Справа № 127/18748/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 127/18748/16-а

провадження № К/9901/36950/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 127/18748/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області (суддя Іщук Т. П.) від 25 жовтня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Полотнянка Ю. П., Загороднюка А. Г., Драчука Т. О.) від 23 березня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, в якому просив:

- визнати протиправними дії в якому Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_2 здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, яка діяла на дату призначення пенсії; далі - Закон № 3723-XII), у розмірі 90 % суми заробітної плати працюючого державного службовця, починаючи з 01 грудня 2015 року, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 (далі - Постанова КМУ № 1013);

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 37-1 Закону № 3723-XII у розмірі 90 % суми заробітної плати працюючого державного службовця, починаючи з 01 грудня 2015 року згідно довідки Держфінінспекції у Хмельницькій області від 15 липня 2016 року № 45, з урахуванням раніше постановленого судового рішення (з урахуванням усіх надбавок і доплат, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі Постанови КМУ № 1013 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці під час перерахунку розміру пенсії ОСОБА_2 прокоригувати всі надбавки і доплати, що враховані під час призначення та перерахунку пенсії, на рівень зростання посадового окладу, згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (далі - Постанова КМУ № 865);

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести ОСОБА_2 індексацію на суму несвоєчасно виплаченої пенсії і здійснити компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з 01 грудня 2015 року.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та з 16 грудня 2010 року отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону № 3723-XII у розмірі 90 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У зв'язку із збільшенням посадових окладів державним службовцям відповідно до Постанови КМУ № 1013, на думку позивача, у нього виникло право на перерахунок розміру призначеної йому пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.

3. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 03 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року.

5 Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 01 червня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, в якому відповідач просив оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

7. 25 жовтня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло клопотання ОСОБА_2 про долучення до матеріалів справи ухвали Вищого адміністративного суду України від 03 жовтня 2017 року (К/800/36952/16). У вказаному клопотанні позивач просив оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 13 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 18 березня 2004 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та з 16 грудня 2010 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року в розмірі 90 % суми заробітної плати.

12. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2014 року у справі № 127/15311/14-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 16 січня 2014 року з врахуванням виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових потреб.

13. 27 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям надавши, зокрема довідку від 15 липня 2016 року № 45, видану Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області, в якій працював позивач на посаді заступника начальника управління, на підставі особового рахунку працюючого державного службовця за посадою заступника начальника інспекції, підвищеного посадового окладу відповідно до Постанови КМУ № 1013.

14. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 29 липня 2016 року № 158998 ОСОБА_2 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії. Вказана відмова мотивована тим, що з 01 червня 2015 року Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIII) скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом № 3723-ХІІ не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Водночас, Постановою КМУ № 1013 скасовано п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (далі - Постанова КМУ № 865), який встановлював підстави та визначав механізм перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям. Разом з тим, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), скасовано, зокрема ст. 37 Закону N 3723-XII.

15. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку. Однак, у подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини змінилося.

17. До такого висновку суди першої та апеляційної інстанцій дійшли виходячи з того, що Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і викладено цю норму у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

18. Порядок здійснення перерахунку пенсії було визначено у п. 4 Постанови КМУ № 865, згідно якого у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

19. Водночас, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09 грудня 2015 року № 1013, яка набрала чинності 15 грудня 2015, був виключений п. 4 Постанови КМУ № 865, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», а п. 5 змінений. Постанова КМУ № 1013 регламентувала лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачала а ні можливості, а ні механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

20. З 01 травня 2016 року набув чинності Закон № 889-VIII. У зв'язку з набуттям чинності зазначеним Законом, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

21. Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, ст. 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

22. У зв'язку з наведеним, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновків, що відповідачем правомірно прийняте рішення про відмову в проведенні такого перерахунку пенсії позивача.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

23. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що право на перерахунок пенсії виникло на момент її призначення, тобто на час дії Закону № 3723-ХІІ, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийняті нових законів чи нормативно-правових актів.

24. На думку скаржника, при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця підлягає застосуванню ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, які були чинними на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців з 01 грудня 2015 року.

25. Скаржник також вказує, що прийняті Закон № 889-VIII та Постанова КМУ № 1013 в частині скасування п. 4 Постанови КМУ № 865 в силу ст. 22, 58 Конституції України не можуть поширюватися на нього, оскільки звужують та погіршують його соціальні права та гарантії.

26. Відтак, скаржник вважає, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплати пенсії в підвищеному розмірі не ґрунтується вимогах закону, а тому є неправомірною. Відмова держави від своїх гарантій та не проведення перерахунку пенсії є порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

27. В обґрунтування таких тверджень, скаржник посилається на висновки Європейського суду з прав людини, зазначені у рішеннях цього Суду у справах «Будченко проти України» (заява № 38677/06) та «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10), «Кечко проти України» (заява № 63134/00).

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

28. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

29. Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом № 3723-ХІІ. Зокрема, ч. 1 ст. 37-1 цього Закону (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

30. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон № 76-VIII, яким, зокрема, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

31. Постановою КМУ № 1013, яка діє з 01 грудня 2015 року, було внесено зміни до Постанови КМУ № 865, а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу». Положень, які б надавали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова КМУ № 1013 не містить.

32. 10 грудня 2015 року прийнято Закон № 889-VIII, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням.

33. У зв'язку з набуттям з 01 травня 2016 року чинності зазначеним Законом, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

34. Як вірно було встановлено судами попередніх інстанцій, після прийняття Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови № 1013 та набранням чинності з 01 травня 2016 року Законом № 889-VIII чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

35. У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

36. Отже, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

37. Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року по справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 745/458/16-а.

38. Відтак вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

39. Безпідставними є посилання позивача у касаційній скарзі на те, що відповідно до ст. 22 Конституції України зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися, оскільки відсутність правового регулювання відносин щодо перерахунку пенсій держаним службовцям не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду України.

40. Також безпідставним є посилання позивача на ст. 58 Конституції України, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу призначення пенсії.

41. Щодо рішень Європейського суду з прав людини на які робляться посилання у касаційній скарзі, Суд зазначає, що у справі «Федоренко проти України» (рішення від 01 червня 2006 року) Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

42. У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, це поняття охоплює як «існуюче майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності». Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини законні очікування заявників підлягають правовому захисту коли вони мають обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону.

43. Отже, в основі правомірних очікувань має бути безумовне право позивача на певне «майно», яке слід розуміти як автономне поняття Європейського суду з прав людини.

44. Водночас як свідчать матеріали справи, право позивача на одержання пенсії, призначеної йому відповідно до Закону № 3723-XII відповідачем під сумнів не ставиться, у той час як у даній адміністративній справі спір зумовлений саме відсутністю законодавчих положень, які б передбачали підстави перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу».

45. Посилання скаржника на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 03 жовтня 2017 року (К/800/36952/16) висновків судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову не спростовує. При цьому, враховуючи положення КАС України висновки Вищого адміністративного суду України, висловлені у вказаній ухвалі не є обов'язковими для Верховного Суду та у цій справі до уваги не приймаються.

46. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

47. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

48. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

49. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

50. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 127/18748/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб