Справа № 804/2211/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Справа № 804/2211/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії, -
27.04.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви від 16.04.2018 року позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900-VІІІ, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 р., яка виготовлена ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області і не протирічить законам України, починаючи з 01 січня 2016 року, розрахувавши всі її грошові складові в розмірі 90%, згідно моєї вислуги років;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити мені одноразово своєчасно недоотримані суми пенсії за минулий час з 1 січня 2016 року без обмеження будь-яким строком;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати в установлений судом місячний термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ. Через суттєві зміни в законодавстві України міліція була ліквідована та створена Національна Поліція України. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 29.12.2015 року №900-VIII (далі - Закон № 900-VIII) внесені зміни у ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, де законодавець передбачив, що перерахунок пенсій особам, які одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, встановлених законодавством для поліцейських. Позивач вважає, що право на перерахунок пенсії в нього виникло з моменту набрання чинності положень Закону України № 900-VIII, тобто з 01.01.2016 року. Позивач зазначає, що має гарантоване право на перерахунок пенсії в зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом. Відповідачем було отримано від Ліквідаційної комісії УМВС у Дніпропетровській області довідку про визначення складових грошового забезпечення для посади, яку займав позивач за новими видами грошового забезпечення, встановлених законодавством для поліцейських. Однак, всупереч діючому законодавству відповідачем не здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі зазначеної довідки.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України до суду надав відзив на позов, в якому зазначено, що на виконання вимог пунктів другого та третього Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (в редакції до 24.02.2018 року) (ділі Порядок № 45), листом №4019/02/22-2017 від 22.03.2017 року Міністерство внутрішніх справ України повідомило Пенсійний фонд України про підстави перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ з 01.01.2016 року. Міністерством внутрішніх справ України повідомлено, що повноваження з видачі довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, звільненим зі служби, залишається за ліквідаційними комісіями ГУМВС (УМВС) в областях та в м. Києві.
29.03.2017 року Головним управлінням було отримано лист Пенсійного фонду України №9493/02-23 від 28.03.2017 року щодо підготовки та надання ліквідаційними комісіями списків осіб, які мають право на перерахунок пенсії. Водночас, зазначеним листом було повідомлено, що перерахунок та виплату перерахованих пенсій необхідно забезпечити лише після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.
За супровідним листом № 8395/03/04 від 03.04.2017 року Головним управлінням до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області були надані відповідні списки осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України для перерахунку пенсії з 01.01.2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року, як це було передбачено Порядком №45 (в редакції до 24.02.2018 року).
Упродовж травня - червня 2017 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поступово були надані довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсій усім особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, в тому числі і позивача. Водночас, користуючись правом перевірки вказаних довідок, наданих пунктом 9 Порядку № 45, Головним управлінням були виявлені помилки в усіх довідках щодо невідповідності середніх розмірів премії, зазначених у довідках, розміру премії, який повинен бути зазначений у відповідності із пунктом 5 Порядку №45, а саме: премії у довідках були зазначені в середньому розмірі, що фактично виплачені в грудні 2015 року, замість січня 2016 року.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв'язку із цим, Пенсійним фондом України було сформовано потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій та направлено до Міністерства соціальної політики України. Перерахунок пенсій та їх виплата у перерахованому розмірі мала бути забезпечена після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. За таких обставин, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було позбавлено можливості провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, оскільки Головне управління діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Також, відповідач зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України у постанові від 21 лютого 2018р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» встановлено механізм, відповідно до якого буде здійснюватися перерахунок та виплата доплати до пенсії вищезазначеним особам протягом 2019 2020 років після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету України.
На виконання зазначеної постанови ОСОБА_2 перерахована пенсія з 01.05.2018 року. Основний розмір пенсії складає 70% грошового забезпечення з урахуванням вислуги років 33 роки та складає 6320,57 грн. Крім того, відповідачем суми перерахунку пенсії за період з січня по квітень 2018 року були виплачені позивачу, що підтверджується залученим до матеріалів справи Розрахунком від 04.05.2018 року.
Ухвалою суду від 18.04.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг (п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України).
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 263 КАС України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесенні рішення виходить з наступного.
Судом встановлено, що 20.06.2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою в якій просив здійснити перерахунок і виплату призначеної пенсії, починаючи з 01.01.2016 року у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови Кабінету міністрів України від 13.02.2008 року № 45.
З матеріалів справи також вбачається, що в грудні 2017 року позивач звернувся із запитом до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області в якому просив повідомити про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
29.01.2018 року позивач знову звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку і виплату пенсії з 01.01.2016 року в розмірі 90% грошового забезпечення, згідно вислуги років та надати довідку про грошові складові та розмір пенсії з 2018 року.
З наявних матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 04.05.2018 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» № 103 від 21.02.2018 року.
Так, згідно наданого відповідачем розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_2, грошове забезпечення для перерахунку пенсії складає 9029,39 грн.:
- посадовий оклад - 3100,00;
- оклад за звання підполковник міліції - 2200,00;
- надбавка за стаж служби 45 % - 2385,00;
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень 465,00 грн.;
- премія 10,79 % - 879,39 грн.
Розмір пенсії, обчислений з даного грошового забезпечення з 01.05.2018 року, складає 6320,57 грн. (70% грошового забезпечення з урахуванням вислуги років 33 роки).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку призначеної пенсії з 01.01.2016 року та обчислення розміру підвищення пенсії, виходячи не з 90%, а з 70% грошового забезпечення, визначеного на 01.01.2016 року, позивач звернувся до суду із позовом.
Вирішуючи спір суд зазначає, що спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XIII (далі - Закон №2262-XII) «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених для поліцейських.
Статтю 63 Закону №2262-XII доповнено вказаною частиною згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900-VIII, який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 29.12.2015).
Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до абзацу другого розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580 VIII, за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.
Відтак, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичне складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.
Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Згідно пункту 2 Порядку № 45 на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.
Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).
Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Таким чином, Порядком №45 передбачено, що Міністерство внутрішніх справ України повідомляє Пенсійний фонд України про підстави перерахунку пенсій. В свою чергу, Пенсійний фонд України повідомляє головні управління в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління складають відповідні списки таких осіб та подають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії - органам, з яких особи були звільнені із служби.
Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п'ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України (п. 3 Порядку № 45).
Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі (п. 4 Порядку № 45).
При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», перерахування пенсій відповідним категоріям військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, є обовязком Пенсійного фонду України.
З матеріалів справи вбачається, що обґрунтовуючи причину не проведення своєчасно перерахунку пенсії ОСОБА_2, відповідач посилається на відсутність необхідного фінансування з Державного бюджету України та зобовязання здійснити такий перерахунок після отримання необхідних коштів.
Суд не може прийняти до уваги такі доводи відповідача та зазначає, що 15.02.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результати розгляду зразкової справи Пз/9901/8/18 (820/6514/17) прийняв рішення в адміністративній справі за позовом громадянина до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.
Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду у своєму рішенні зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», яка набрала чинності 02.12.2015 року.
Згідно зі статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Верховний Суд також зазначив, що посилання відповідача на відсутність коштів на проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує право мирно володіти своїм майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином Суд дійшов висновку, посилаючись на рішення Європейського суду у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.
Зазначене рішення Верховного Суду набрало законної сили 17.03.2018 року.
Згідно з вимогами частини третьої статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
За таких обставин суд зазначає, що протягом 1 року (з травня 2017 року по 04.05.2018 року) відповідачем не виконувався обовязок щодо перерахування та виплати пенсії позивача, що свідчить про безпідставну бездіяльність відповідача в даних відносинах та обґрунтованість тверджень позивача про порушення його прав та інтересів.
З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» - підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії на підставі Довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області починаючи з 01 січня 2016 року, розрахувавши всі її грошові складові в розмірі 90%, згідно вислуги років 33 роки, суд зазначає наступне.
З матеріалів пенсійної справи вбачається, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.01.2011 року ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу років із розрахунку 90% грошового забезпечення, з урахуванням вислуги років 33 роки, з 01.01.2011 року, розмір якої складав 3695,70 грн.
На підставі Довідки про розмір грошового забезпечення від 30.05.2012 року, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивачу було здійснено перерахунок розміру пенсії, виходячи із розрахунку 90% грошового забезпечення, з урахуванням вислуги років 33 роки, розмір якої з грудня 2012 року складав - 4545,71 грн.
Судом також встановлено, що 04.05.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перерахунок призначеної позивачу пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року з 01.05.2018 року, виходячи із розрахунку 70% грошового забезпечення, з урахуванням вислуги років 33 роки, розмір якої з 01.05.2018 року складає 6320,57 грн.
Як зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, що при проведенні перерахунку пенсії позивачу в травні 2018 року, були враховані положення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, чинній на момент перерахунку, якими визначаються розміри пенсій за вислугу років, та відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 100%, до категорії 2 95%.
У звязку із наведеним, відповідачем і було здійснено розрахунок розміру підвищення пенсії з 01.05.2018 року виходячи з визначення його максимального розміру у відповідності до умов, передбачених ч. 2 ст. 13 Закону України № 2262-ХІІ.
Між тим, суд вважає такі висновки відповідача помилковими, а здійснення розрахунку розміру підвищення пенсії з 01.05.2018 року виходячи з розрахунку 70% грошового забезпечення позивача, безпідставним, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_2 (01.01.2011 року), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір грошового забезпечення. Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166 VII, який набрав чинності з 01.04.2014 року, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема частиною 2 передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Таким чином, з 1 квітня 2014 року положення частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення максимального розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї.
З урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166 VII зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а потім 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Аналогічні висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.04.2018 року по справі № 175/1665/17 (2-а/175/41/17).
Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі, суд зазначає, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України [перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 лип:я 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та[правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.
Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року № 21-420а13 та № 21-348а13, від 17 грудня 2013 року № 21-445а13.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії позивача максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві, а саме - 90 % від грошового забезпечення.
За таких обставин, права позивача повинні бути відновлені шляхом зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату належних позивачу сум відповідно до вимог законодавства, а саме, виходячи з розрахунку 90% грошового забезпечення позивача.
Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести виплату перерахованої з 01.01.2016 року пенсії одноразово, суд зазначає наступне.
21.02.2018 року Кабінет Міністрів України відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» прийняв постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 (далі - Постанова № 103).
Відповідно до п. 3 Постанови № 103, було передбачено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.
Пунктом 5 Постанови № 103 передбачено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45.
Тобто, постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року встановлено новий механізм перерахування та виплати пенсій пенсіонерам органів внутрішніх справ, яким право на отримання пенсії не порушено, а відстрочено лише виплату перерахованих пенсій на певний період
З матеріалів справи вбачається, що відповідач, у відповідності до абзацу 1 п. 3 та п. 5 Постанови № 103 від 21.02.2018 року здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року та здійснив виплату донарахованої пенсії за період з січня 2018 року по квітень 2018 року.
Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 на час подання позивачем до суду адміністративного позову не оскаржується, є чинною та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Суд також зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини «Великода проти України» від 03.06.2014 року, суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.
Таким чином суд вважає, що відсутні підстави для зобовязання відповідача нарахувати та виплатити одноразово своєчасно недоотримані суми пенсії.
Щодо вимог позивача про встановлення судового контролю, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до змісту статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, і має застосовуватися у виключних випадках.
Разом з тим, слід вказати, що позивач зазначаючи про необхідність встановлення судового контролю не зазначає про причини такої (необхідності) чи обставини, які б свідчили, що рішення суду ухвалене у даній справі не буде виконано відповідачем.
Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень ч. 3 ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями ст.ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1