Справа № 825/1711/18
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1711/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Житняк Л.О. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив суд:

- зобов'язати Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України призначити позивачу з 28.12.2017 пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним вище судовим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач працював на Шахті "Партизанська", пізніше реорганізовану в ВП "Шахта "Партизанська" ДГІ "Антрацит", яка розташована в Луганській області, на посадах: учня гірничого робітника підземного 1 р. з 03.02.1992 по 17.03.1992; гірничного робітника підземного 1 р. з 03.02.1992 по 15.09.1992, з 22.11.1993 по 24.02.1994; учня електрослюсара з 25.02.1994 по 06.04.1994; електрослюсара з 07.04.1994 по 01.10.2002, з 14.01.2004 09.04.2004.

Також з 06.08.2007 по 18.02.2008 позивач працював електрослюсарем з повним робочим днем на ПП "Койл A.C.".

У грудні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та надав відповідні документи (довідки, накази, а.с.24-28, 29-35, 36-37, що підтверджують роботу позивача із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1).

Розглянувши заяву та відповідні документи позивача, надані для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідачем було прийнято рішення, згідно якого позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії з посиланням на відсутність підтвердження за наданими документами виконання робіт повний робочий день, оскільки надані довідки видані підприємствами, які знаходяться на тимчасово не підконтрольній українській владі території.

Вважаючи, такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що зайнятість на посадах, на яких працював позивач повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується записами у його трудовій книжці та додатковому підтвердженню не підлягає, а тому відповідач мав призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.144 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, умовою для подання будь-яких інших документів що підтверджують наявний трудовий стаж для призначення пенсій є відсутність трудової книжки або записів у ній.

Отже, судом встановлено, що позивач надав відповідачу всі документи, необхідні для призначення пенсії, передбачені розділом ІІ постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, якою затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами від 03.10.2017), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності зазначеного стажу роботи у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку з 01.04.2017 по 31.03.2018- не менше 21 року 6 місяців страхового стажу у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але відпрацювали не менше половини стажу на зазначених роботах пенсії на пільгових умах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Пунктом 3 ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого цим Законом, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік зменшується на один рік.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому, право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті виконанням робіт передбачених Списком №1, на протязі повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списком, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій.

Як встановлено судом, позивач працював на Шахті "Партизанська", пізніше реорганізованій в ВП "Шахта "Партизанська" ДП "Антрацит", на посадах з повним робочим днем під землею. На підприємстві проводилася атестація робочих місць, про що свідчать накази від 15.06.1994 №51 та від 26.02.1999 №21. Також з 06.08.2007 по 18.02.2008 позивач працював електрослюсарем з повним робочим днем на ПП "Койл A.C.".

Наведені записи містяться у трудовій книжці позивача, яка надавалась відповідачу разом з наказами, які зроблені та видані до окупації окремих районів Луганської області, а тому підстави вважати, що позивач має подати додаткові документи (довідки про підтвердження трудового стажу), об'єктивно відсутні, як і відсутня можливість підтвердити в інший спосіб наявність необхідного трудового стажу та не враховувати наведені записи або не визнавати їх.

Отже, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.144 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 21.08.2018.