Справа № 826/13632/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

28 серпня 2018 року № 826/13632/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та забезпечення реєстраційних процедур управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Савченко Анна Олександрівни

треті особи ОСОБА_3,

ОСОБА_4

про визнання протиправним рішення, скасування реєстраційного запису

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та забезпечення реєстраційних процедур управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Савченко Анни Олександрівни, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та забезпечення реєстраційних процедур управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Савченко Анни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 червня 2018 року індексний номер: 41593791;

- скасувати номер запису про право власності: НОМЕР_2 від 12 червня 2018 року, внесеного Державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та забезпечення реєстраційних процедур управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Савченко Анни Олександрівни.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, виконавчим органам сільських, селищних, міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у місті Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, державним та приватним нотаріусам) вносити будь - які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь - які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єктів нерухомості, право приватної власності та іншим органам стосовно реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації стосовно нерухомого майна, а саме: квартири, загальною площею 127,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_3.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що рішенням Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та забезпечення реєстраційних процедур управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Савченко Анни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 червня 2018 року індексний номер: 41593791 за ОСОБА_3 здійснено державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру, загальною площею 127,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності НОМЕР_2).

При цьому, згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення у ОСОБА_3 права власності на вищевказаних об'єкт нерухомого майна стала ухвала Солом'янського районного суду міста Києва від 21 травня 2018 року у справі №760/5144/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ сумісного майна подружжя, якою затверджено мирову угоду між подружжям.

19 червня 2018 року ОСОБА_3 було відчужено згаданий об'єкт нерухомого майна на користь свого батька ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 19 червня 2018 року №1284.

На думку позивача, такі дії подружжя ОСОБА_3 вчинили виключно з метою зняття арешту з майна, який накладено на майно ОСОБА_4, та з метою ухилення від виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року у справі №757/75106/17-ц й від можливого виконання рішення Печерського районного суду міста Києва у справі №757/75099/17-ц.

Крім того, позивач у заяві про забезпечення позову, зазначив, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року у справі №757/75106/17-ц накладено арешт у межах суми позовних вимог у розмірі 3 061 204,77 грн:

- на всі об'єкти нерухомого і рухомого майна із забороною суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єктів нерухомості, право приватної власності на яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_4;

- на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках відповідача ОСОБА_4 у будь-яких банківських або фінансових установах, що будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.

Позивач послався й на те, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року у справі №757/75106/17-ц позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 задоволено частково, та, зокрема, стягнуто з ОСОБА_4 2 072 060,00 грн, а також на те, що в провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває справа №757/75099/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 895 231,80 грн.

Також позивач у заяві про забезпечення позову зазначив, що в провадженні Солом'янського районного суду міста Києва перебували справи про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя ОСОБА_3.

21 травня 2018 року ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва у справі №760/5144/18 затверджено мирову угоду стосовно поділу майна подружжя ОСОБА_3, в той час, коли провадження у справі №757/75106/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 про стягнення 3 061 204,77 грн було відкрито 20 грудня 2017 року, а у справі №757/75099/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 - 14 грудня 2017 року.

Позивач вважає, ініціювання ОСОБА_3 поділу майна через суд було здійснено тому, що ОСОБА_4 хотів, але не міг добровільно здійснити відчуження майна, що було у його власності у зв'язку з наявним арештом такого майна згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року у справі №757/75106/17-ц.

Також позивач наголосив на тому, що за мировою угодою все майно, яке має цінність, а саме: квартира та автомобіль марки «BMW X5 3.0 D», передано ОСОБА_3 Автомобіль «BMW G11 740d xDrive» державний номер НОМЕР_1, придбаний у кредит та перебуває під забезпеченням у ПАТ «Креді АгрікольБанк», а тому залишився у ОСОБА_4

Крім того, позивач також послався й на те, що 12 червня 2018 року ОСОБА_3 набула права власності на квартиру площею 127,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та 19 червня 2018 року уклала договір дарування квартири з ОСОБА_5

Після отримання ОСОБА_1 08 серпня 2018 року виконавчого листа щодо примусового виконання рішення суду у справі №757/75106/17-ц, як вказав позивач у заяві про забезпечення позову, ОСОБА_4 почав вживати дії щодо виведення зі своєї власності іншого нерухомого майна.

За наведених підстав, на думку позивача, у разі отримання ОСОБА_4 інформації щодо наявності позову про визнання реєстраційних дій протиправними та скасування запису, подружжя ОСОБА_4 почнуть вживати заходів для подальшого відчуження такого нерухомого майна, а саме, квартири №170 площею 127,1 кв.м, що розташована за адресою: місто Київ, вулиця Антонова Авіаконструктора, будинок 2Б, тобто, дії подружжя ОСОБА_4 фактично можуть ускладнити або навіть позбавити можливості виконання рішення суду у цій справі та подальше відновлення прав ОСОБА_1

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог (аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року №826/16365/17).

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави стверджувати про протиправність рішення суб'єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів позивача таким рішенням, оскільки підстави, на які посилається позивач у заяві про забезпечення позову, зокрема, на те, що третіми особами можуть бути вчинені інші дії направлені на відчуження майна, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є співмірними із заявленими позовними вимогами, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко