Справа № 826/12857/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 серпня 2018 року № 826/12857/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТТЕК»
доДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про представники сторін:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій та бездіяльності позивача - Третьякова М.Л.; відповідача - Кошарська А.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2016 товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТТЕК» (далі - позивач) звернулось до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13.06.2016, а також визнати протиправним та скасувати акт №7585/26-58-12-01-17-35580534 від 31.05.2016 «Про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додатну вартість TOB «СМАРТТЕК» () за період: жовтень 2015 року - квітень 2016 року». Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) зумовлена протиправними діями відповідача, а саме: розірванням з непередбачених чинним законодавством підстав договору про визнання електронних документів №280120152 від 28.01.2015 та безпідставним неукладенням із позивачем договору про визнання електронних документів протягом жовтня 2015 року - квітня 2016 року.

Справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було передано для вирішення судді Федорчуку А.Б.

30.08.2016 ухвалою суду було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду на 12.10.2016.

12.10.2016 у судовому засіданні представником відповідача надано до матеріалів справи письмове заперечення на адміністративний позов, в якому в обґрунтування законності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 13.06.2016 він послався виключно на порушення позивачем передбачених Податковим кодексом України (далі - ПК України) строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних. У судовому засідання було оголошено перерву до 25.10.2016.

24.10.2016 позивач через канцелярію суду подав заяву про зміну (збільшення) позовних вимог, якою доповнив позов двома вимогами:

- визнати протиправними дії ДПІ в Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві щодо розірвання договору про визнання електронних документів, укладеного з ТОВ «СМАРТТЕК» №280120152 від 28.01.2015 в односторонньому порядку та щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних по податку на додатну вартість;

- визнати протиправною бездіяльність ДПІ в Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві щодо неукладення договорів про визнання електронних документів з ТОВ «СМАРТТЕК» в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року.

В обґрунтування доповнених вимог позивач послався на те, що відповідачем було розірвано договір про визнання електронних документів №280120152 від 28.01.2015 на підставі довідки №2028 від 15.09.2015 про не встановлення місцезнаходження ТОВ «СМАРТТЕК» за податковою адресою, хоча така підстава не передбачена чинним законодавством, зокрема Інструкцією з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку. У подальшому товариство 02.10.2015 у зв'язку із зміною директора та, відповідно, заміною сертифікатів ЕЦП в АСЦ «Україна», направило засобами електронного зв'язку договір про визнання електронних документів №021020151 від 02.10.2015, у прийнятті якого було відмовлено у зв'язку із тим, що реєстраційні дані керівника не відповідають відомостям Єдиного державного реєстру. 01.04.2016 знову відбулась зміна керівника ТОВ «СМАРТТЕК», у зв'язку з чим було проведено зміну сертифікатів ЕЦП в АСЦ «Україна» та відправлено договір №080420161 від 08.04.2016, за яким 13.04.2016 отримано квитанцію про його неприйняття (причина: «місцезнаходження юридичної особи не відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру»). Цей самий договір було відправлено повторно 14.04.2016. 18.04.2016 було отримано квитанцію про його не прийняття (причина: «місцезнаходження юридичної особи не відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру»). 18.04.2016 було знову відправлено договір №180420163 від 18.04.2016. 22.04.2016 було отримано квитанцію про не прийняття цього договору (причина: «для укладання Договору про визнання електронних документів необхідно виконати вимоги Розділу 3 Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку»). Після звернення до відділу, відповідального за реєстрацію Договорів, було отримано відповідь, що необхідно подати Договір у паперовому вигляді, хоча законодавством передбачена можливість укладання такого договору в електронному вигляді, та й договори, що були укладені раніше, також були укладені шляхом направлення їх відповідачу в електронному вигляді. 20.04.2016 договір про визнання електронної звітності був поданий відповідачу в паперовому вигляді. 26.05.2016 товариству була підключена можливість реєстрації податкових накладних в ЄРПН і цього ж дня було зареєстровано всі податкові накладні.

25.10.2016 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

22.08.2017 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про внесення змін до даних позивача у зв'язку із зміною податкової адреси. На підтвердження зазначених змін також подано копію витягу з ЄДР, відповідно до якого місцезнаходженням позивача є: 69067, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 78.

11.10.2017 на підставі розпорядження керівника апарату суду №5216 від 10.10.2017 справу відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу було передано судді Пащенку К.С.

25.10.2017 справу було прийнято до провадження суддею Пащенком К.С. та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 04.12.2017.

04.12.2017 у зв'язку із неприбуттям відповідача у судове засідання судом на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України) в редакції, чинній до 15.12.2017, убло ухвалено перейти до стадії письмового провадження.

30.04.2018 суд дійшов висновку про необхідність отримання додаткових доказів шляхом витребування у позивача податкових накладних №№: 4, 2, 3, 1, 3, 17, 14, 21, 16, 15, 20, 19, 22, 18, 11, 16, 9, 15, 14, 8, 12, 18, 2, 6, 5, 3, 1, 10, 7, 4, 13, 19, 17, які зазначені в акті №7585/26-58-12-01-35580534 від 31.05.2016, та відомостей щодо місцезнаходження ТОВ «СМАРТТЕК» в період з 17.02.2014 по 31.12.2016, зокрема, дані реєстраційних дій щодо місцезнаходження ТОВ «СМАРТТЕК» за вказаний період з матеріалів реєстраційної справи відповідної юридичної особи, а від відповідача засвідчену копію довідки № 2028 від 15.09.2015 «Про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків» та призначив справу до судового розгляду в судовому засіданні на 07.06.2018 з огляду на приписи ст. 211 КАС України (в редакції від 15.12.2017), відповідно до яких, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

30.05.2018 позивачем через канцелярію суду були подані витребувані ухвалою суду від 30.04.2018 копії документів.

07.06.2018 представником відповідача в судовому засіданні на виконання ухвали суду від 30.04.2018 було подано копію довідки №2028 від 15.09.2015 «Про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків». Окрім того представники сторін звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження. Зважаючи на викладене, адміністративна справа, відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

31.05.2016 Панасенко Інною Вадимівною, головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві в порядку ст. 76 ПК України проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість ТОВ «СМАРТТЕК» () за період: жовтень 2015 року - квітень 2016 року. За результатами проведеної перевірки складено акт №7585/26-58-12-01-35580534, відповідно до якого встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме: реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. Загалом визнано зареєстрованими з порушенням 15-денного строку 33 податкові накладні, складені в період часу від 02.10.2015 до 29.04.2016.

13.06.2016 на підставі акту від 31.05.2016 №7585/26-58-12-01-35580534 керівником ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС Гончаровою Л.Л. було винесено податкове повідомлення-рішення № про стягнення з ТОВ «СМАРТТЕК» штрафних санкцій на загальну суму 217 852,88 грн.: 35349,01 грн. за затримку реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів та 182 503,83 грн. за затримку реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомлення-рішенням, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п. 76.3 ст. 76 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Камеральна перевірка, результати якої оформлені актом від 31.05.2016 №7585/26-58-12-01-35580534, проведена контролюючим органом згідно вказаних законодавчо визначених підстав та в межах передбаченого терміну.

Що ж до порядку оформлення відповідачем результатів перевірки та ухвалення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ПК України встановлено обов'язкове правило поведінки, зокрема обов'язок контролюючого органу приймати податкове повідомлення-рішення виключно протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки. Службові особи територіальних органів Державної фіскальної служби України зобов'язані діяти саме у спосіб і в порядку, які встановлені законом (ПК України). Будь-яке відхилення від нормативно визначеного алгоритму дій є підставою для визнання таких дій суб'єкта владних повноважень протиправними.

Відповідачем доказів направлення позивачу акту від 31.05.2016 №7585/26-58-12-01-35580534 до винесення оскаржуваного повідомлення рішення не надано. А тому суд вважає, що прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення до направлення акту перевірки платнику податку і надання йому можливості надати свої заперечення проти висновків, викладених в акті перевірки, які мали бути враховані під час ухвалення оскаржуваного рішення, є порушенням порядку оформлення результатів перевірки, що є підставою для визнання протиправним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Також суд не погоджується і з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки від 31.05.2016 №7585/26-58-12-01-35580534, з огляду на наступне.

Так підставою для висновку відповідача про порушення позивачем вимог п. 201 ст. 201 ПК України став факт реєстрації низки податкових накладних в ЄРПН із перевищенням 15 денного строку з моменту їх складення. Натомість позивач посилається на ту обставину, що затримка реєстрації податкових накладних в ЄРПН зумовлена протиправним розірванням відповідачем договору про визнання електронних документів від 28.01.2015 №280120152 та протиправною бездіяльністю щодо неукладення нового договору про визнання електронних документів у період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року.

У зв'язку із цим суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Як відзначалося вище, судом встановлено, що 28.01.2015 між позивачем та відповідачем було укладено договір №280120152 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. Договір надає платнику податків можливість, а не зобов'язує його подавати до органу ДПС податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин), визначено, що платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Реєстрація податкових накладних у ЄРПН здійснюється відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246.

Відповідно до п. 49.4 ст. 49 ПК України, платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин порядок електронного документообігу між платниками податків та контролюючими органами з приводу подання податкових документів в електронному вигляді із використанням електронного цифрового підпису регулювався Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011).

Відповідно до п.п. 5, 6 Інструкції №233, платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи; отримує органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Орган ДПС, де зареєстрований платник податків, на його запит: видає два примірники договору; записує на електронний носій платника податків безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; приймає від платника податків підписані та скріплені печаткою (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки) два примірники договору та електронний носій з посиленими сертифікатами відкритих ключів; звіряє реквізити, вказані у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС. У разі невідповідності реквізитів повертає платнику податків його електронний носій та надані примірники договору; після підписання договору вносить відповідний запис до журналу обліку договорів про визнання електронних документів з платниками та видає платнику податків один примірник договору.

Отже, платник податків без укладення договору про визнання електронних документів не має можливості подавати податкову звітність з ПДВ та здійснювати реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, а відтак з метою реалізації такого свого обов'язку він зобов'язаний укласти такий договір з контролюючим органом.

Відповідно до змісту розділу 6 договору №280120151 від 28.01.2015, укладеного між позивачем та відповідачем, він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації. У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

15.09.2015 начальником оперативного управління ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві Скориною Є.І. складено і підписано довідку №2028 про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків, відповідно до якої «встановлено, що суб'єкт господарювання за податковою адресою не знаходиться. Виробничих, трудових та інших ресурсів, які свідчать про здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «СМАРТТЕК» не встановлено».

22.09.2015 заступником начальника ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві Адамчук К.С. листом №24685/10/26-58-10-25 повідомлено позивача про те, що у зв'язку із відсутністю його за місцезнаходженням, що унеможливлює проведення перевірки відповідності електронних документів їх примірникам на паперових носіях, договір №280120152 від 28.01.2015 вважається розірваним, а податкова звітність, подана засобами телекомунікаційного зв'язку, вважається не прийнятою. Зазначений лист позивач отримав 29.09.2015 за своїм місцезнаходженням.

05.10.2015 позивач у відповідь на лист від 22.09.2015 повідомив відповідача, що TOB «СМАРТТЕК» сумлінно виконує усі свої обов'язки за договором, більш того для товариства не зрозуміла довідка про невстановлення місцезнаходження за податковою адресою, оскільки місцезнаходження є реальним та функціонуючим у повному обсязі. ДПІ треба звернути увагу на види діяльності, які провадить товариство. Це є монтажні роботи на основному об'єкті у місті Запоріжжя на ПАТ «Запоріжсталь», тому співробітники товариства знаходяться у відрядженнях у місті Запоріжжя досить часто, а керівництво товариства вимушено проводити декілька днів на тиждень на нарадах на об'єкті замовника, організовувати матеріально-технічне забезпечення, крім того у період скрутної економічної ситуації в країні керівництво активно займається пошуком нових контрагентів (замовників) по всій території держави.

02.10.2015 позивач засобами електронного зв'язку направив відповідачу договір №021020151 про визнання електронних документів. Від імені позивача договір підписаний ОСОБА_7 Відповідно до квитанції №1 документ збережений на центральному рівні. Квитанція №2 не надходила.

05.10.2015 відбулася зміна керівника позивача - замість ОСОБА_7 було призначено ОСОБА_8

09.10.2015 позивач засобами електронного зв'язку направив відповідачу договір №091020151 про визнання електронних документів. Від імені позивача договір підписаний ОСОБА_8 Відповідно до квитанції №2 документ не прийнято у зв'язку із тим, що реєстраційні дані керівника не відповідають відомостям Єдиного державного реєстру. У чому саме полягає ця невідповідність, не зазначено.

05.04.2016 відбулася зміна керівника позивача - замість ОСОБА_8 було призначено ОСОБА_7

14.04.2016 позивач засобами електронного зв'язку направив відповідачу договір №080420161 про визнання електронних документів. Від імені позивача договір підписаний ОСОБА_7 Відповідно до квитанції №2 документ не прийнято у зв'язку із тим, що місцезнаходження юридичної особи не відповідає відомостям Єдиного державного реєстру.

18.04.2016 позивач засобами електронного зв'язку направив відповідачу договір №180420163 про визнання електронних документів. Від імені позивача договір підписаний ОСОБА_7 Відповідно до квитанції №2 документ не прийнято без зазначення конкретної причини; при цьому вказано, що для укладення договору про визнання електронних документів необхідно виконати вимоги Розділу 3 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011.

20.04.2016 позивач звернувся до відповідача із листом на підтвердження свого місцезнаходження, додавши договір оренди приміщення №ХА-000068 від 18.12.2015, який діє до 17.12.2016.

16.05.2016 позивач знову звернувся до відповідача із вимогою укласти договір про визнання електронних документів.

26.05.2016, відповідно до наданих позивачем пояснень, було відновлено можливість реєстрації податкових накладних.

Суд вважає за необхідне відзначити, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені виключно Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Статтею 20 ПК України передбачені права органів державної податкової служби, серед яких відсутнє право щодо проведення перевірок місцезнаходження платників податків.

Крім того порядок внесення до ЄДР запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу визначено ч.ч. 11-14 ст. 19 Закону України №755-IV від 15.05.2003 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Також п. 4.2, 4.7, 4.12 Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 17.05.2010 №336 (далі - Положення №336) передбачено, що підрозділ податкової міліції при прийнятті рішення про організацію заходів із встановлення місцезнаходження платника податків обов'язково здійснює вихід за його адресою. У разі незнаходження за адресою платника податків, якщо платник податків зареєстрований за адресою приміщення, в якому розташовано виробництво, офіси тощо, необхідно опитати власника приміщення-орендодавця (за згодою) щодо оренди та місцезнаходження платника податків, вказаного у запиті (пояснення або рапорт). Проводяться інші заходи, які не суперечать чинному законодавству, з метою встановлення місцезнаходження платника податків.

Запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків вважається виконаним, якщо: місцезнаходження платника податків встановлено, що підтверджено виходом на відповідну адресу та оформлено документально; встановлено, що платник податків зареєстрований на осіб, які не пов'язані з утворенням та господарською діяльності платника податків, та вжито всіх заходів, передбачених п. 4.13 розділу IV Положення.

Положенням №336 затверджено і форму довідки про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків (додаток 2). Зазначена форма не містить поля «встановлено, що суб'єкт господарювання за податковою адресою не знаходиться», що відповідає п. 4.12 Положення №336, оскільки завданням є саме встановлення місцезнаходження платника податку а не підтвердження факту його відсутності за податковою адресою.

Відтак суд не приймає до уваги подану відповідачем довідку №2028 від 15.09.2015 в обґрунтування законності прийнятого 22.09.2015 рішення про розірвання договору про визнання електронних документів №280120152.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення, дотримання порядку оформлення результатів перевірки, правомірності своїх дій щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 28.01.2015 №280120152 та не підписання із позивачем договору про визнання електронних документів протягом жовтня 2016 року - квітня 2016 року.

Суд акцентує увагу на тому, що ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Такий підхід узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який, серед іншого у п. 110 свого рішення від 23.07.2002 (справа «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції») зазначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Так суд дійшов висновку, що порушення позивачем строку реєстрації податкових накладних у ЄРПН сталося не з вини платника податків, а через бездіяльність контролюючого органу, який за відсутності законних підстав впродовж тривалого періоду часу не вчиняв дій щодо укладення або відмови в укладенні із позивачем договору про визнання електронних документів, що і спричинило блокування роботи підприємства та обумовило затримку реєстрації податкових накладних у ЄРПН. Отже, позовні вимоги про визнання дій відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору №280120152 від 28.01.2015 про визнання електронних документів, укладеного з ТОВ «СМАРТТЕК», несвоєчасної реєстрації податкових накладних по податку на додатну вартість, та наступної бездіяльності щодо не укладення договорів про визнання електронних документів з ТОВ «СМАРТТЕК» в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню. За цих обставин застосування до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафних санкцій не може бути визнане законним, відповідно, суд вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, як протиправне.

Одночасно із цим позовна вимога про визнання протиправним та скасування акту від 31.05.2016 №7585/26-58-12-01-17-35580534 «Про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додатну вартість TOB «СМАРТТЕК» () за період: жовтень 2015 року» задоволенню не підлягає, оскільки висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 10.09.2013 по справі № 2а/0370/1471/12 (провадження № 21-237а13). При цьому, Верховний Суд України відзначив, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Тотожні правові позиції викладено Верховним Судом у постанові від 10 травня 2018 року (справа № 811/119/13-а) та постанові від 09 серпня 2018 року (справа № 826/5302/14).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач, натомість, про розподіл судових витрат суд не просив.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72- 77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії ДПІ в Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору від 28.01.2015 №280120152 про визнання електронних документів, укладеного з ТОВ «СМАРТТЕК» та щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних по податку на додатну вартість.

3. Визнати протиправною бездіяльність ДПІ в Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо не укладення договорів про визнання електронних документів з ТОВ «СМАРТТЕК» в період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення ДПІ в Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 13.06.2016 №.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд м. Києва.

Суддя К.С. Пащенко