Справа № П/811/2400/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2018 року

справа № П/811/2400/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Державної фіскальної служби Україні

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року (суддя – Сагун А.В., повний текст складено 02.03.2018р.) у справі №П/811/2400/18 за позовом приватного підприємства «Елтон-22» до Державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ТОВ «Елтон-22» звернулося до суду з позовом, в якому просило зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30 червня 2017 року №9.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що при здійсненні операцій з постачання товарів підприємством складено податкову накладну №9 від 30.06.2017 року та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з квитанцією від 12.07.2017 року податкову накладну було прийнято, але реєстрацію зупинено. Позивач направив на адресу відповідача пояснення та копії необхідних документів на підтвердження реальності здійснення господарської операції, однак реєстрація податкової накладної здійснена не була. Вказуючи на те, що підприємством підтверджено реальність господарських операцій, за наслідками якої виписано податкову накладну, позивач зазначав про відсутність у відповідача правових підстав для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року позов задоволено, а саме:

визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо не реєстрації податкової накладної від 30 червня 2017 року № 9, в Єдиному реєстрі податкових накладних подану приватним підприємством "Елтон-22".

зобов’язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 30 червня 2017 року № 9, подану приватним підприємством "Елтон-22", датою подання - 30.06.2017.

За наслідками розгляду справи, судом першої інстанції, зокрема, зроблено наступні висновки. Так, по-перше: суд вказав на те, що здійснюючи моніторинг ПН (податкових накладних), контролюючі органи зобов’язані, у разі зупинення реєстрації ПН, у Квитанції №1 зазначати конкретний вид критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН в ЄРПН, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567. По-друге: можливість надання платником податку вичерпного переліку документів, на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, прямо залежить від чіткого

визначення контролюючим органом ДФС конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, визначених у п.6 Критеріїв оцінки ступеню ризиків Наказу №567. З цих підстав, встановивши те, що у Квитанції №1 контролюючим органом не було визначено конкретного виду критеріїв оцінки ступеня ризиків, що слугувало підставою, для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, суд першої інстанції вказав на те, що відповідачем порушено як вимоги податкового законодавства так і право платника податку подати контролюючому органу необхідні документи для реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Крім цього, судом першої інстанції було встановлено, що на час розгляду судом справи відсутнє обґрунтоване рішення відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.06.2017р. №9, хоча обов’язок прийняття контролюючим органом такого рішення прямо обумовлений постановою КМУ від 29.03.2017р. №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації». Встановивши обставини, які свідчать як про відсутність вмотивованого рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної так і про відсутність інформації про реєстрацію цієї накладної, суд вказав на протиправність дій відповідача під час вирішення питання щодо прийняття для реєстрації податкової накладної від 30 червня 2017 року № 9.

Не погодившись з рішенням суду, Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що під час опрацювання поданої позивачем податкової накладної було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарам та запропоновано позивачу надати пояснення та копії підтверджуючих документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Платник податків, виконуючи вимоги квитанції №1, направив до Державної фіскальної служби України повідомлення про направлення додаткових документів, але згідно квитанції №2 документ прийнято не було «в ЄРПН відсутній факт зупинення реєстрації податкової накладної від 30.06.2017р. №9, зазначений у Повідомленні…». З цих підстав відповідач вказує на те, що платником податків невірно було оформлено повідомлення про направлення додаткових документів, що і стало підставою для не прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. При цьому, заявник апеляційної скарги вказує на те, що Комісією ДФС не приймалося рішення про відмову реєстрації податкової накладної підприємства, але підприємство не скористалося своїм право та не подало до ДФС повідомлення з додатковими документами. Тобто, за позицією ДФС України, спірні правовідносини виникли внаслідок небажання самого платника податків скористатися своїми правами, у зв’язку з чим відсутні підстави для висновку про протиправність дій контролюючого органу.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що 30.06.2017р. ПП «Елтон-22» складена податкова накладна №9 та засобами телекомунікаційного зв’язку направлена до ДФС України для реєстрації в ЄРПН.

За результатами обробки цієї податкової накладної 12.07.2017 року автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України позивачу надіслано квитанцію №1 про зупинення її реєстрації відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України з тієї причини, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД: 3102,3105. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН

У зв’язку з цим, ПП «Елтон-22» 14.07.2017р. направлено до контролюючого органу Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК (а.с.7).

Згідно квитанції №2 документ (Повідомлення) прийнято не було: «в ЄРПН відсутній факт зупинення реєстрації податкової накладної від 30.06.2017р. №9, зазначений у Повідомленні…».

Неможливість зареєструвати податкову накладну в ЄРПН стало підставою звернення ПП «Елтон-22» з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Пунктом 74.2 статті 74 ПК України визначено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних далі – ЄРПН) забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування (далі – ПН/РК) критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких ПН/РК в ЄРПН.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій і завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики – п.74.3 ст.74 ПК України.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних” №1246 від 29.12.2010р.(далі – Порядок №1246) податкова накладна – електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно до п.12 вказаного Порядку №1246 після надходження ПН/РК до ДФС в автоматизованому режимі здійснюються їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності ПН/РК затвердженому формату (стандарту); чинності цифрового електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких ПН/РК; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію ПН/РК, платником податку на момент складання та реєстрації таких ПН/РК; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов’язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 в 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для ПН/РК, що реєструються після 1 липня 2015р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації ПН/РК з такими ж реквізитами; відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України “Про електронний цифровий підпис”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації ПН/РК.

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України згідно яких реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України у разі відповідності такої ПН/РК сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає ( в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої ПН/РК. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються: а)порядковий номер та дата складення ПН/РК; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ПН/РК; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої ПН/РК в ЄРПН.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року за №754/30621.

Згідно з пунктом 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

З огляду на вищенаведені норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що здійснюючи моніторинг ПН (податкових накладних), контролюючі органи зобов’язані, у разі зупинення реєстрації ПН, у Квитанції №1 зазначати конкретний вид критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН в ЄРПН, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567.

Встановивши те, що у Квитанції №1 не зазначено критеріїв оцінки ступеню ризику, які визначено Наказом №567, суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що контролюючим органом не дотримано обов`язку, визначеного пп.201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України.

При цьому, зазначення у вказаній Квитанції №1 та віднесення до п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків вищевказаної податкової накладної з підстав того, що у ній виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах з УКТ ЗЕД є безпідставним, з огляду на те, що наведені причини не віднесено до переліку критеріїв оцінки ступеня ризиків, які визначені у п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача під час вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Крім цього, суд першої інстанції було встановлено те, що з огляду на отриману Квитанцію №1 позивачем до контролюючого органу направлено Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК (а.с.7). До вказаного Повідомлення долучено копії документів для підтвердження відповідних обсягів постачання обсягам придбання товарів.

Право подання платником податків документів на підтвердження реальності здійснення операцій передбачено пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України, Наказом №567.

При цьому, право платника подати такі документи кореспондується з обов’язком контролюючого органу їх розглянути (пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України).

Натомість, встановлені обставини справи свідчать про те, що вказане Повідомлення позивача, із долученими документами, не було прийнято з причин: «в ЄРПН відсутній факт зупинення реєстрації податкової накладної від 30.06.2017р. №9, зазначений у Повідомленні…» (а.с.8).

Таким чином, встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що платнику податків було створено перешкоди у реєстрації податкової накладної, а саме: з початку зупинено реєстрацію податкової накладної (квитанція №1), а в подальшому не прийнято документи на підтвердження правильності видання підприємством податкової накладної (квитанція №2).

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що і на час розгляду справи податкова накладна позивача не була зареєстрована (а.с.53), в той час, як контролюючим органом не приймалося рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.06.2017р. №9, хоча обов’язок прийняття контролюючим органом такого рішення прямо обумовлений постановою КМУ від 29.03.2017р. №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Таким чином, встановивши те, що податкова накладна №9 не зареєстрована контролюючим органом, при цьому, рішення про відмову у реєстрації відповідачем не приймається, суд першої інстанції, врахувавши попередні висновки про неправомірність дій контролюючого органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної (невідповідність зазначених у квитанції №1 Критеріїв ризиків), дійшов правильного висновку про наявність підстав для визначення такого способу захисту порушеного права. як зобов’язання відповідача зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

В апеляційній скарзі відповідач фактично посилається на те, що спірні правовідносини виникли з вини самого позивача, який не бажає скористатися своїм правом та надати ДФС повідомлення із додатковими документами, а подане платником Повідомлення не було прийнято з огляду на неправильне його оформлення.

Такі аргументи відповідача суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач скористався своїм правом, як єдиною можливістю (у спірному випадку) для вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної, направив Повідомлення та додаткові документи контролюючому органу, натомість, вказане Повідомлення не було прийнято з підстав: «в ЄРПН відсутній факт зупинення реєстрації податкової накладної від 30.06.2017р. №9, зазначений у Повідомленні…».

Отже, жодних підстав стверджувати про те, що позивачем допущено помилку при оформленні Повідомлення не існує, у вказаному Повідомлені зазначені усі необхідні реквізити (а.с.7), а Повідомлення не прийнято не з підстав його невірного оформлення, а з підстав того, що в ЄРПН відсутній факт зупинення реєстрації податкової накладної. Оскільки, позивач не має жодного відношення до внесення в ЄРПН відомостей щодо факту зупинення реєстрації податкової накладної (такими повноваженнями наділений контролюючий орган), то від нього не залежала можливість прийняття Повідомлення до розгляду контролюючим органом.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи та аргументи відповідача, які наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2018 року у справі №П/811/2400/18 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 30.08.2018р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк