Справа № 489/2004/17
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2004/17
Номер провадження 2-а/489/14/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Мазницька Н.Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до відповідача, яким просив визнати протиправними дії лейтенанта поліції ОСОБА_4 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР №446665 від 20.04.2017 року.

Позивач вказує на те, що 20.04.2017 року він рухався на транспортному засобі марки «Hyundai IV35», державний номер ВЕ7470АT, на 122 км автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ». Його було зупинено інспектором патрульної поліції та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху БР №446665 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що позивач керуючи автомобілем здійснив обгін службового автомобілю патрульної поліції в умовах недостатньої видимості, перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив вимоги ПДР України.

Вважаючи дії відповідача неправомірними та такими, що порушують вимоги ст.ст. 278,279 КУпАП, позовні вимоги ОСОБА_1, обґрунтовує тим, що:

-інспектором поліції було незаконно доставлено позивача до відділу поліції для складання постанови про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 122 КУпАП, віднесено до компетенції поліції та уповноважує даний орган розглядати справи на місці вчинення адміністративного правопорушення;

-інспектор поліції при винесені постанови про адміністративне правопорушення не було складено протокол, згідно з яким особа, яка притягується до відповідальності має право викласти свої пояснення та заперечення, а також зазначити свідків та докази;

-відповідач не надав можливість скористатися у повному обсязі своїм правами передбаченими ст. 268 КУпАП (давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання тощо).

Відповідач, згідно наданого відзиву проти позову, заперечував проти його задоволення та вважає його безпідставним, з огляду на те, що:

-20.04.2017 року під час патрулювання інспекторами патрульної поліції було виявлено факт адміністративного правопорушення, а саме водій рухаючись на транспортному засобі марки «Hyundai IV35», державний номер ВЕ7470АT, на 122 км автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», здійснив обгін в умовах недостатньої видимості;

-інспектором було вирішено зупинити транспортний засіб ОСОБА_1відповідно до ч.1 п.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», після зупинки транспортного засобу;

- факт правопорушення зафіксовано на відеозаписі та працівниками поліції правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача.

05.05.2017 року згідно Ухвали провадження у справі відкрито.

Відповідно до Ухвали від 01.03.2018 року, оголошеної в судовому засіданні, Департамент патрульної поліції Національної поліції України залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

Також згідно Ухвали від 01.03.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою від 20.04.2018 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до Ухвали від 14.05.2018 року за клопотанням позивача справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач лейтенант поліції ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог заперечував.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судовому засіданні проти позову заперечував.

Встановивши фактичні обставини, з'ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані сторонами докази, суд виходить з такого.

20.04.2018 ОСОБА_1, керуючи «Hyundai IV35», державний номер ВЕ7470АT, рухався по автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», на 122 км. здійснив обгін службового автомобілю патрульної поліції.

Інспектором роти №2 батальйону №4 УПП у м. Миколаєві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 автомобіль позивача було зупинено та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №446665 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

При цьому у Постанові зазначено, що ОСОБА_1 в умовах недостатньої видимості ( в темну пору доби, за несприятливих умов: йшов дощ), здійснив обгін та перетнув при обгоні суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 14.6 г) ПДР України.

Відповідно до пояснень, долучених до матеріалів справи, позивач не визнав наявність правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил обгону тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 14.6 г) ПДР України обгін заборонено в умовах недостатньої видимості.

Згідно п. 1.10 ПДР України недостатня видимість видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу снігопаду тощо.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Доводи позивача про те, що відповідачем було розглянуто адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, відразу на місці зупинки автомобіля, чим порушив положення ст. 258 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги через наступне.

Так, відповідно до положеньст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другійстатті 258 КпАП Українивизначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

ЗаКпАП Українидо цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху .

При цьому, частина 2 цієї статті передбачає, що поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до розд.3 ч.4 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

При цьому, згідно з розд.3 ч.9 Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Зі змісту наданого відповідачем відеозапису вбачається, що події, які відбувались за участю автомобіля позивача було зафіксовано на камеру з відео реєстратору автомобіля патрульної поліції. З вказаного запису, дослідженого судом, вбачається те, що позивач дійсно здійснив обгін. Проте дані, що ця подія відбулася за умов недостатньої видимості відсутні. Сам по собі рух транспорту у нічний час та під час дрібного дощу не може вважатись пересуванням в умовах недостатньої видимості. Крім того наявність на полосі руху суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 не підтверджено записом.

Опитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували існування суцільної лінії дорожньої розмітки на полосі руху та стверджували, що видимість була звичайною в умовах нічного часу та дрібного дощу, з огляду на світло від фар автомобілів, її не можливо вважати недостатньою.

Таким чином, суд вважає недоведеним наявність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення , отже постанова підлягає скасуванню через її винесення без достатніх правових підстав.

Щодо позовних вимог в частині визнання дій інспектора патрульної поліції неправомірними, суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки зі змісту відеозаписів наданих відповідачем вбачається, що інспектор діяв в межах повноважень, наданих йому згідно чинного законодавства.

Згідно ст. 139 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 про визнання дій протиправними- відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БР №446665 від 20.04.2017 року - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28.08.2018.

Суддя Н.С. Тихонова