Справа № 2а-10831/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 жовтня 2011 року &l ; Час проголошення &g ; № 2а-10831/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Качур І.А., при секретарі Хрімлі К.О. за участю представників сторін:

від позивача: Коломоєць Є.А.(дов.від 21.07.2011р. №1)

від відповідача: Ріпа С.І. (дов.від 16.08.2011р. №11745/07)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Сіріус - 95,, до Управління Пенсійного фонду у Печерському районі м. Києва про скасування рішення №1818 від 15.07.2011р.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 20.10.2011 року в 15 год. 32 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Сіріус - 95,, (надалі -позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду у Печерському районі м. Києва про скасування рішення №1818 від 15.07.2011р. ,,Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду,,.

Позивач вважає оскаржуване рішення не законним та необґрунтованим, тому вбачає необхідність їх скасуванні, покликаючись на те, що воно прийняте помилково та не відповідає дійсним обставинам справи. Позивач позов просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що спірне рішення на його думку є обґрунтованими і прийнятими без порушення чинного законодавства. В судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях. У задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позову, з огляду про наступне.

Порядок визначення суб'єктів підприємницької діяльності, які зобов'язані сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, нарахування, обчислення сплати таких внесків до органів Пенсійного фонду України, регулюється Законом України "Пре на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997р. №400/97-ВР (надалі -Закон 400/97), Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " від 09.07. р. № 1058-IV (надалі - Закон № 1058), а також прийнятою відповідно до вищезазначених Законів Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальника на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 (надалі -Інструкція), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.

Визначення поняття «страхувальники»та «страхові»внески «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до закону. Страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього закону сплачують загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Матеріалами справи встановлено, що позивач відповідно до Закону № 1058 є страхувальником.

Частина 12 ст. 20 Закону № 1058 чітко визначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Пунктом 5.1.3. та п. 5.1.4. Інструкції передбачено, що страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використанню незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються п (крім гірничих підприємств) шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських р; пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Базовим звітним і календарний місяць.

Згідно п. 2 ч. 9 ст.106 Закону № 1058 виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перед страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахований кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 8.1 та п. 8.2 Інструкції № 21-1 суми страхових внесків, своє нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені пунктами 5.1, 5.2 Інструкції, у тому числі обчислені органами Пенсійного фонду, вважаються прос заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахування: застосуванням фінансових санкцій.

Розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового платника, яка формується за даними звітів платника, розрахованих самостійно.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України № 1058 Управлінням прийняте рішення № 15.07.2011 р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків у розмірі 149973,78 грн.

Згідно п.15 ст. 106 Закону України № 1058 строк давності щодо стягнення недоїмки, пеніта штрафів не застосовується.

Відповідно до ч.б ст.18 Закону №1058 законодавством не передбачено пільг з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Окрім того , суд звертає увагу ,що відповідно до чинного законодавства, за ра лунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарно виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фіна здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Частина 6. ст. 106 Закону № 1058 передбачає, що підлягає списанню, у тому числі в разі укладення із страхувальником мирової угоді вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом,, крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, оголошення померлою чи недієздатною, щодо яких відсутні особи, які цього Закону мають нести зобов'язання із сплати страхових внесків.

Доводи позивача викладені у позовній заяві спростовані матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про правомірність прийнятого відповідачем рішення.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2,69-71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Сіріус -95,, відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур