Справа № 0940/1559/18
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"30" серпня 2018 р. справа № 0940/1559/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів №№106, 107 від 23.04.2016 та зобов'язання вчинити дії по виконанню наказу №403 від 30.11.2016, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 28.08.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 23.04.2018 №106 "Про визнання наказів регіонального відділення такими, що втратили чинність"; зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області вчинити дії по виконанню наказу від 30.11.2016 №403 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства Рибне господарство «Галицький»; визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 23.04.2018 №107 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство «Галицький».

При вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі та юрисдикції судом встановлено наступне.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Статтею 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, серед яких - у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини 1).

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Вказані правові висновки висвітлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі № 826/13571/17 (К/9901/18191/18).

З'ясувавши доводи позовної заяви суд виходить із того, що фактичними підставами звернення до суду стало прийняття Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській області протиправних, на думку позивача, наказів від 23.04.2018 №106 "Про визнання наказів регіонального відділення такими, що втратили чинність" та від 23.04.2018 №107 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство «Галицький».

Так, згідно змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, до прийняття оскаржуваних наказів позивач мав право на отримання акцій створюваного акціонерного товариства на суму, що дорівнює 525,26 тис. грн., що ним визначено як підставу позову у позовній заяві. Зокрема, на думку позивача наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області від 23.04.2018 №107 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство «Галицький», який прийнятий у зв'язку із скасуванням наказу від 30.11.2016 №403 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство «Галицький» та наказу від 25.07.2017 №377 «Про затвердження плану приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства Рибне господарство «Галицький», фактично позбавив позивача права на безоплатне отримання, як працівника підприємства агропромислового комплексу, яке приватизується, частки державного майна (акцій) у власність.

З огляду на обґрунтування позовних вимог позивач вказав на порушення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській області його права цивільного в межах приватноправових відносин, за захистом якого він звернувся до суду,

При цьому характер цих правовідносин та порушене цивільне право, за захистом якого звернувся позивач, унеможливлює розгляд даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Суд звертає увагу, що в ухвалі Господарського суду Івано-Франківської області від 13.08.2018 в справі 909/687/18 зазначено, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, однак при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі та юрисдикції, із врахуванням суті правовідносин та порушеного приватного права, на яке покликається позивач, вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України") суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин та суб'єктний склад, дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатися за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі №0940/1559/18 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів №№106, 107 від 23.04.2016 та зобов'язати вчинити дії по виконанню наказу №403 від 30.11.2016, слід відмовити.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення даного позову, згідно якої просив суд заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській області вчиняти дії по приватизації (продажу) єдиного майнового комплексу державного Рибне господарство «Галицький», розташованого за адресою: вул. Лесі Українки, 12, м. Бурштин, Івано-Франківська область. Однак, з огляду на встановлені вище обставини та наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі №0940/1559/18, Івано-Франківський окружний адміністративний суд позбавлений можливості вирішувати будь-які процесуальні питання, в тому числі про забезпечення позову, в справі, яка не віднесена до його юрисдикції.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі №0940/1559/18 за позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування наказів №№106, 107 від 23.04.2016 та зобов'язати вчинити дії по виконанню наказу №403 від 30.11.2016.

З врахуванням приписів частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію цієї ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Григорук О.Б.