Справа № 816/1566/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1566/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Лебідь" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2018 року Приватне акціонерне товариство "Лебідь" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.03.2018 №, №, №.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на незгоду із висновками планової виїзної перевірки позивача, що набрала форму акту від 02.03.2018 № 291/16-31-13-12/14021460, зазначали, що підприємством не було допущено порушень податкового законодавства, зафіксованих вищевказаним актом, послуги по безкоштовному обробітку землі та послуги автотранспорту для поховання пайовиків відносяться до нецільової благодійної допомоги, що визначено наказами ПАТ "Лебідь" від 03.06.2015 №56 та від 03.01.2016 №3. Пояснювали, що сума такої допомоги по кожній фізичній особі в цілому за 2015 та 2016 роки не перевищувала розміру, визначеного пп. 170.7.3 п. 170.7 ст.170 Податкового кодексу України, а тому не включалася до оподатковуваного доходу та із такої допомоги не утримувався податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Крім того, зазначали, що у 2013-2016 роках утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору та перерахування його до бюджету було здійснено в той період, коли нараховувалися доходи на померлих пайовиків.

Ухвалою суду від 16.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою суду від 12.06.2018 справу №816/1566/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Лебідь" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 18.07.2018 закрито підготовче провадження у справі за даним позовом та призначено справу до судового розгляду.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. У відзиві на позовну заяву відповідач посилався на правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які ґрунтуються на висновках акту ГУ ДФС у Полтавській області від 02.03.2018 № 291/16-31-13-12/14021460 про результати документальної планової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства "Лебідь", податковий номер 14021460 з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 та правильності нарахування, обчислення, сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2017.

12.06.2018 позивач надав до суду відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що у відзиві на позовну заяву відповідач не надав жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу в заперечення позовних вимог. Відповідач обмежився лише посиланням на аргументи та констатацією аргументів, які зазначені у акті проведеної податкової перевірки.

Заслухавши представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Публічне акціонерне товариство "Лебідь" (ПАТ "Лебідь") (ідентифікаційний код юридичної особи 14021460) зареєстроване юридичною особою 19.08.1993 розпорядженням Лебединського міськрайонного управління юстиції у Сумській області. Позивач перебуває на обліку в Гадяцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та є платником податку на доходи фізичних осіб, військового збору.

Працівниками ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ "Лебідь" з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 та правильності нарахування, обчислення, сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2017.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оскаржено.

За результатами перевірки складений акт від 02.03.2018 № 291/16-31-13-12/14021460, в якому зафіксоване, крім іншого, порушення ПАТ "Лебідь":

- абз, е) п.п. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164, п.п. 170.7.1 п.170.1 ст. 170, п.п. а), б) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в наслідок чого не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб в загальній сумі 45151,02 грн., в тому числі: за вересень 2015 - 595,00 грн.; за жовтень 2015 - 867,21 грн.; за листопад 2015 - 562,79 грн.; за грудень 2015 - 68,23 грн.; за січень 2016 - 115,90 грн.; за квітень 2016 - 25440,33 грн.; за травень 2016 - 12316,27 грн.; за червень 2016 207,22 грн.; за липень 2016 - 175,61 грн.; за серпень 2016 - 324,87 грн.; за вересень 2016 - 131,71 грн., за жовтень 2016 - 3925,28 грн.; за листопад 2016 - 206,34 грн.; за грудень 2016 - 214,24 грн. (з урахуванням коефіцієнту згідно п.164.5 Податкового кодексу України;

- абз, 2 п. 167.1 ст. 167, п.п, 168.1.1, п.п.168.1.2, п. 168.1 ст. 168, п.п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170, абз "а" п.є 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, додатково визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних в загальній сумі 10820,19 грн, в т.ч.. за вересень 2015 року в сумі 563,16 грн., за жовтень 2015 року в сумі 0,62 грн., за грудень 2015 року в сумі 775,94 грн., за грудень 2016 року - 9480,47 грн.;

- абз. е) п.п. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164, п. 167.1 ст.167, п.п. 170.7.1 п. 171 ст. 170. п.п. а), б) п. 176.2 ст. 176 з врахуванням вимог розділу XX підрозділ 10 п.161 Податкового кодексу, у результаті чого додатково визначено суму податкових зобов'язань з військового збору у загальній сумі 3910,06 грн., у числі по періодах за вересень 2015 року в сумі 50,58 грн., жовтень 2015 року в сумі 73,72 грн., листопад 2015 року в сумі 47,84 грн., грудень 2015 року в сумі 5,80 грн., березень2016 року в сумі 7,92 грн., квітень 2016 року в сумі 1738,44 грн., травень 2016 року в сумі 841,62 грн., червень 2016 року в сумі 14,16 грн., липень 2016 року в сумі 12,00 гри., серпень 2016 року в сумі 22,00 гри., вересень 2016 року в сумі 9,00 грн., жовтень 2016 року в сумі 268,23 грн., листопад 2016 року в сумі 14,10 грн., грудень 2016 року в сумі 804,65 грн.

На підставі акту перевірки від 02.03.2018 № 291/16-31-13-12/14021460 ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкові повідомлення-рішення від 16.03.2018:

- №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати" в розмірі 510,00 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 108408,09 грн., в т.ч. за податковими зобов'язаннями - 55971,20 грн., штрафна санкція - 41182,36 грн., пеня - 11254,53 грн.;

- № яким збільшено суму грошового зобовязання з військового збору в загальному розмірі 7564,82 грн. в т.ч. за податковими зобов'язаннями - 3910,06 грн., штрафна санкція 2888,83 грн., пеня - 765,93 грн.

Із даними рішеннями позивач не погодився та оскаржив податкові повідомлення - рішення до суду.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню рішенню від 16.03.2018 №, суд виходить із такого.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено, що протягом періоду з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року ПАТ "Лебідь" надавало фізичним особам (пайовикам) безоплатні послуги по обробітку земельних ділянок на загальну суму 202216,52 грн. та послуги автотранспорту (для поховання пайовиків) на суму 5800,00 грн.

Відповідно до п.1 наказу від 03 червня 2015 року №56 "Про надання нецільової благодійної допомоги по господарству ПАТ "Лебідь" дозволено в 2015 році надавати нецільову благодійну допомогу, в тому числі матеріальну, у вигляді:

- надання за рахунок підприємства орендаря послуг автотранспорту для поховання пайовика;

- надання послуг по безкоштовному обробітку землі до 0,50 га (оранка, боронування або дискування);

- виплата рідним пайовика одноразової допомоги на поховання в разі його смерті в розмірі 500,00 грн.

Згідно наказу від 03 січня 2016 року № 3 "Про надання нецільової благодійної допомоги по господарству ПАТ "Лебідь", для пайовиків ПАТ "Лебідь" передбачено у 2016 році надання нецільової благодійної допомоги, в тому числі матеріальної, у вигляді:

- надання за рахунок підприємства орендаря послуг автотранспорту для поховання пайовика;

- надання послуг по безкоштовному обробітку землі до 0,50 га (оранка, боронування або дискування).

Наказами передбачено надання вищезазначеної допомоги у випадку усного або письмового звернення пайовика. В бухгалтерському обліку зазначену допомогу передбачено списувати на інші витрати операційної діяльності.

Загальна сума наданої допомоги та послуг у 2015, що встановлена перевіркою, склала 11862,52 грн, загальна сума наданих послуг у 2016 році становить 196154,00 грн.

Як свідчить складений відповідачем акт перевірки, послуги по безкоштовному обробітку землі до 0,50 га (оранка, боронування або дискування) та послуги автотранспорту для поховання пайовиків не є нецільовою благодійною допомогою, оскільки наказами №3 від 03.01.2016 та №56 від 03.06.2015 передбачено умови та напрями її надання, а тому благодійна допомога у вигляді надання вищевказаних послуг не підпадає до переліку видів цільової благодійної допомоги, які не оподатковуються ПДФО.

Таким чином, інші доходи, які не відповідають умовам цільової та нецільової допомоги оподатковуються податком на доходи фізичних осіб на загальних підставах.

Оцінюючи наведені доводи контролюючого органу у їх сукупності з фактичними обставинами справи, суд виходить з такого.

Відповідно до пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України податковий агент є платником податку на доходи фізичних осіб.

За приписами п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб, відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України, є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп. 164.1.2. п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Згідно з пп. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 зазначеного Кодексу до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу) (пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними п. 164.5 ст. 164 Податкового кодексу України.

З наведеного можна зробити висновок, що додаткове благо повинно бути персоніфікованим та пов'язано із конкретною фізичною особою - платником податків, створювати певні вигоди для такої особи, надаватися податковим агентом та бути виражене у формі коштів, матеріальних або нематеріальних цінностях, послугах чи інших видах доходу.

Наказами "Про надання нецільової благодійної допомоги по господарству ПАТ "Лебідь" №56 від 03.06.2015 та № 3 від 03.01.2016 підтверджується безоплатне надання за рахунок підприємства послуг по обробітку землі до 0,50 га (оранка, боронування або дискування), послуг автотранспорту для поховання пайовика.

Суд зазначає, що вказані накази не дають можливості провести персоніфікацію споживачів вказаних послуг. Без визначення конкретного переліку осіб, який буде надано такі послуги не можливо встановити грошове вираження отриманого кожним з них блага. Враховуючи наведене, такі витрати не носять індивідуально визначеного характеру, у зв'язку з чим не підпадають під визначення абз. "е" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Згідно із пп. 14.1.13. п. 14.1 ст.14 ПК України до безоплатно наданих товарів, робіт, послуг відносяться:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Особливості оподаткування благодійної допомоги визначено п. 170.7 ст. 170 Кодексу, відповідно до пп. 170.7.1 якого не оподатковується та не включається до загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку благодійна, у тому числі гуманітарна допомога (далі - благодійна допомога), яка надходить на його користь у вигляді коштів або майна (безоплатно виконаної роботи, наданої послуги) та відповідає вимогам, визначеним цим пунктом.

Для цілей оподаткування благодійна допомога поділяється на цільову та нецільову.

Цільовою є благодійна допомога, що надається під визначені умови та напрями її витрачання, а нецільовою вважається допомога, яка надається без встановлення таких умов або напрямів.

Підпунктом 170.7.4 п. 170.4 ст. 170 Кодексу визначено перелік цільової благодійної допомоги, яка надається резидентами - юридичними чи фізичними особами у будь-якій сумі (вартості), що не включається до оподатковуваного доходу платника податку.

Відповідно до п. 164.5 ст. 164 Кодексу під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з Кодексом, помножена на коефіцієнт.

Якщо благодійна допомога надається у не грошовій формі, то у розумінні Кодексу таку допомогу слід розглядати як нецільову, яка оподатковується відповідно до пп. 170.7.3 п. 170.7 ст. 170 Кодексу та з урахуванням вимог п. 164.5 ст. 164 Кодексу.

Підпунктом 170.7.3 п. 170.7 ст. 170 Кодексу передбачено, що не включається до оподатковуваного доходу сума нецільової благодійної допомоги, у тому числі матеріальної, що надається, зокрема, резидентами-юридичними особами на користь платника податку протягом звітного податкового року сукупно у розмірі, що не перевищує суми граничного розміру доходу, визначеного згідно з абзацом першим пп. 169.4.1 п. 169.4 ст. 169 Кодексу, встановленого на 1 січня такого року. Перевищення допомоги над вказаним розміром підлягає оподаткуванню на підставі пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Кодексу у джерела виплати за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що сума нецільової благодійної допомоги, надана позивачем у 2015 році та у 2016 році не перевищувала розміру, визначеного п.п. 170.7.3 п. 170.7 ст. 170 Податкового кодексу України.

Суми нецільової благодійної допомоги були відображені у податковій звітності підприємства - податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ, де у графі 5 "Ознака доходу" зазначена ознака 169 "сума благодійної допомоги, у тому числі гуманітарна допомога, яка надходить на користь платника податку у вигляді коштів або майна (безоплатно виконаної роботи, наданої послуги)".

Посилання податкового органу на акти виконаних робіт (надання послуг), як доказ отримання вказаними особами додаткового блага, суд оцінює критично, оскільки такі акти складено позивачем за результатами надання послуг з безоплатного обробітку землі та надання автотранспорту на поховання пайовика.

До того ж, з урахуванням наведених положень податкового законодавства, суд вважає, що до доходу платника податку, у т.ч. до додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку, та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі, що в даному випадку унеможливлює визнати збільшення вказаними особами їх майнового стану.

Таким чином, з урахуванням описаних обставин та положень законодавства, що регулює дані операції, суд вважає безпідставним твердження відповідача про наявність в позивача обовязку утримати податок на доходи фізичних осіб з отриманої фізичними особами (пайовиками) нецільової благодійної допомоги в сумі 45 151,02 грн.

На думку суду, позовні вимоги позивача в цій частині знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та не спростовані відповідачем.

Відповідно, податкове повідомлення рішення від 16.03.2018 № про визначення суми податку на доходи фізичних осіб за податковими зобов'язаннями в розмірі 45151,02 грн. є протиправним та в даній частині підлягає скасуванню.

Стосовно висновків перевірки щодо порушення позивачем вимог абз, 2 п. 167.1 ст. 167, п.п, 168.1.1, п.п.168.1.2, п. 168.1 ст. 168, п.п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170, абз "а" п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим контролюючим органом додатково визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних в загальній сумі 10820,19 грн., судом встановлено наступне.

Згідно з підпунктом 164.2.5 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому пунктом 170.1 статті 170 цього Кодексу.

Також до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України).

Підпунктами 168.1.1 та 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Особливості оподаткування доходів від надання нерухомості в оренду регламентується пунктом 170.1 статті 170 ПК України, відповідно до підпункту 170.1.1 якого податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Лебідь" утримувався податок на доходи фізичних осіб із суми доходів у вигляді орендної плати, яка була передбачена договорами оренди з власниками земельних ділянок (які наведені в таблиці а.с. 71), і яка фактично була виплачена власникам земельних ділянок, в період нарахування доходів пайовикам, а саме: у грудні 2013 року, грудні 2014 року, груді 2015 року.

Зі змісту позовної заяви та пояснень представників позивача встановлено, що по вищевказаних пайовиках по бухгалтерському обліку були проведені перенесення сум неотриманої орендної плати за оренду земельної частки (паю) із померлих пайовиків на їх спадкоємців (за мінусом утриманого податку на доходи фізичних осіб), що було відображено бухгалтерськими проводками Дт 6855 "Розрахунки оренди землі та майна", Кт 6855 "Розрахунки оренди землі та майна".

Натомість ГУ ДФС у Полтавській області вважає, що ПАТ "Лебідь" занижено суми податку на доходи фізичних осіб за грудень 2016 року в сумі 9480,47грн., за рахунок не утримання та не сплати податку із сум нарахованих доходів - фізичним особам за строкове платне володіння і користування земельних ділянками сільськогосподарського призначення згідно договорів оренди.

Так, перевіркою встановлено, що облік операцій з нарахування/виплати орендодавцям - фізичним особам за строкове платне володіння та користування земельними ділянкам сільськогосподарського призначення ведеться на рах. 6855 "Розрахунки оренди землі та майна".

В бухгалтерському обліку, розрахунки з фізичними особами за строкове платне володіння і користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення відображені наступним чином:

Д-т 47 К-т. 685 - нараховано доходу

Д-т 685 К-т. 6411 - утримано ПДФО

Д-т 685 К-т. 6421 - утримано військового збору

Дт 685 Кт301 - виплачено паю.

Дані, щодо нарахованих сум доходу відображено у Податковому розрахунку, достовірності повноти відображення в ньому відповідних відомостей за формою 1-ДФ за 4 квартал 2016 року у сумі 185798,62 грн. із ознакою доходу 106 "Суми доходу отримані фізичними особами у вигляд орендного платежу", оподаткування якого здійснюється відповідно до положень п. 170.1.1 ст.170 ПК України.

Відповідно до статті 163 ПК України об'єктом обкладення податком на доходи фізичних осіб є, зокрема, загальний річний оподатковуваний дохід, тобто будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Аналіз змісту наведеної норми свідчить про те, що для того, аби утримати з доходу податок на доходи фізичних осіб обов'язковим є нарахування (виплата, надання) такого доходу.

Між тим, у межах спірних правовідносин суд встановив, що ГУ ДФС у Полтавській області здійснило донарахування податку на доходи фізичних осіб з доходу, який був нарахований пайовикам у 2013, 2014, 2015 роках, з якого в цей же період позивачем утримано податок на доходи фізичних осіб, та виплачений орендарем спадкоємцям померлих пайовиків протягом 4 кварталу 2016 року, а відтак збільшення податкового зобов'язання на суму 10820,19 грн. призведе до подвійного оподаткування, що не узгоджується із загальними засадами оподаткування

За таких обставин за відсутності об'єкта оподаткування (доходу) немає передбачених ПК України підстав для утримання податку на доходи фізичних осіб, у зв'язку з чим донарахування відповідачем грошового зобов'язання в розмірі 10820,19 грн. з податку на доходи фізичних осіб є безпідставним, а оскаржуване податкове повідомлення рішення в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 16.03.2018 № НОМЕР_1, яким позивачу визначено зобов'язання з військового збору у розмірі 7 564,82 грн., суд зазначає, що вказане рішення винесене контролюючим органом на підставі заниження загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, що відбулося за рахунок невключення до складу оподатковуваного доходу сум нецільової благодійної допомоги у вигляді безоплатно отриманих пайовиками послуг з обробітку землі та надання автотранспорту на поховання пайовика.

Оскільки висновки податкового органу про визначення позивачу податкових зобов'язань з ПДФО визнано необґрунтованими, підстави для визначення позивачу грошових зобов'язань з військового збору у податкового органу також були відсутні.

З огляду на зазначене, податкове повідомлення-рішення від 16.03.2018 № НОМЕР_1 також підлягає скасуванню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення від 16.03.2018 № НОМЕР_2, яким до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 510 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, суд виходить з наступного.

Перевіркою встановлено невідображення сум додаткового блага, отриманого фізичними особами за вересень 2015 - 595,00 грн.; за жовтень 2015 - 867,21 грн.; за листопад 2015 - 562,79 грн.; за грудень 2015 - 68,23 грн.; за січень 2016 - 115,90 грн.; за квітень 2016 - 25440,33 грн.; за травень 2016 - 12316,27 грн.; за червень 2016 207,22 грн.; за липень 2016 - 175,61 грн.; за серпень 2016 - 324,87 грн.; за вересень 2016 - 131,71 грн., за жовтень 2016 - 3925,28 грн.; за листопад 2016 - 206,34 грн.; за грудень 2016 - 214,24 грн.

Відповідно до п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Пунктом 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України передбачено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Висновки податкового органу щодо невідображення ПАТ "Лебідь" сум нецільової благодійної допомоги, отриманої фізичними особами у 2015 - 2016 роках визнано необґрунтованими, а відтак, висновок контролюючого органу щодо наявності підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України є помилковим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ Лебідь в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржувані податкові повідомлення рішення було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття.

Отже, адміністративний позов ПАТ "Лебідь" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем 27.08.2018 подано до суду заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що сума судового збору за подання цього позову складає 1762,00 грн.

Водночас позивачем сплачено судовий збір згідно з платіжним дорученнями від 27.04.2018 №, №, № у розмірі 5286 грн.

Отже, позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі, зокрема внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу переплаченої суми судового збору у розмірі в розмірі 1762 грн. згідно платіжного доручення № від 27 квітня 2018 року та суму судового збору в розмірі 1762 грн. згідно платіжного доручення № від 27 квітня 2018 року

Отже, клопотання позивача про повернення переплаченої суми судового збору слід задовольнити.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Лебідь" (вул. Лохвицька, буд.29, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300, ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 березня 2018 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 березня 2018 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 16 березня 2018 року №.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Лебідь" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області () витрати на сплату судового збору в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Повернути Приватному акціонерному товариству "Лебідь" () з Державного бюджету України сплачену суму судового збору в розмірі 1762 грн. (одн а тисяча сімсот шістдесят дві гривні) згідно платіжного доручення № від 27 квітня 2018 року та суму судового збору в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) згідно платіжного доручення № від 27 квітня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_4