Справа № 825/2177/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року Чернігів Справа № 825/2177/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

за участі секретаря - Андрушко І.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Савченко В.М.,

представника третьої особи - Ткаченко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 31.05.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області і просить:

поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу надання адміністративних послуг та державної реєстрації, адміністратора Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області;

стягнути з выдповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 03 травня 2018 року по дату ухвалення рішення;

стягнути з Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області на її користь моральну шкоду у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн.;

стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 всі понесені судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що звільнення з посади було проведено з порушення вимог трудового законодавства. Так, позивач зазначає, що при попередженні про наступне вивільнення 23.02.2018 їй було запропоновано посаду начальника відділу адресних соціальних виплат управління соціального захисту населення райдержадміністрації, при цьому не було повідомлено про той факт, що дана посада є тимчасовою, оскільки вона збері гається за працівником, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3- х років. Про те, що дана посада тимчасова позивач дізналася через декілька днів після попередження, у зв'язку з чим відмовилася від переведення на дану тимчасову посаду 02.05.2018. У той же час, на дату попередження про наступне вивільнення з посади з 23.02.2018 та протягом часу до моменту звільнення 02.05.2018 у Борзнянській РДА була ціла низка вакантних посад, які по кваліфікації ОСОБА_1, попередніх займаних посадах, освіті могли бути їй запропоновані. За інформацією, розміщеною на сайті відповідача, зокрема, станом на 06.04.2018 була вільна посада начальника загального відділу інформаційної та організаційної діяльності апарату райдержадміністрації, на 29.03.2018 - посада головного спеціаліста відділу введення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації та посада головного спеціаліста служби у справах дітей. Жодна із вищезазначених посад позивачу запропонована не була. Позивач вважає, що мала переважне право на залишення на роботі, проте через невиконання приписів закону відповідачем було порушено це право, не враховано кваліфікацію позивача при вирішенні питання про можливе звільнення, в той час як працівники з нижчою кваліфікацією були залишені на роботі на займаних посадах. Також позивач вважає, що вона мала й інші переваги, що згідно закону мають другорядне значення, зокрема ОСОБА_1 проживає з чоловіком - пенсіонером, іншого доходу сім'я не має та має тривалий безперервний стаж роботи у відповідача з відзнаками. Крім того, позивач не є членом первинної профспілкової організації працівників апарату та структурних підрозділів Борзнянської районної державної адміністрації, але законом не передбачено обов'язковість всіх працівників бути членами профспілки, одночасно це не є правовою підставою для застосування нерівності до працівників за ознакою знаходження в профспілковому органі, чи ні при вирішенні питання про можливе майбутнє вивільнення. За наведених обставин позивач вважає своє звільнення протиправним та просить задовольнити її позовні вимоги.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди мотивовані тим, незаконне звільнення з посади принижує її цінність як фізичної особи, породжує формування негативної соціальної оцінки в очах оточуючих, інших потенційних роботодавців, яка ґрунтується на відповідності поведінки загальноприйнятим уявленням про добро і зло та негативної суспільної оцінки ділових і професійних якостей, у колі сім'ї, а також серед колишніх колег по роботі.

Ухвалою суду від 04.06.2018 у справі відкрито провадження, слухання справи призначено за правилами загального позовного провадження, водночас відповідачу надано час для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений термін Борзнянською райдержадміністрацією було надано суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що звільнення з посади ОСОБА_1 відбулося згідно вимог чинного законодавства щодо попередження про наступне вивільнення, врахування переважного права залишення на роботі, пропонування іншої роботи. Зазначає, що факт наявності вакантних посад в районній державній адміністрації не свідчить про можливість зайняття їх ОСОБА_1, оскільки переважне право на залишення на роботі не тотожне праву на працевлаштування на нову посаду. Продуктивність праці інших працівників роботодавцем визнано вищою. Згоди профспілкового органу на звільнення ОСОБА_1 роботодавець не потребував, оскільки позивачка не була членом профспілки. Поновлення на роботі, а саме на посаді начальника відділу надання адміністративних послуг та державної реєстрації, адміністратора районної державної адміністрації ОСОБА_1 є неможливим,оскільки в штатному розписі відсутня дана посада.

Під час попереднього судового засідання позивачу, відповідачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - керівнику апарату Борзнянської районної державної адміністрації Ткаченко І.І. було надано час для надання відповіді на відзив, заперечень на відповідь, пояснень.

Третьою особою - Ткаченко І.І. було надано до суду пояснення, в яких вона заперечила проти вимог позивача та зазначила, що вважає, що звільнення позивача з посади відбулося згідно вимог чинного законодавства.

Позивачем було 28.06.2018 подано до суду відповідь відзив на позову заяву, в якому позивач зазначила, що на час попередження про звільнення ОСОБА_1 в штатному розписі Борзнянської райдержадміністраиії була вакантна посада головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців, яку ОСОБА_1 займала раніше з грудня 2007 року по березень 2012року, вакантна посада відповідає кваліфікаційним вимогам (освіта, досвід роботи, спеціальні знання та вміння) ОСОБА_1 вищезазначена посада не була запро понована, що суперечить ч. 2 ст. 492 КЗпП України. Зазначена позиція підтверджується приписом Управління Держпраці у Чернігівській області про усунення виявлених порушень № 25-06-018/0169 від 17.05.2018. Отже, відповідач, пропонуючи посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців не позивачеві а зазначені особі, дійшов висновку, що вона має більш високу кваліфікацію зазначена посада була запропонована іншому працівнику, який на думку позивача не має належної кваліфікації та досвіду роботи на вказаній посаді, на відміну від позивача. Позивач зазначає, що відповідачем не надано суду доказів проведення аналізу кваліфікації та продуктивності праці позивача та особи, якій було запропоновано посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців. Щодо посилань відповідача на атестаційний лист ОСОБА_1, то позивач вважає, що атестаційний лист підтверджує відповідність позивача займаній посаді. Незадовільну характеристику позивач пояснює негативним ставленням до неї керівництва райдержадміністрації, що виникло з політичних мотивів та наголошує на тому, що протягом роботи до неї неодноразово застосовувалися заходи заохочення. Дисциплінарне стягнення до позивача було застосовано вже після попередження про майбутнє звільнення. Також позивач наголошує на тому, що її син проходить строкову військову службу у Збройних Силах України, а тому вона в силу ч. 1 ст. 18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» при звільненні мала переважне право на залишення на роботі. Наполягає позивач також на завданні їй тяжких моральних страждань та просить стягнути з відповідача моральну шкоду.

Борзнянською РДА 03.08.2018 було подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач наполягає на законності звільнення ОСОБА_1

ОСОБА_1 06.08.2018 було подано до суду пояснення, згідно яких позивач зазначає, що ліквідація власником чи уповноваженим органом посади, чи структурного підрозділу не є підставою для відмови в задоволенні вимог незаконно звільненого працівника в захисті його порушених трудових прав. У такому разі, на виконання рішення суду власник чи уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити створення робочого місця для поновлення незаконно звільненого працівника на попередній роботі. Ліквідація посади, яку займав незаконно звільнений працівник, не може вважатися підставою для відмови в його поновленні на попередній роботі судом, як гарантія того, що роботодавець не буде зловживати такими своїми правами при вирішення трудових спорів щодо поновлення незаконно звільненого працівника.

Позивач, представник позивача в судовому зсіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - керівник апарату Борзнянської районної державної адміністрації Ткаченко І.І. проти вимог ОСОБА_1 заперечила.

Заслухавши пояснення сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що з 01.08.2017 згідно розпорядження голови Борзнянської районної державної адміністрації № 145 -К від 01.08.2017 ОСОБА_1 працювала на посаді начальника відділу надання адміністративних послуг та державної реєстрації, адміністратора Борзнянської районної державної адміністрації'.

В Борзнянській районній державній адміністрації' ОСОБА_1 працювала з 05.12.2007 і займала посади: головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації; державного адміністратора райдержадміністрації; завідувача сектору з надання адміністративних послуг, державного адміністратора апарату райдержадміністрації; начальника відділу з надання адміністративних послуг апарату рай держадміністрації.

23.02.2018 керівником апарату Борзнянської районної державної адміністрації Ткаченко І.І. було ознайомлено ОСОБА_1 з попередженням про наступне вивільнення із займаної посади за п. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, розпорядження голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 28.04.2014 № 201 «Про затвердження граничної чисельності працівників структурних підрозділів обласної державної адміністрації та районних державних адміністрацій» зі змінами, внесеними розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 14.02.2018 № 79, розпорядження голови Борзнянської районної державної адміністрації від 22.02.2018 № 95 «Про затвердження структури і граничної чисельності апарату - та структурних підрозділів райдержадміністрації», від 21.02.2018 № 19-К «Про попередження працівників апарату та структурних підрозділів райдержадміністрації про можливе вивільнення». Водночас ОСОБА_1 було запропоновано посаду начальника відділу адресних соціальних виплат управління соціального захисту населення райдержадміністрації (а.с. 32 т. 1).

При попередженні про наступне вивільнення 23.02.2018 позивачу було запропоновано тимчасову посаду начальника відділу адресних соціальних виплат управління соціального захисту населення райдержадміністрації, при цьому мені не було повідомлено про той факт, що дана посада є тимчасовою яка зберігалася за працівником, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3- х років. ОСОБА_1 відмовилася від переведення на тимчасову посаду, про що свідчить її заява від 02.05.2018 (а.с. 104 т.1).

02.05.2018 ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу надання адмі ністративних послуг та державної реєстрації, адміністратора районної державної адміністрації у зв'язку зі скороченням посади відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» згідно наказу № 50-к від 02.05.2018 Борзнянської районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Згідно із ч.3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП Ураїни трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України)

Відповідно до ст.. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що При скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського скаду та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Вирішуючи справу суд зважає на те, що згідно із п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду Україн розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Під час судового засідання та з матеріалів справи вбачається, що в Борзнянській районній державній адміністрації Чернігівської області мало місце скорочення чисельності та штату працівників. На виконання розпорядження голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 28.04.2014 № 202 «Про затвердження граничної чисельності працівників структурних підрозділів обласної адміністрації та районних державних адміністрацій» зі змінами, внесеними розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 14.02.2018 року №79 головою Борзнянської районної державної затверджено нову граничну чисельність працівників адміністрації у кількості 70 одиниць та структуру районної державної адміністрації (розпорядження голови Борзнянської районної державної адміністрації від 22.02.2018 року №95 «Про ствердження структури і граничної чисельності апарату та структурних підрозділів райдержадміністрації» (а.с. 90-93 т.1). До цього штатна чисельність працівників районної державної адміністрації, включаючи самостійні структурні підрозділи зі статусом юридичних осіб публічного права, становила 98 одиниць. Скороченню підлягало всього по органу 28 штатних одиниць, зокрема в апараті та малочисельних структурних підрозділах райдержадміністрації - 20 одиниць. Відбулося не лише скорочення чисельності працівників, а й скорочення штату - ліквідація певних посад та введення нових. Про скорочення своїх посад були попереджені всі 33 працівники, зокрема і ОСОБА_1, 23.02.2018 року. Одночасно з попередженням працівникам, зокрема і ОСОБА_1 пропонувалася робота за відповідною спеціальністю, за відсутності такої - інша робота. Проте незайнятих посад згідно нового штатного розпису, які можливо було запропонувати даним працівникам, було всього 26. В результаті під вивільнення підпало 7 осіб.

Судом встановлено, що позивач відмовилась від запропонованої посади, про що свідчить її заява від 02.05.2018.

Наведене свідчить про те, що роботодавець виконані вимоги статті 49-2 Кодексу законів про працю України, одночасно з попередженням про звільнення запропоновано позивачу іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Проте вакантних посад в районній державній адміністрації було менше, ніж вивільнюваних працівників, тому роботодавець не мав можливості перевести всіх вивільнювальних працівників з їх згоди на іншу роботу у тій же організації. Ані Законом України «Про державну службу» ані Кодексом законів про працю України не передбачена вимога пропонувати всі вакантні посади кожному працівнику.

Таким чином, судом встановлено, що в Борзнянській районній державній адміністрації дійсно відбулося скорочення чисельності штатних одиниць та кількості працівників. Про наступне вивільнення позивача було повідомлено у термін, що передбачений Кодексом законів про працю України. ОСОБА_1 було запропоновано рівнозначну посаду, від якої остання відмовилась. Зазначене свідчить про те, що відповідачем дотримано вимог трудового законодавства щодо порядку скорочення позивача.

Посилання позивача на те, що Борзнянська райдержадміністрація була зобов'язана запропонувати їй всі вільні посади в адміністрації, що відповідають її кваліфікаційному рівню, суд вважає необґрунтованими, оскільки під скорочення потрапила не лише ОСОБА_1, а ще 32 працівники райдержадміністрації, а отже розподілити між всіма працівниками всі вільні посади у відповідача не було можливості. Крім того, суд звертає увагу на те, що на момент повідомлення про наступне вивільнення ОСОБА_1 була запропонована вільна посада, на яку вона погодилась і відмовилась вона від неї лише в день звільнення. Отже, у відповідача були відсутні обґрунтовані підстави вважати, що ним не дотримано вимог трудового законодавства щодо працевлаштування позивача в майбутньому, оскільки відповідач правомірно вважав свій обов'язок виконаним зважаючи на згоду позивача щодо зайняття іншої вакантної посади.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачем не було дотримано переважного права ОСОБА_1 на залишення на посаді, то суд вважає їх безпідставними.

Міністерство соціальної політики України листом від 21.05.2012 року №80/06/187-12 надає роз'яснення щодо методики визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Для цього роботодавцем робиться порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників, у процесі якого, враховуються такі обставини: наявність відповідної освіти, - дипломної освіти, документів про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи у роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалого перебування на лікарняних листках, зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, обсяги виконуваних робіт тощо.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним робітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; учасникам Бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачене законодавством України.

Згідно розпорядження голови Борзнянської районної державної адміністрації від 22.02.2018 року № 95 «Про затвердження структури і граничної чисельності апарату та структурних підрозділів райдержадміністрації» відділ надання адміністративних послуг та державної реєстрації районної державної адміністрації ліквідовано. Введено одну посаду адміністратора районної державної адміністрації. У відділі працювали три адміністратори - Полях Тетяна Миколаївна, Можаровська Людмила Іванівна, Коломієць Тетяна Миколаївна. ОСОБА_7 є заступником голови профкому первинної профспілкової організації працівників апарату та структурних підрозділів Борзнянської районної державної адміністрації. Статтею 252 КЗпП України та статтею 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» містять заборону на звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, протягом року після закінчення строку, на який обирався цей склад. Тому посаду адміністратора районної державної адміністрації запропоновано ОСОБА_7

ОСОБА_1 наполягає на тому, що до моменту її звільнення були вільні посади: начальника загального відділу, інформаційної та організаційної діяльності апарату райдержадміністрації; головного спеціаліста відділу введення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації та посада повного спеціаліста служби у справах дітей, але не запропоновані відповідачем.

Як встановлено під час судового засідання посада головного спеціаліста служби у справах дітей була скорочена розпорядженням голови районної державної адміністрації від 19.03.2018 року № 149 «Про внесення змін до структури і штатного розпису райдержадміністрації». Посада начальника загального відділу, інформаційної та організаційної діяльності апарату райдержадміністрації була запропонована ОСОБА_8, який мав переважне право на залишення на роботі, оскільки працював в Борзнянській райдержадміністрації понад 24 роки на різних посадах (спеціалістом організаційного відділу, завідуючим сектором контролю, начальником загального відділу апарату райдержадміністрації). 13.03.2018 ОСОБА_8 відмовився від запропонованої йому посади. ОСОБА_1 не була запропонована посада начальника загального відділу, інформаційної та організаційної діяльності апарату райдержадміністрації у зв'язку з тим, що позивач не має досвіду роботи у напрямках діяльності цього структурного підрозділу.

Посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації запропоновано ОСОБА_9, яка працюючи в районній державній адміністрації з 14.09.2016 на посаді головного спеціаліста відділу управління персоналом забезпечувала виконання своїх обов'язків на належному рівні, до дисциплінарної відповідальності не притягувалася, виконувала додаткові обсяги роботи, а саме здійснювала виконання завдань та доручень голови районної державної адміністрації щодо чергування в приймальні на час відсутності основного працівника, реалізації законних прав громадян на звернення. Згідно характеристик ОСОБА_9 (а.с. 106,107 т.1) даний працівник характеризується виключно з позитивної сторони та відповідає вимогам, що пред'являються до посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації

Водночас позивачем виконувались свої посадові обов'язки на неналежному рівні, про що свідчить атестаційний лист ОСОБА_1 (дата атестації 29.11.2010), згідно якої позивач відповідає займаній посаді за умови виконання рекомендацій (а.с.108 т.1). Рекомендації атестаційної комісії полягає в тому, що ОСОБА_1 повинна забезпечити безумовне дотримання етики поведінки державного службовця та трудової дисципліни. Згідно особливої думки керівника апарату Борзнянської райдержадміністрації ОСОБА_10 (а.с. 109 т.1) ОСОБА_1 за час роботи в райдержадміністрації не змогла зарекомендувати себе виключно з позитивної сторони. Безініціативна, самостійності в роботі не проявляє. До виконання окремих доручень керівництва райдержадміністрації та зауважень ставиться хворобливо, без належної ретельності, прагне переадресувати їх іншим працівникам, бурхливо демонструє своє невдоволення з приводу отриманих завдань. Відстоюючи свою думку швидко переходить на підвищений тон у ромові.

Наведені обставини також підтверджуються показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Крім того, суд зазначає, що наказом від 22.03.2018 № 8-к до ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення за неналежну підготовку відповіді на звернення громадян у вигляді зауваження.

За наведених обставин суд вважає, що відповідачем з врахуванням вимог статті 42 Кодексу законів про працю України проведено аналіз продуктивності праці та кваліфікації працівників та зроблено висновок про відсутність у позивача переваг на залишення на посаді порівняно з іншими працівниками.

Щодо посилань позивача на припис Управління держпраці у Чернігівській області про усунення виявлених порушень № 25-06-018/0169 від 17.05.2018, згідно з яким на час попередження про звільнення ОСОБА_1 в штатному розписі Борзнянської райдержадміністраиії була вакантна посада головного спеціаліста відділу ведення державного реєстру виборців, яку ОСОБА_1 займала раніше з грудня 2007 року по березень 2012 року. Вакантна посада відповідає кваліфікаційним вимогам (освіта, досвід роботи, спеціальні знання та вміння) ОСОБА_1 вищезазначена посада не була запропонована працівниці, що суперечить ч. 2 ст. 492 КЗпП України.

А також, щодо посилань ОСОБА_1 про те, що посада за нею повинна бути збережена в силу того, що ч. 1 ст. 18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» говорить про те , що члени сімей військовослужбовців строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу мають переважне право при прийнятті на роботу і на залишення на роботі при скороченні чисельності або штату працівників, а також на першочергове направлення для професійної підготовки, підвищення кваліфікації і перепідготовки з відривом від виробництва та на виплату на період навчання середньої заробітної плати.

Суд зазначає, що ці посилання не спростовують той факт, що з моменту повідомлення про наступне вивільнення та до дня звільнення з посади ОСОБА_1 позивачу було запропоновано вакантну посаду в райдержадміністрації, на яку вона погодилася. Отже за позивачем збережено право на першочергове залишення на посаді в разі скорочення штату або чисельності працівників. Крім того, суд наголошує, що Кодексом законів про працю України не передбачено обов'язку роботодавця пропонувати кожному працівник, який підпадає під скорочення всі наявні вільні посади, адже призведе до конфлікту інтересів декількох працівників. Також суд зазначає про те, що переважне право на залишення на роботі не тотожне праву на працевлаштування на нову посаду.

За наведених обставин суд вважає, що Борзнянською районною державною адміністрацією не було порушено прав позивач на першочергове залишення на посаді, дотримано свого обов'язку щодо забезпечення працевлаштування ОСОБА_1, та не порушено вимог Закону України «Про державну службу» в Кодексу законів про працю України під час звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що Борзнянською районною державною адміністрацією доведено правомірність свої дій при звільненні ОСОБА_1 з посади, а позивачем не доведено обґрунтованість її позовних вимог, тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, 16400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: Борзнянська районна державна адміністрація Чернігівської області - вул. П.Куліша, 104, м.Борзна, Чернігівська область, 16400, 6.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Керівник апарату Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області Ткаченко Ірина Іванівна - вул. П.Куліша, 104, м.Борзна, Чернігівська область, 16400.

Повний текст рішення складено .

Суддя підпис О.В. Кашпур

З оригіналом згідно.

Рішення суду від 16.08.2018 не набрало закнної сили.

Суддя О.В. Кашпур