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню, розміщеному на офіційному веб - сайті Мінекономрозвитку.

9. ОСОБА_5 надано відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність висновків судів про безпідставність визначення йому транспортного податку за 2017 рік, оскільки автомобіль, яким він володіє не є об'єктом оподаткування у 2017 році з огляду на середньоринкову вартість автомобіля (1 162 316,00 грн) та з року випуску якого минуло понад 2 роки, а тому просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а судові рішення - без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункт 267.1.1 пункту 267.1 статті 267.

Платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

10.2. Підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267.

Об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

10.3. Підпункт 267.3.1 пункту 267.3 статті 267.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

10.4. Пункту 267.4 статті 267.

267.4. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

10.5. Підпункт 267.5.1 пункту 267.5 статті 267.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

11. Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

11.1. Стаття 8.

Установити у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень.

12. Закон України від 20.12.2016 № 1791-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році»:

12.1. Пункт 4 розділу ІІ «Прикінцеві перехідні положення».

Установити, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

13. Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66.

13.1. Пункт 1.

Методика встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

13.2. Пункт 2.

Середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403.

13.2. Пункт 13.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку.

15. Перелік легкових автомобілів, які є об'єктом оподаткування у 2017 році (з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

16. Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році.

17. Базовим податковим (звітним) періодом обчислення транспортного податку є календарний рік. Рік випуску автомобіля є першим звітним податковим періодом.

18. При вирішенні спорів суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору судом першої інстанції) та ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору судом апеляційної інстанції) обов'язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб'єктом владних повноважень покладається на суб'єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції до 15.12.2017) та ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції після 15.12.2017), згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

20. Враховуючи встановлені обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій передчасно дійшли висновку, що автомобіль позивача не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році з огляду на не встановлення всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

21. Як було зазначено вище Мінекономрозвитку відповідно Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, які є об'єктом оподаткування у відповідному році (з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати і лише у разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість.

Таким чином для прийняття податкового повідомлення-рішення контролюючий орган в першу чергу керується розміщеною на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформацією про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком.

Як вбачається з матеріалів справи контролюючий орган у відзиві на позовну заяву, та апеляційній скарзі вказував на те, що ним було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення на підставі інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році, розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, в підтвердження чому надавав витяги з переліком автомобілів з офіційного веб-сайті Мінекономрозвитку, які містяться в матеріалах справи, проте судами під час вирішення справи оцінки вказаним доводам надано не було, а відповідно не було проаналізовано чи дійсно автомобіль, який належить позивачу міститься в переліку автомобілів, які є об'єктом оподаткування в 2017 році.

Не було судами проаналізовано та надано оцінку також і посиланням позивача щодо того, що роком випуску автомобіля яким він володіє є 2015 рік, тоді як в переліку автомобілів (інформація з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку) оподаткуванню у 2017 році підлягає автомобіль марки BMW Х6 з роком випуску - до 2 років.

22. Суд також зазначає, що мотиви з яких задоволений позов судом першої інстанції не відповідають нормам матеріального права та позиції суду касаційної інстанції у подібних правовідносинах. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення скасовано судом першої інстанції, зокрема і з підстав того, що зміни до елементів транспортного податку, прийняті ухвалою Львівської міської ради від 09.02.2017 №1471 та мають застосовуватись не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2018 року, проте вказаний висновок не узгоджується з нормами права, що регулюють правовідносини з огляду на законодавчі зміни (пункт 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 20.12.2016 № 1791-VIII), зокрема, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. За змістом частини 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

24. Принцип всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

25. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

26. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

27. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати з власної ініціативи (частина третя ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

28. Вказані вище обставини справи досліджені в неповному обсязі, тому для повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які міститься в матеріалах справи або витребовується, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

29. Згідно ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

30. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

31. Відповідно до п. 2 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

32. За правилами ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

33. Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 813/3267/17 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду