Справа № 2040/6616/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 серпня 2018 р. Справа № 2040/6616/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Дробязги Т.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Величка А.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 61058, АДРЕСА_1) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (, 61007, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі за текстом - ФОП ОСОБА_3.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі за текстом - ВДВС, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Величко Анатолія Олександровича від 10.08.2018 року про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 55809810.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним не вчинялись дії з невиконання рішення суду. На думку позивача, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року по справі №922/4117/15, з врахуванням ухвали Господарського суду Харківської області від 13.06.2018 року по справі №922/4117/15 про встановлення порядку виконання рішення суду, на нього не покладався обов'язок підписувати акт приймання-передачі земельної ділянки. Позивач зазначає, що земельна ділянка належить Харківській міській раді Харківської області, а не йому, отже складати і підписувати акт приймання-передачі повинен власник земельної ділянки. Також позивач стверджує, що штраф, передбачений ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», може бути накладений на боржника тільки за невчинення боржником особисто певних дій або не виконання зобов'язання утриматись від їх вчинення, проте ні наказом Господарського суду Харківської області від 21.11.2017 року по справі №922/4117/15, ні ухвалою Господарського суду Харківської області від 13 червня 2018 року не покладається на ФОП ОСОБА_3 зобов'язання особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на зміст позову та додатків до нього.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 22.08.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови про накладення штрафу.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, підтримавши доводи викладені у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови від 10.08.2018 року відповідають положенням законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

В провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №922/4117/15 за позовом заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова до Харківської міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, про визнання недійсним рішення Харківської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі та вилучення земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.02.2017 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року рішення Господарського суду Харківської області від 27.02.2017 року скасоване та прийняте нове рішення, яким задоволено позов у повному обсязі. Визнано недійсним пункт 15.2 додатку 2 рішення Харківської міської ради № 1473/14 від 26.02.2014 року. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 29.09.2014 року за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, укладений між Харківською міською радою та ФОП ОСОБА_3. Вилучено у ФОП ОСОБА_3 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2. Стягнуто з Харківської міської ради на користь Генеральної прокуратури України 83067,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Доручено господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

21.11.2017 року Господарським судом Харківської області були видані відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2017 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року у справі №922/4117/15 залишено без змін.

Постановою ВДВС від 14.02.2018 року відкрито виконавче провадження № 55809810 та надано строку на виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області 29.05.2018 року звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про встановлення порядку виконання рішення суду по справі та просив встановити порядок виконання рішення Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/4117/15 від 12.06.2017 року щодо вилучення у ФОП ОСОБА_3 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.06.2018 року по справі №922/4117/15 заява Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення порядку виконання судового рішення № 922/4117/15 - задоволена.

Встановлено порядок виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року по справі № 922/4117/15 в частині вилучення у ФОП ОСОБА_3 на користь Квартирно експлуатаційного відділу земельної ділянки за адресою:АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, наступним чином: вилучити у ФОП ОСОБА_3 та передати Квартирно-експлуатаційному відділу земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2., та скласти акт приймання передачі земельної ділянки.

Попередженням про проведення виконавчих дій від 01.08.2018 року №399557 головним державним виконавцем Величко А.О. відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» повідомлено ФОП ОСОБА_3 про проведення примусового виконання наказу № 922/4117/15 від 21.11.2017 року, виданого Господарським судом Харківської області, про: вилучити у ФОП ОСОБА_3 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2., що відбудеться 10 серпня 2018 року о 10:00 годині за адресою: АДРЕСА_2.

10 серпня 2018 року державним виконавцем Величко А.О. за адресою АДРЕСА_2, було проведено виконавчі дії, про що складено акт державного виконавця.

ФОП ОСОБА_3 не підписав акт приймання-передачі земельної ділянки, у зв'язку з чим державним виконавцем Величко А.О. було винесено постанову від 10.08.2018 року про накладення на ФОП ОСОБА_3 штрафу в розмірі 1700,00 грн..

З оскаржуваної постанови про накладення штрафу вбачається, що вона прийнята у зв'язку з невиконанням без поважних причин, на думку відповідача, у встановлений виконавцем строк рішення суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, є Харківська міська рада Харківської області.

Суд звертає особливу увагу, що в графі «Дата, час державної реєстрації» зазначено: 18.07.2013 року.

За таких обставин суд констатує, що право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстровано за Харківською міською радою з 18.07.2013 року.

В судовому засіданні з боку представника відповідача надані усні пояснення з яких вбачається, що земельна ділянка, яка розташована за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2 не належала позивачу, а перебувала в його оренді за договором з Харківською міською радою від 29.09.2014 року. Зазначений договір визнано недійсним згідно з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року.

Згідно з ст. 181-182 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

З викладених статей, а також з інформаційної довідки суд приходить до висновку, що Харківська міська рада Харківської області є власником спірної земельної ділянки, а не ФОП ОСОБА_3.

Законом України «Про виконавче провадження», як і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 N512/5 (далі: Інструкція з організації примусового виконання рішень), не наведено визначення документу «акт приймання передачі земельної ділянки», вимог до його оформлення, змісту, осіб, які його підписують.

Найбільш наближеним по суті до «акту приймання передачі земельної ділянки» суд вбачає акт передачі, передбачений ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Згідно з п. 23 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, виконавець в присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі, і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис. В акті зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, прізвища, імена та по батькові виконавця, сторін виконавчого провадження та інших осіб, які беруть участь у передачі майна, короткий опис майна. Акт підписується виконавцем та сторонами виконавчого провадження, а також іншими особами, які беруть участь у передачі майна. У разі відмови сторін виконавчого провадження від підпису про це зазначається в акті.

З наведеного слідує, що підписання акту передачі є правом сторін виконавчого провадження, а не обов'язком. Відмова боржника від підписання акту передачі не тягне за собою його притягнення до відповідальності за невиконання рішення суду.

Особою, яка підписує акт приймання-передачі, може бути власник; особа, яка має відповідне речове право на земельну ділянку; представник вказаних осіб. ФОП ОСОБА_3 не є жодною з перелічених осіб, не має прав володіти, користуватися або розпоряджатися спірною земельною ділянкою, отже не мав обов'язку і права підписувати акт приймання-передачі земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13 червня 2018 року, якою встановлено порядок виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року по справі № 922/4117/15 не конкретизовано, хто саме має складати і підписувати акт приймання-передачі земельної ділянки. Висновки державного виконавця, що це має бути ФОП ОСОБА_3, не підтверджені фактичними обставинами справи і приписами законодавства.

Серед іншого суд зазначає, що в судовому засіданні з боку представника відповідача зазначено, що факт відмови від підписання акту від 10.08.2018 року «вилучення та передачі майна стягувачу» не є законодавчим підґрунтям для не проведення зазначеного вилучення, судом в ході розгляду справи також не встановлено законодавчо обумовлених підстав для цього.

Одночасно з цим суд, беручи до уваги відсутність підстав для проведення вилучення земельної ділянки та кореспондуючи їх з обставинами винесення оскаржуваної постанови від 10.08.2018 року, зазначає про відсутність факту невиконання рішення суду з боку ФОП ОСОБА_3, оскільки факт його відмови, чи його уповноваженого представника в рамках виконавчого провадження від підписання акту «вилучення та передачі майна стягувачу» не є законодавчо обумовленим перешкоджанням державному виконавцю в рамках виконавчого провадження № 55809810.

Також, іншу підставу для задоволення позовної заяви суд вбачає в наступному.

Законом України «Про виконавче провадження» на органи державної виконавчої служби законодавством покладено виконання рішень як майнового, так і немайнового характеру. Виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення є рішеннями немайнового характеру, виконання яких регулює розділ VIII Закону України «Про виконавче провадження».

До рішень немайнового характеру відносяться рішення: про поновлення на роботі; про вселення стягувача; про виселення боржника; про відібрання дитини та інші рішення, за якими боржника зобов'язано особисто вчинити певні дії на користь стягувача чи утриматися від здійснення таких дій. Загальні умови виконання таких рішень визначено статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» і в розділі ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Рішення про вилучення земельної ділянки є рішенням майнового характеру, оскільки його реалізація впливає на склад майна особи. Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, розташована в розділі ІІХ «Порядок звернення стягнення на майно боржника», що також свідчить про майновий характер рішення.

Господарський суд Харківської області в ухвалі від 13 червня 2018 року по справі №922/4117/15, якою встановлено порядок виконання рішення суду, також дійшов висновку, що рішення про вилучення у ФОП ОСОБА_3 земельної ділянки є рішенням майнового характеру, оскільки ухвалу обґрунтовано ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» і п. 23, 24 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, тобто, нормами, які встановлюють порядок виконання судових рішень майнового характеру.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року по справі №922/4117/15 в частині вилучення у ФОП ОСОБА_3 земельної ділянки, з врахуванням ухвали Господарського суду Харківської області від 13.06.2018 року по справі №922/4117/15 про встановлення порядку виконання рішення суду, є рішенням майнового характеру.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З наведеної статті вбачається, що штраф, передбачений ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», може бути накладений на боржника тільки за невчинення боржником особисто певних дій або не виконання зобов'язання утриматись від їх вчинення, тобто, за невиконання рішення суду немайнового характеру.

Наказ Господарського суду Харківської області від 21.11.2017 року по справі №922/4117/15 не покладає на ФОП ОСОБА_3 зобов'язання особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, не вимагає від нього жодних активних дій; рішення суду може бути виконане за відсутності волевиявлення боржника до його виконання.

Невиконання рішення суду про передачу предметів, зазначених у виконавчому документі, тягне за собою наслідки, передбачені ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», а не ст. 63 та 75. Проте, з оскаржуваної постанови вбачається, що при її прийнятті державний виконавець керувався ст. 60, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, одночасно статтями, якими передбачено наслідки невиконання рішень і майнового, і немайнового характеру.

У зв'язку з викладеним, постанова державного виконавця про накладення штрафу, прийнята на підставі ст. 60, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», підлягає скасуванню.

Практикою Європейського суду з прав людини сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права. Зокрема, у пункті 61 Рішення «Брумареску проти Румунії» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права («Brumarescu v. Romania» № 28342/95). Крім цього, у пункті 10 справи «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови» Суд зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку («Judgment in the Case of Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. Moldova» № 45701/99).

У силу ч. 4 ст. 242 КАС України, судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, всупереч обов'язку доказування, закріпленому у ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваної постанови.

Таким чином, за результатами системного аналізу приписів зазначеного законодавства у взаємозв'язку з обставинами даної справи, керуючись ст. 245 КАС України (повноваження суду при вирішенні справи), суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 61058, АДРЕСА_1) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (, 61007, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Величко Анатолія Олександровича від 10.08.2018 року про накладення штрафу на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 61058, АДРЕСА_1) у виконавчому провадженні № 55809810.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (, 61007, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 61058, АДРЕСА_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 23.08.2018 року.

Суддя Супрун Ю.О.