Справа № 0940/1520/18
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"28" серпня 2018 р. Справа № 0940/1520/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання незаконною відмови у встановленні позивачу статусу постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

23.08.2018 ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання незаконною відмови комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Івано-Франківській обласній державній адміністрації у встановленні позивачу статусу постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов'язання комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Івано-Франківській обласній державній адміністрації встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також видати посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п'ятої цієї статті стосовно представника.

Пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Перевіряючи на відповідність позовну заяву вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що представник позивача не зазначив свого місця проживання чи перебування та поштовий індекс.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Із змісту адміністративного позову слідує, що представник позивача просить суд:

- визнати незаконною відмову комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Івано-Франківській обласній державній адміністрації у встановленні позивачу статусу постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов'язати комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Івано-Франківській обласній державній адміністрації встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також видати посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Суд зазначає, що вимоги про визнання незаконною відмови комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Івано-Франківській обласній державній адміністрації у встановленні позивачу статусу постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вимоги про зобов'язання комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Івано-Франківській обласній державній адміністрації (далі - Комісії) встановити позивачу статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видати посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році є самостійними позовними вимогами, так як за своїм змістом є різними шляхами (способами) захисту порушено права, а також можуть бути заявлені окремо одна від одної.

Так, при визнанні судом незаконною відмову Комісії у встановленні позивачу статусу постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, без заявлення позивачем вимоги до суду про зобов'язання Комісії встановити позивачу статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видати посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році не позбавлене права відповідача прийняти рішення щодо надання такого статусу позивачу з повторним зверненням до нього з відповідною заявою та рішенням суду.

Суд вважає, що якщо особа, не вступаючи у правовідносини щодо можливого добровільного встановлення позивачу статусу ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС після визнання незаконними дій відповідача, а саме відмови Комісії у встановленні такого статусу позивачу в судовому порядку, а одночасно із вказаною позовною вимогою заявляє вимогу про зобов'язання Комісії встановити позивачу статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видати посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, то такі вимоги адміністративного позову мають різні предмети доказування, тобто є самостійними вимогами.

Позивач самостійно визначив такі вимоги у позовній заяві, відтак, виходячи із принципу диспозитивності адміністративного судочинства, суд вважає їх окремими позовними вимогами немайнового характеру.

Таким чином позивачем до суду заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», який вступив в дію з 01.01.2018, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року складає 1 762,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як наслідок, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленими представником позивача позовними вимогами немайнового характеру складає 1 409,60 грн., проте, згідно квитанції Івано-Франківської філії АТ «Ощадбанк» за №388.87.1/18352109 від 20.08.2018, яка долучена позивачем до матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 705,00 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем в порушення вимог абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно надати (долучити) документ про сплату судового збору у розмірі 704,6 грн.

Отже, позовну заяву подано без додержання вимог частини 6 статті 160, частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв'язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених частиною 6 статті 160, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання незаконною відмови у встановленні позивачу статусу постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та зобов'язання до вчинення дій, подану представником ОСОБА_2, - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом:

1) зазначення місця проживання чи перебування представника позивача та його поштового індексу;

2) надання (долучення) документа про сплату судового збору у розмірі 704,60 грн.

Роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кафарський В.В.