Справа № 398/458/17(2-а/398/99/17)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2018 року справа № 398/458/17(2-а/398/99/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 травня 2018 р. (головуючий суддя Голосеніна Т.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є учасником бойових дій, інвалідом ІІІ групи та користується пільгами відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту» в розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Тобто, враховуючи, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» мінімальна пенсія з 1 травня 2016 року відповідала прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і становила 1130 грн. 00 коп., розмір виплаченої йому одноразової допомоги до 5 травня повинен становити 7910 грн. 00 коп. Разом з тим, в 2016 році йому було виплачено зазначена допомога в розмірі 2310 грн. 00 коп. Згідно довідки № 3632/21 від 6 грудня 2016 року, виданої начальником управління праці та соціального захисту населення, саме такий розмірів зазначеної допомоги, встановлений для інвалідів війни ІІІ групи п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Про деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В січня 2017 року позивач, звернувся до відповідача з вимогою доплатити йому недоплачену суму щорічної разової допомоги до 5 травня за 2016 рік, про те йому було відмовлено, з посиланням на те, що відсутні підстави для перерахунку зазначеної допомоги.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 травня 2018 р. відмовлено у задоволенні позову.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік нараховано та виплачено позивачу у розмірі 2310 грн. відповідно до положень розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якою просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що він має статус учасника бойових дій, у зв'язку з чим має право на виплату недоотриманої щорічної разової допомоги до 5 травня в розмірі 5600 грн. Зазначає, що здійснення виплат особам які мають статус ветеранів війни регулюються Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" а Бюджетним кодексом України не може бути встановлено обмежень щодо цих виплат.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та інвалідом ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 11 лютого 2015 року, та користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги відповідно до положень вказаного закону. Спору про право на отримання щорічної разової грошової допомоги між сторонами немає, у 2016 році виник спір про розмір вказаних виплат.

У 2016 році до 5 травня позивачу була здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги в розмірі 2310 грн. 00 коп., згідно постанови Кабінету Міністрів України 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що спеціальним законом, що визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, регулює питання призначення та здійснення соціальних виплат, в тому числі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" 22.10.1993 № 3551-XII

Відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком (для інвалідів війни ІІІ групи).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Разом з тим, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, зокрема, встановленої ст.13 Закону Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Пунктом 1 частини 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснюється у таких розмірах, зокрема, інвалідам війни ІІІ групи - 2310 гривень.

Отже, станом на день виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році розмір зазначеної допомоги визначався Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" та становив 2310 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що при вирішенні питання щодо розміру разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році слід виходити з принципу дії закону в часі, відповідно до якого втрата юридичної сили акта (чи певної його норми) пов'язується, зокрема, з прийняттям нового акта, що встановлює інші правила, ніж ті, що були встановлені попереднім актом.

Тому, з 01.01.2015 Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" припинені дії норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині, яка, зокрема, стосується розміру разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни.

Вказані положення Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 141 є також чинними.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, оскільки невиплата позивачу зазначеної допомоги у розмірі, визначеному ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викликана не через протиправні дії відповідача, а у зв'язку прийняттям законодавцем нового закону, яким установлено, що положення, зокрема, ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім цього, слід врахувати, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 р. у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12.10.2004 р.

Також, у рішенні №3-рп від 25.01.2012 р. Конституційний Суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, внаслідок чого, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Слід зауважити на тому, що Конституційний Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що у 2016 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни ІІІ групи, відповідачем здійснена правомірно в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з викладених доводів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються нормами законодавства України, що регулюють дані правовідносини та доводами, викладеними відповідачем; права, свободи та інтереси позивача не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 травня 2018р. - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20.08.2018р.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко