Справа № 806/3137/17
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/3137/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "11" липня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірними бездіяльності та дій, скасування постанови від 31.10.2017 про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №53228459 , -

суддя в 1-й інстанції - Горовенко А.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту рішення - 11.07.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині невиконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду по справі №806/1458/16;

- визнати неправомірними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині неправомірного рішення у формі постанови від 31.10.2017 про скасування документа "Постанова про накладення штрафу" у справі №806/1458/16;

- скасувати рішення у формі постанови державного службовця заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевської І.І. від 31.10.2017, як неправомірне та безпідставне.

На обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідачем неправомірно винесено постанову від 31.10.2017 про скасування процесуального документу, якою скасовано постанову про накладення штрафу від 06.02.2017 у виконавчому провадженні серії ВП №53228459. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови не враховано положення ч.1 ст.24, ч.1 ст.26 та ст.37 Закону України "Про виконавче провадження»" а тому вважає, що у відповідача відсутні підстави для повернення виконавчого листа без виконання та скасування постанови про накладення штрафу.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Позивач зазначає, що відповідач не врахував вимоги ч.1 ст. 24 , ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" та неправомірно застосував відомчу Інструкцію.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.12.2016 року Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №806/1458/16, відповідно до якого зобов'язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати ОСОБА_2 копію декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік працівника Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Управління МВС України в Житомирській області) ОСОБА_4, за виключенням відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта громадянина України, місця проживання та реєстрації декларанта, дати народження фізичних осіб, щодо яких зазначається інформація в декларації, місцезнаходження об'єктів, які наводяться в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

04.01.2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговською-Харітоновою Я.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №53228459 щодо примусового виконання виконавчого листа №806/1458/16, виданого 09.12.2016 Житомирським окружним адміністративним судом (а.с.39-40).

06.02.2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговською-Харітоновою Я.О. в межах виконавчого провадження №53228459 прийнято постанову про накладення штрафу на божника - Головне управління Національної поліції в Житомирській області за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин (а.с.42-44).

Проте, 31.10.2017 року постановою про скасування процесуального документу заступника директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2017 року у виконавчому провадженні №53228459 від 31.10.2017 року , (а.с.56-57).

Окрім того, постановою про скасування процесуального документу заступника директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевської І.І. від 31.10.2017 року у виконавчому провадженні №53228459 скасовано постанову про накладення штрафу від 06.02.2017 при примусовому виконанні виконавчого листа №806/1458/16 виданого 09.12.2016 року. (а.с.49-50).

Тому, 31.10. 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком С.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу, виконавчого листа №806/1458/16, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 09.12.2016, до цього суду (а.с.51-52).

Не погоджуючись із постановою про скасування процесуального документу від 31.10.2017 року, якою скасовано постанову про накладення штрафу від 06.02.2017 року прийняту при примусовому виконанні виконавчого листа № 806/1458/16 виданого 09.12.2016 року, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки визнав, що оскаржувану постанову прийнято правомірно відповідно до вимог діючого законодавства, а тому відмовив у задоволенні позову.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012, №512/5 (далі - Інструкція).

Так п.1 ч.1 ст.3 Закону, визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з пунктом 19 розділу ІІІ Інструкції повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону, виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюється їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 3 статті 24 Закону передбачено, що виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, правомірність прийняття заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевською І.І. постанови про скасування процесуального документу від 31.10.2017 у виконавчому провадженні № 532228459, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2017 , була предметом розгляду в адміністративній справі №806/3138/17.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.01.2018 у справі №806/3138/17 було визнано протиправною та скасовано постанову заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевської І.І. від 31.10.2017 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2017.

Проте, постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі №806/3138/17, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.01.2018 у справі №806/3138/17 у цій частині скасовано та позивачу відмовлено у задоволенні позову (а.с.89-95). Вказана постанова набрала законної сили та є чинною на час ухвалення судового рішення у цій справі.

Вказаним судовим рішенням суд встановив, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2017 року була прийнята з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", оскільки боржником є Головне управління Національної поліції в Житомирській області , а тому виконавчий лист підлягає примусовому виконанню відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Житомирській області.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновків, що начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевська І.І. відповідно до вимог закону та наданих їй повноважень, постановою про скасування процесуального документу від 31.10.2017 року, правомірно скасувала постанову старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2017 року та зобов'язала державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Після скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 53228459, заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевською І.І., як наслідок, винесено постанову від 31.10.2017 року про скасування процесуального документу, винесеного в межах виконавчого провадження - постанови про накладення штрафу від 06.02.2017року.

Зазначена постанова була винесена відповідно до вимог статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні котролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину). винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем. зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку. встановленому цим Законом.

Частиною 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки постанова від 31.10.2017 про скасування процесуального документу - постанови від 04.01.2017 про відкриття виконавчого провадження №53228459, стала підставою для скасування всіх процесуальних документів, що були винесені уповноваженими особами Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №53228459, а судовим рішенням доведено правомірність дій начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевської І.І. щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, то суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо правомірності оскаржуваної постанови, якою скасовано постанову про накладення штрафу від 06.02.2017 у виконавчому провадженні ВП №53228459.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення відповідачем вимог статей 24, 26, 37 Закону України "Про виконавче провадження" не впливають на правильність висновків суду першої інстанції , оскільки правомірність винесення відповідачем постанови про скасування процесуального документа від 31.10.2017 щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №53228459 від 04.01.2017 була предметом розгляду у справі №806/3138/17, судове рішення у якій набрало законної сили.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "11" липня 2018 р. без змін,

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повне судове рішення складено "27" серпня 2018 р.