Справа № 821/651/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/651/17

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаСеменюк Г.В.
суддів: Потапчук В.О.
Шляхтицький О.І.
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 р. по справі № 821/651/17 за позовом Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом ОСОБА_4, у якому просив суд стягнути з відповідача податкову заборгованість в сумі 13 083, 75 грн.

При цьому позивач посилався на те, що відповідач має податковий борг, який є узгодженим, проте всупереч вимогам чинного законодавства він є не погашеним.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_4 податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 13 083 (тринадцять тисяч вісімдесят три) грн. 75 коп. до місцевого бюджету м. Нова Каховка на р/р 0012 в ГУ ДКСУ у Херсонській області, ОКПО 38053504, МФО 852010, код призначення платежу 11010500.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 24 травня 2017 року по справі № 821/651/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, відповідач зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 31.03.2015 року № НОМЕР_1 та Акт перевірки від 06.02.2015 року за № 499/14-02-17-03-НОМЕР_4 не отримував. Зазначає, що він є рідним сином спадкодавця ОСОБА_5, та відповідно до п. 174.2.1 ст. 174 Податкового кодексу України, об'єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою, а отже він не повинен був сплачувати податок в момент прийняття спадщини.

Учасники справи сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з'явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що Новокаховською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_4 за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р. За результатами перевірки встановлено порушення ОСОБА_4 п.174.3 ст.174, п.179.1 ст.179, п.179.7 ст.179 ПК України та оформлено акт від 23.12.2015 р. № 645/172/НОМЕР_2.

05.02.2016 р. контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3, яким ОСОБА_4 збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатом річного декларування на суму 13 083,75 грн., в тому числі за основним платежем на суму 10 331 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 2 752, 75 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу за місцем його реєстрації за допомогою засобів поштового зв'язку. Позивачу повернувся конверт з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Внаслідок несплати визначеної суми грошового зобов'язання контролюючим органом сформовано та направлено відповідачу за місцем його реєстрації податкову вимогу форми "Ф" від 21.10.2016 р. № 10662-17 на суму 13083,75 грн.

У зв'язку із несплатою податкового боргу, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий борг у сумі 13 083, 75 грн. підлягає стягненню на користь держави з ОСОБА_4, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 67 та 68 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом та неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпункт 14.1.156. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Приписами статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (п.п. 16.1.2 п. 16.1); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п. 16.1.3 п. 16.1); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи ( п.п. 16.1.4 п. 16.1).

На підставі норм статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

На адресу відповідача надісланий корінець податкової вимоги форми Ф № 10662-17 від 21.10.2016 року на суму 13 083, 75 грн., про що свідчить копія поштового відправлення.

Отже, відповідач не надав до суду доказів того, що у встановлений законодавством строк ним сплачено податковий борг у сумі 13 083, 75 грн.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Відповідно до пункту 174.1. ПК України об'єкти спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування на:

а) об'єкт нерухомості;

б) об'єкт рухомого майна, зокрема:

предмет антикваріату або витвір мистецтва;

природне дорогоцінне каміння чи дорогоцінний метал, прикраса з використанням дорогоцінних металів та/або природного дорогоцінного каміння;

будь-який транспортний засіб та приладдя до нього;

інші види рухомого майна;

в) об'єкт комерційної власності, а саме: цінні папери (крім депозитного (ощадного), іпотечного сертифіката), корпоративне право, власність на об'єкт бізнесу як такий, тобто власність на цілісний майновий комплекс, інтелектуальна (промислова) власність або право на отримання доходу від неї, майнові та немайнові права;

г) сума страхового відшкодування (страхових виплат) за страховими договорами, а також сума, що зберігається відповідно на пенсійному депозитному рахунку, накопичувальному пенсійному рахунку, індивідуальному пенсійному рахунку спадкодавця - учасника накопичувальної системи пенсійного забезпечення;

ґ) готівка або кошти, що зберігаються на рахунках спадкодавця, відкритих у банківських і небанківських фінансових установах, у тому числі депозитні (ощадні), іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю.

Як вбачається з п. 174.2. та п. 174.2.1 ПК України об'єкти спадщини оподатковуються:

за нульовою ставкою:

а) об'єкти спадщини, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення;

б) вартість власності, зазначеної в підпунктах "а", "б", "ґ" пункту 174.1 цієї статті, що успадковується особою, яка є інвалідом I групи або має статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, та вартість власності, зазначеної в підпунктах "а", "б" пункту 174.1, що успадковуються дитиною-інвалідом;

в) грошові заощадження, поміщені до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери (облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР) та грошові заощадження громадян України, поміщені в установи Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху протягом 1992-1994 років, погашення яких не відбулося, що успадковуються будь-яким спадкоємцем;

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта, адже відповідно до чинного законодавства України при спадкуванні власник оподатковується за нульовою ставкою, отже відповідач не повинен сплачувати заявлений позивачем податковий борг, зважаючи на приписи статті 174 Податкового кодексу України, зокрема підпункт "а" підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 ПКУ.

Як вбачається з акту перевірки Новокаховською ОДПІ на запит від 17.07.2015 року за № 3053-3/10/21-02-17-01 отримана інформація від Новокаховського міського нотаріального округу, що ОСОБА_4 отримав дохід у вигляді спадщини в сумі 206 605 грн., в тому числі за 2013 рік - 76 350, 5 грн., за 2014 рік - 130 254 грн..

Таким чином, посилання апелянта на підпункт "а" підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 в редакції Закону № 1910-VIII від 23 лютого 2017 року є правомірними, адже нульова ставка застосовується до доходів отриманих в спадщину для осіб першої черги.

На підтвердження вищевказаного апелянтом надано «Свідоцтво про право на спадщину за заповітом», з якого вбачається, що спочатку у 2013 році апелянт отримав спадщину від матері, а саме 1/2 квартири на суму 76 350, 50 грн., а в 2014 році отримав іншу частину 1/2 цієї ж квартири від батька на загальна суму 130 254 грн.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апелянта стосовно того, що відповідно до підпункту "а" підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 ПКУ - застосовується нульова ставка до доходів отриманих в спадщину для осіб першої черги.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного Рішенням було неповно з'ясовано судом обставин, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 травня 2017 року по справі № 821/651/17, - скасувати

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.