Справа № 161/11461/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/6307/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2018 року, головуючий суддя - Кирилюк В.Ф., ухвалена о 18:38 год. у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року позивач - Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України та Управління Державної міграційної служби України у Волинській області звернулися до суду з адміністративним позовом до громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1, в якому просили примусово видворити за межі України відповідача та затримати його з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що іноземець був затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Польщу, поза пунктом пропуску в складі групи осіб чотирьох громадян Шрі - Ланки та одного громадянина Індії без відповідних документів, а справжні документи що посвідчують особу та документи, що надають право законного перетинання державного кордону України відсутні, тим самим порушив вимоги ст. ст. 9, 15, 23 Закону №3773-VI - є обґрунтовані підстави вважати, що він самостійно з України виїхати не в змозі та в подальшому буде намагатись повторно незаконно в»їхати до країн західної Європи.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2018 року адміністративний позов задоволено; видворено в примусовому порядку за межі території України громадянина Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; затримано громадянина Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області на термін до 6 (шести) місяців.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, представник громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1 - Самолюк В.В. оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на момент винесення рішення про примусове повернення з України громадянин Шрі-Ланки ОСОБА_1 перебував у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, що фактично унеможливило реальне добровільне виконання ним вказаного рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17.07.2018 року о 19:40 прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» відділу прикордонної служби «Рівне» на напрямку н.п. Миловань (Україна) - Сверже (РП), в районі прикордонних знаків №№1011 - 1012, на території Рівненської ОТГ Любомльського району Волинської області за спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в Республіку Польща поза пунктом пропуску та порушення прикордонного режиму в адміністративному порядку на термін до 3 діб було затримано громадянина Шрі - Ланки, зі слів: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в групі з іншими чотирма громадянами Шрі-Ланки та одним громадянином Індії, без документів, що посвідчують особу. Зазначене підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 17.07.2018 року, рапортом начальника відділення дільничних інспекторів впс «Рівне» прапорщика В. Зінчука від 17.07.2018 року, рапортом заступника начальника впс «Рівне» з логістики майора О. Крюковського від 17.07.2018 року, а також фотокопіями місцевості, де були виявлені нелегальні мігранти (а.с. 7, 9-14).

17.07.2018 року громадянин Шрі - Ланки, зі слів: ОСОБА_1 був затриманий в адміністративному порядку на підставі ст. 263 КУпАП, за спробу незаконного перетинання державного кордону України та порушення прикордонного режиму на термін до 3 діб, для встановлення особи та з»ясування обставин правопорушення.

Про затримання іноземця було повідомлено КУ МЗС України. Місце перебування паспорта затриманого громадянина, що намагався незаконно перетнути кордон - невідоме.

17.07.2018 року о 21:00 год. проінформовано чергового центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Волинській області м. Луцьк, заявка облікована в журналі обліку відділу управління службою Луцького прикордонного загону за № 141.

20.07.2018 року відносно відповідача прийнято рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Польща та що є обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення з України, а тому його слід примусово видворити та помістити у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні для забезпечення такого видворення.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI).

Згідно із частиною 2 статті 14 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з частинами п»ятою - шостою статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

З метою контролю за виконанням іноземцем та особою без громадянства рішення про примусове повернення службові особи органу охорони державного кордону чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, можуть супроводжувати такого іноземця та особу без громадянства по території України.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з частиною четвертою статті 30 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з частиною першою статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов»язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відтак вказаними вище нормами встановлено, що видворенню з України підлягають іноземці, які незаконно перебувають на території України і в установлений строк без поважних причин не виконали рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення.

В свою чергу затримання іноземця з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні є одним із заходів забезпечення примусового видворення, який застосовується у випадку наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його втечі, а так само у разі відсутності в нього документів, що дають право на виїзд з України.

Статтею 31 Закону №3773-VI визначено вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країни де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Наведений перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідач незаконно перебував на території України, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону, у нього відсутній документ, що дає право на виїзд з України і є обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення з України та на відсутність встановлених Законом №3773-VI заборон на примусове видворення відповідача, таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та необхідності примусового видворення за межі території України відповідача та його затримання з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення такого видворення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника громадянина Шрі-Ланки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2018 року у справі №161/11461/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Т. І. Шинкар