Справа № 807/374/18
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2018 рокум. Ужгород№ 807/374/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Данча М.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідач 1 не зявився,

представника відповідача 2 ОСОБА_2

третя особа не зявилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_4, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 серпня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 31 серпня 2018 року.

ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3С.) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_4 (далі відповідач 2, головний інспектор будівельного нагляду ОСОБА_4В.), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на щодо предмета спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (далі третя особа, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради), якою просить: визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_4 від 19 березня 2018 року про скасування містобудівних умов та обмежень № б/н від 19 червня 2013 року на обєкт "Реконструкція з розширенням незавершеного будівництвом комерційно-житлового комплексу по вул. Фединця, 35 за рахунок суміжних ділянок по вул. Підгірній 26" в м. Ужгород, замовник ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року залучено до участі у справі в якості відповідача 2 Державну архітектурно будівельну інспекцію України (далі відповідач 2, ДАБІ України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та будування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_4 від 15 березня 2018 року скасовано дію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 19 червня 2013 року на обєкт "Реконструкція з розширенням незавершеного будівництвом комерційно-житлового комплексу по вул. Фединця, 35 за рахунок власних суміжних земельних ділянок по вул. Підгірній, 26 в м. Ужгород", замовником яких є позивач. Вказане рішення вважає протиправним, оскільки скасування рішення обєкта нагляду є крайнім заходом, який застосовується у випадках, коли у контролюючого органу відсутні інші можливості до забезпечення дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності. Відповідач -1 всупереч покладеного на нього обовязку обєктивно, повно та неупереджено проводити перевірку, жодних запитів, звернень чи листів для зясування усіх обставин справи під час здійснення заходу державного архітектурно-будівельного не надіслав та обмежився тільки констатацією відсутності документів на час здійснення перевірки. Разом з тим, виявлені головним інспектором порушення можливо усунути, надавши копії відповідних документів, фото фіксацію земельної ділянки, містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого обєкта будівництва. Крім того, оскільки позивач завершила будівництво до проведення відповідачем перевірки, то винесення рішення про скасування містобудівних умов після завершення будівництва обєкту вважає неприпустимим.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві та відповіді на відзив, просила їх задовольнити.

Відповідач -2 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв'язку з тим, що перевіркою дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради під час видачі містобудівних умов та обмежень забудови, виданих ОСОБА_3 встановлено, що при видачі вказаних містобудівних умов від 19 червня 2013 року порушено: п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво"; п. 5.2 ДБН В.2.2.-23:2009 "Будинки і споруди підприємства торгівлі"; ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень"; п. 2.2. наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства "Про порядок видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст". Виявлені позаплановою перевіркою порушення вимог містобудівного законодавства під час видачі уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 19 червня 2013 року, замовником яких є ОСОБА_3 в сукупності слугували підставою для визнання такого рішення обєкта нагляду протиправним та прийняття головним інспектором будівельного нагляду рішення про його скасування.

В судовому засіданні представник відповідача - 2 проти позову заперечив, посилаючись на правомірність оскарженого рішення. У звязку з чим, просить суд відмовити в його задоволенні з мотивів, що викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Відповідач 1 та третя особа в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про дату час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 19 червня 2013 року Управління містобудівного комплексу та земельних ресурсів Ужгородської міської ради надало ОСОБА_3, як замовнику будівництва містобудівні умови та обмеження щодо забудови земельної ділянки на обєкт "Реконструкція, з розширенням незавершеного будівництвом комерційно-житлового комплексу по вул. Фединця, 35 за рахунок суміжних ділянок по вул. Підгірній, 26" в м. Ужгород.

На підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 14 березня 2018 року № 316 "Про проведення позапланової перевірки" та направлення № 07-УО/1007п-пл від 15 березня 2018 року, Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, а саме: надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 19 червня 2013 року на обєкт "Реконструкція, з розширенням незавершеного будівництвом комерційно-житлового комплексу по вул. Фединця, 35 за рахунок суміжних ділянок по вул. Підгірній, 26" в м. Ужгород.

За результатами перевірки головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області ОСОБА_4 складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 07-УО/1007 від 15 березня 2018 року.

Перевіркою виявлено порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме:

Відповідно п. 3.21 ДБН А. 2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" реконструкція перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку обєкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості послуг.

1. В пакеті документів поданому до Управління для видачі МУО від 19 червня 2013 року відсутні документи, передбачені п.2.2 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства "Про порядок видачі містобудівних умові обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст ", затвердженого від 07 липня 2011 року № 109, а саме: кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру за умови відсутності містобудівного кадастру); фото фіксація земельної ділянки з оточенням.

2. Найменування обєкта будівництва, яке зазначено в п. 1 розділу "Загальні дані" МУО від 19 червня 2013 року "Реконструкція з розширенням незавершеного будівництвом комерційно-житлового комплексу по вул. Фединця, 35 за рахунок суміжних земельних ділянок по вул. Підгірній, 26" суперечить п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво";

3. Відповідно до державних актів на земельні ділянки та МУО від 19 червня 2013 року загальна площа земельної ділянки та площа забудови земельної ділянки становить 0,0460 га, відсоток забудови земельної ділянки становить 100 %. Наданим містобудівним розрахунком у відповідності до вимог п. 5.2 ДБН В.2.2.-23:2009 "Будинки і споруди підприємства торгівлі" розрахункова площа земельної ділянки для приміщень магазинів для торгової площі 830 м 2 складає 0,17 га. Відповідно до вимог таблиці 6.1 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" розрахункова площа земельної ділянки для офісних приміщень для 36 осіб складає 0,640 га. Розрахункова кількість машино-місць на автостоянці для офісів згідно ДБН 360-92** складає 5 шт. Загальна розрахункова площа земельної ділянки становить 0,22 га, що значно перевищує площу земельної ділянки ,яка перебуває у власності замовника будівництва згідно надах Державних актів на право власності земельної ділянки - 0,046 га.

4. У розділі "Загальні дані" п. 8 "Посилання на містобудівну документацію: генеральний план населеного пункту, план зонування, детальний план території та рішення про їх затвердження (у разі наявності)" відображено не в повному обсязі, а саме: генплан м. Ужгорода, затверджений ХХІХ сесією Ужгородської міської ради IV скликання № 313 від 04 червня 2004 р. (далі генплан), що є порушенням Додатку Порядку № 109.

Крім цього, згідно генплану земельна ділянка на яку видано МУО від 19 червня 2013 року знаходиться на території садибної житлової забудови, що не відповідає намірам забудови та є порушенням пункту 2.4 Порядку 109, та ч. 4 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (чинний на момент надання МУО) та п. 2 р. V садибна забудова, пояснювальної записки до генплану.

За результатами перевірки головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області ОСОБА_4 прийнято рішення від 19 березня 2018 року про скасування містобудівних та обмежень № б/н від 19 червня 2013 року на обєкт "Реконструкція, з розширенням незавершеного будівництвом комерційно-житлового комплексу по вул. Фединця, 35 за рахунок суміжних ділянок по вул. Підгірній, 26" в м. Ужгород, замовник ОСОБА_3.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41-1 Закону № 3038 (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 41-1 Закону № 3038, в редакції, чинній на момент проведення перевірки).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (далі Порядок № 698, в редакції чинній на момент проведення перевірки), п. 2 якого передбачено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок. Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.

Згідно з п.п. 1 п. 4 Порядку № 698 з метою здійснення нагляду головні інспектори будівельного нагляду перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду.

Відповідно до п. 5 Порядку № 698 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов'язкові до виконання об'єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об'єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) письмово ініціювати притягнення посадових осіб об'єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити письмове подання про звільнення посадової особи об'єкта нагляду до органу, який здійснив її призначення; 5) вносити письмове подання про позбавлення посадової особи об'єкта нагляду права виконувати певні види робіт до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Вказане кореспондується із положеннями ч. 12 ст. 41 Закону України № 3038.

Відповідно до п. 32 Порядку № 698 якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об'єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Досліджуючи у межах спірних правовідносин питання обґрунтованості виявлених відповідачем порушень на наявність правових підстав для прийняття оскарженого рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 3038 (в редакції, чинній на момент надання містобудівних умов та обмежень) забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону № 3038 (в редакції, чинній на момент надання містобудівних умов та обмежень) проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до ст. 29 Закону № 3038 (в редакції, чинній на момент надання містобудівних умов та обмежень) основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Згідно з п. 8 ст. 1 Закону № 3038 (в редакції, чинній на момент надання містобудівних умов та обмежень) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону № 3038 (в редакції, чинній на момент надання містобудівних умов та обмежень) фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника.

Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

На виконання вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109, затверджено Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст (далі Порядок № 109, чинний на момент надання містобудівних умов та обмежень).

Згідно з п. 2.2 Порядку № 109 (в редакції, чинній на момент надання містобудівних умов та обмежень) для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

Як вже встановлено судом, перевіркою дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності в наданих позивачеві містобудівних умовах та обмеженнях, виявлено порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, та зокрема встановлено відсутність, у поданих для видачі містобудівних умов документів, кадастрової довідки з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру за умови відсутності містобудівного кадастру); фото фіксація земельної ділянки з оточенням.

Разом з тим, суд зазначає, що пункт 4 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698 (в редакції на момент проведення перевірки) уповноважує головних інспекторів під час здійснення будівельного нагляду витребовувати від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади. Крім цього, головні інспектори мають право безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів, приміщень обєктів нагляду та обєктів будівництва, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду.

Однак, відповідач-1 обмежився лише констатацією відсутності документів на час здійснення перевірки, проте жодних дій щодо витребування документів та матеріалів для повного та обєктивного зясування обставин не вчинив.

Щодо посилань у акті перевірки на те, що найменування обєкта будівництва, яке зазначене в п. 1 розділу "Загальні дані" містобудівних умов суперечить п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" суд зазначає, що ні в акті перевірки, ні в рішенні про скасування дії містобудівних умов не зазначено фактичний зміст допущеного порушення, а тільки процитовано вказаний пункт ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво".

Стовно встановлених перевіркою у містобудівному розрахунку розбіжностей у загальній розрахунковій площі земельної ділянки та площею земельної ділянки, що знаходиться у власності позивача, суд зазначає, що на етапі містобудівного розрахунку зазначені показники є умовними та коригуються, уточнюються в процесі будівництва проектною документацією. Така ж позиція викладена у Роз'ясненнях Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 січня 2016 року "Про визначення окремих параметрів містобудівних умов та обмежень".

Щодо встановленої перевіркою невідповідності намірів забудови положенням містобудівної документації на місцевому рівні, суд зазначає, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0105 га за адресою м. Ужгород, вул.Підгірна, 26 цільовим призначенням вказаної земельної ділянки є обслуговування торгового приміщення та відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0380 га за адресою м. Ужгород, вул. Підгірна, 26 її цільовим призначенням є для іншої комерційної діяльності.

Відповідно до п. 9 розділу "Загальні дані" Містобудівних умов і обмежень виданих позивачу функціональним призначенням земельної ділянки є для обслуговування торгового приміщення; для іншої комерційної забудови.

Таким чином, наміри забудови земельних ділянок за адресою м. Ужгород, вул. Підгірна, 26, відповідають цільовому призначенню вказаних земельних ділянок.

Стосовно посилань у акті перевірки на те, що у розділі "Загальні дані" п. 8 "Посилання на містобудівну документацію: генеральний план населеного пункту, план зонування, детальний план території та рішення про їх затвердження (у разі наявності)" відображено не в повному обсязі, суд зазначає, що відповідачами не зазначено в якому саме обсязі повинно бути відображено посилання на містобудівну документацію.

Крім того, із наявних у матеріалах справи містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 19 червня 2013 року, вбачається, що вони містять всі визначені Порядком № 109 дані та їх зміст та форма відповідають законодавчо встановленому додатку.

Також, відповідачами не надані докази на підтвердження, що земельна ділянка на яку видані містобудівні умови та обмеження від 19 червня 2013 року знаходиться на території садибної житлової забудови.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідачами не доведено, що цільове призначення земельної ділянки, на якій здійснюється забудова, не відповідає Генеральному плану міста та не зазначено, яке саме цільове призначення слід зазначити. В той же час, у справі відсутні докази, що свідчать про інші невідповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що рішення головного інспектора будівельного нагляду про скасування дії містобудівних умов та обмежень прийняте за відсутності законних підстав, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Також суд зазначає, що відповідно до 2.4 Порядку № 109 (в редакції, чинній на момент надання містобудівних умов та обмежень) розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

З системного аналізу, вищенаведених норм вбачається, що на час видання позичені містобудівних умов, законодавець визначав, що єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є лише невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням містобудівної документації на місцевому рівні.

Крім того, чинна на момент видачі спірних містобудівних умов та обмежень редакція Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не передбачала можливості скасування містобудівних умов та обмежень. Таку можливість законодавець передбачив лише у Законі України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності" від 17 січня 2017 року № 1817- VIII, який набрав чинності 10 червня 2017 року.

З таких підстав, на думку суду, дія положень щодо здійснення архітектурно-будівельного нагляду не може поширюватись на правовідносини, що виникли на правовідносини, що виникли до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності" від 17 січня 2017 року № 1817- VIII.

Відповідно до ч. 8 ст. 29 Закону № 3038 (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

Однак, суд зазначає, що відповідачем при прийнятті оскарженого рішення не враховано п. 32 Порядку № 698, відповідно до якого, якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Отже, з наведеної норми вбачається, що скасування рішення обєкта нагляду є крайнім заходом, спрямованим на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Цей захід застосовується у випадках, коли у контролюючого органу відсутні інші можливості до забезпечення дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, зокрема, у випадку неможливості усунення виявлених порушень під час перевірки порушень.

Водночас, головним інспектором будівельного нагляду одразу застосовано такий захід як скасування рішення щодо видачі містобудівних умов та обмежень без надання можливості позивачу усунути виявлені перевіркою порушення та без жодного обґрунтування неможливості їх усунення.

Таким чином, субєктом нагляду не дотримано балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів позивача щодо здійснення будівництва обєкта і цілями, на досягнення яких спрямоване здійснення державного нагляду та прийняття оскарженого рішення. Крім того, суд зазначає, що вказане рішення прийнято необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин справи, що мають значення для прийняття такого рішення, а відтак підлягає скасуванню.

Разом з тим, стосовно посилань позивача на те, що ним завершено будівництво до проведення перевірки, суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено правомірності оскарженого рішення про скасування дії містобудівних умов, позовні вимоги щодо визнання вказаного рішення протиправним та його скасування, відповідають вимогам закону та обставинам справи, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, відповідачами не спростовані, в зв'язку з чим позовна заява підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_3 (Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Грибоєдова, буд. 3, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_4 (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Гойди, буд. 8), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, буд. 4, ) про скасування рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_4 від 19 березня 2018 року про скасування містобудівних умов та обмежень б/н від 19 червня 2013 року на обєкт "Реконструкція, з розширенням незавершеного будівництвом комерційно-житлового комплексу по вул. Фединця, 35 за рахунок суміжних ділянок по вул. Підгірній, 26" в м. Ужгород, замовник ОСОБА_3.

3. Стягнути на користь ОСОБА_3 (Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Грибоєдова, буд. 3, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Суддя ОСОБА_5