Справа № 0640/3839/18
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Житомир справа № 0640/3839/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання призначиити пенсію,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до ч.2 ст.55 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними та зобов"язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.55 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 19.01.2018.

В обґрунтування позову зазначив, що на момент аварії працював слюсарем-монтажником в Чорнобильському монтажному управлінні тресту "Південтеплоенергомонтаж" з 08.04. по 23.06.1986, що знаходилось у м.Прип"ять, де й на час роботи проживав. Під час Чорнобильської аварії був евакуйований з міста Прип"ять 27.04.1986. Крім того, те що він евакуйований у 1986 році підтверджується і самим посвідченням потерпілого, яке він не отримав би без відповідних довідок та інших підтверджень. Однак, відповідач відмовив їй у призначенні пенсії, з підстав не пред'явлення ним евакуаційного листка, довідки паспортного відділу, довідки сільської ради чи довідки про відселення.

Ухвалою від 27.07.2018. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

10.08.2018 на адресу суду надійшов відзиву на позовну заяву. В обгрунтування відзиву зазначено, що відсутні підстави для призначення пенсії за віком позивачу на пільгових умовах, оскільки ним не надано евакуаційного листка, довідки паспортного відділу, довідки сільської ради чи довідки про відселення. А довідка №31671, видана виконавчим комітетом Київської обласної ради народних депутатів 28.08.1991 є підставою для видачі посвідчення, а не для призначення пенсії за віком. Крім того, вказав, що листом Славутицького міського сектору управління Державної міграційної служби України в Київській області від 29.12.2017 № 2168 відомості щодо проживання позивача у м.Прип"ять та його евакуації відсутні. Тому, просить у позові відмовити.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач має посвідчення громадянина, евакуйованого у 1986 із зони відчуження Серії Б №056927 від 05.10.1993. (а.с.4)

20.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.55 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку на 10 років. Відповідачем вказаний факт не заперечується.

З листа Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №1523/03-1 від 08.02.2018 вбачається, що позивачеві відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, посилаючись на те, що право на пенсію за віком із знижкою пенсійного віку на 10 років, мають особи за наявності документів підтверджуючих факт евакуації з 10-кілометрової зони, а саме: евакуаційного листка, довідки паспортного відділу, довідки сільської (селищної) ради, довідки про відселення. Довідка №31671, видана виконавчим комітетом Київської обласної ради народних депутатів 28.08.1991 є підставою для видачі посвідчення, а не для призначення пенсії за віком. Відомості щодо проживання у м.Прип"ять відсутні. (а.с.14)

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Відповідно ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема відносяться особи евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття).

Відповідно до ст. 55 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали чи проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій потерпілим від Чорнобильської катастрофи, а саме особам, потерпілим від Чорнобильської катастрофи евакуйованим з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році на 10 років.

Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і тих, які самостійно переселилися, відповідно до ст. 4 є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської з катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом - є відповідне посвідчення.

Згідно Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 20.01.1997 року за №51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства (п. 2). Потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28.06.1989 року № 224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді, зокрема, державної пенсії.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи (ч. 6 підпункту 5 пункту 2.1.), а саме: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи; довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Таким чином, системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для призначення особі пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі ч. 2 ст. 55 Закону № 796-ХІІ як особі, евакуйованій з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році, є наявність в неї відповідного статусу, що повинен підтверджуватися посвідченням, та факт проживання у вказаній зоні.

Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях, тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Позивач отримав посвідчення громадянина (громадянки), евакуйованого (ої) у 1986 році із зони відчуження, про що свідчить копія посвідчення Серії Б №056927 від 05.10.1993.

Належність позивача до громадян, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження, ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і вказує на те, що позивач дійсно був евакуйований із зони відчуження.

Крім того, до матеріалів справи долучено й інші документи, що підтверджують факт евакуації позивача у 1986 році із 10-кілометрової зони відчуження. Зокрема, копію довідки №31671, видану виконавчим комітетом Київської обласної ради народних депутатів 28.08.1991, про те, що ОСОБА_1 станом на 26.04.1986 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 та евакуйований 27.04.1986. (а.с.8)

Отже, позивач станом на 26.04.1986 фактично проживав в м. Припять, звідки у встановленому порядку був евакуйований 27.04.1986. Тобто, вказана довідка і підтверджує факт евакуації позивача у 1986 році з м. Прип"ять.

Крім того, у довідці Київського професійного енергетичного ліцею від 26.02.2018 №063/21-88 зазначено про те, що згідно архівних даних, ОСОБА_1 перебував на виробничій практиці на Чорнобильській АЕС в м.Прип"яті під час аварії (Чорнобильске монтажне управління). (а.с.11)

Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.86 р. N9 524-156 було визначено 30-кілометрову зону, з якої проводили евакуацію населення з 2 травня до 28 серпня 1986 р.

Відповідно до листа Мінчорнобиля України від 05.12.1991 №383/4-4 щодо Переліку населених пунктів, розташованих в 10-кілометровій зоні відчуження, місто Прип"ять Чорнобильського району Київської області відноситься до 10-кілометрової зони відчуження. (а.с.13)

Таким чином, подані позивачем документи не викликають сумнівів у його евакуації у 1986 році із 10 кілометрової зони відчуження, а тому суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії як евакуйованому у 1986 році із 10-ти кілометрової зони відчуження із зниженням пенсійного віку на 10 років у відповідності із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на на лист Славутицького міського сектору управління Державної міграційної служби України в Київській області від 29.12.2017 № 2168, то суд такі доводи до уваги не приймає, оскільки цей лист до матеріалів справи відповідачем не надавався.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За таких обставин, та беручи до уваги встановлене судом право позивача на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та враховуючи дату народження позивача, така пенсія повинна бути призначена позивачу з 19.01.2018, з дня що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Грушевського, 16/1, м.Коростень, Житомирська область, 11501, ) щодо відмови ОСОБА_1 (вул.Петровського,48, с.Мелені, Коростенського району, Житомирської області, 11576, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч.2 ст.55 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Коростенське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Грушевського, 16/1, м.Коростень, Житомирська область, 11501, ) призначити ОСОБА_1 (вул.Петровського,48, с.Мелені, Коростенського району, Житомирської області, 11576, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років у відповідності із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 19.01.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.В. Капинос