Справа № 9901/568/18
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20 серпня 2018 року

Київ

справа №9901/568/18

адміністративне провадження №П/9901/568/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Шипуліної Т.М.

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А., Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

за участю: секретаря Жидецької В.В.,

представника відповідача Лисюка М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу П/9901/568/18 за позовом ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання рішення протиправним і нечинним, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ДОВОДІВ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

ОСОБА_2 звернувся з позовом про визнання протиправним і нечинним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.04.2018, яким ОСОБА_2 не допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання судді на відповідність займаній посаді - «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано таким, що не відповідає займаній посаді судді та рекомендовано Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення ОСОБА_2 з посаді судді Апеляційного суду Тернопільської області; зобов'язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України допустити ОСОБА_2 до другого етапу кваліфікаційного оцінювання судді на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що , що спірне рішення суперечить керівним документам та законодавству щодо проведення кваліфікаційного оцінювання. Спірне рішення прийняте внаслідок неправильного застосування Комісією положень нормативно-правових актів щодо наслідків набрання суддею менше мінімально допустимого балу за результатами виконання практичного завдання. Відповідач помилково ототожнив правові наслідки набрання суддею менше мінімально допустимого бала за результатами виконання практичного завдання із наслідками набрання суддею менше мінімально допустимого бала за результатами складення іспиту та відповідно безпідставно застосував такі наслідки до позивача, який набрав більше мінімально допустимого балу за результатом складення іспиту (за результатами виконання практичного завдання та анонімного тестування) .

Відповідач проти позову заперечує, оскільки рішення 26.04.2018 прийнято відповідно до вимог законодавства. Так, особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді визначені розділом V Положення «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді», пунктом 9 якого встановлено, що мінімально допустимий бал іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді - 50 відсотків від максимально можливого бала, встановленого в межах цього іспиту. Оскільки суддя ОСОБА_2 за результатами виконання практичного завдання отримав менше 50 відсотків від максимально можливого бала за виконання цього завдання, він не склав іспиту, відповідно не може бути допущений до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди». У зв'язку з цим Комісія прийняла спірне рішення, яким визнала суддю Апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2 таким, що не відповідає займаній посаді.

ІІ. КЛОПОТАННЯ СТОРІН ТА ІНШІ ПРОЦЕСУУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

ОСОБА_2 14.05.2018 (вх. від 16.05.2018) звернувся з позовом про визнання протиправним і нечинним рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.04.2018 про недопуск до другого етапу кваліфікаційного оцінювання судді на відповідність займаній посаді - «Дослідження досьє та проведення співбесіди», та визнання таким, що не відповідає займаній посаді судді та про рекомендацію Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Апеляційного суду Тернопільської області; зобов'язання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України допустити ОСОБА_2 до другого етапу кваліфікаційного оцінювання судді на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2018 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Шипуліна Т.М. (суддя-доповідач), Бившева Л.І, Гончарова І.А., Олендер І.Я., Ханова Р.Ф.

Відповідно до частин першої та другої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Адміністративні справи, зазначені у пунктах 1-3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п'яти суддів.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі викладеного Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. ухвалою від 18.05.2018 відкрив провадження по справі №П/9901/568/18 за позовом ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання рішення протиправним і нечинним, зобов'язання вчинити дії та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання 11.06.2018.

Крім того, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у відповідача: рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.04.2018, яким позивача визнано таким, що не відповідає займаній посаді судді, не допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання судді на відповідність займаній посаді та рекомендовано Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення його з посади судді Апеляційного суду Тернопільської області; екзаменаційних відомостей із визначеними ОСОБА_2 даними про одержані ним оцінки та бали за результатами оцінювання складеного ним анонімного тестування та виконання практичного завдання; інформацію про результати ОСОБА_2 на першій стадії іспиту - за складене анонімне письмове тестування із зазначенням кількості одержаних балів, кількості максимально можливих на цій стадії балів та мінімально можливого на цій стадії балу, та результати ОСОБА_2 на другій стадії іспиту - за практичне завдання із зазначенням кількості одержаних балів, кількості максимально можливих на цій стадії балів та мінімально можливого на цій стадії балу.

У судове засідання 11.06.2018 позивач не з'явився, подав суду клопотання про відкладення розгляду справи через його хворобу, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 30.07.2018.

У судове засідання 30.07.2018 сторони не з'явилися, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Від позивача суду найшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду. У зв'язку з викладеним судом відкладено розгляд справи на 20.08.2018.

У судове засідання 20.08.2018 ОСОБА_2 не прибув, у зв'язку із надходженням клопотання про розгляд справи без участі позивача суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього.

IІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

ОСОБА_2 Указом Президента України від 13.08.2002 №712/2002 був призначений на посаду судді Збаразького районного суду Тернопільської області.

Постановою Верховної Ради України від 20.03.2008 №238-VI ОСОБА_2 призначений на посаду судді Тернопільського окружного адміністративного суду.

Постановою Верховної Ради України від 22.12.2011 №4239-VI ОСОБА_2 призначений на посаду судді Апеляційного суду Тернопільської області.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20.10.2017 №106/зп-17 призначено кваліфікаційне оцінювання 999 суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, у тому числі і судді Апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2.

Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 29.01.2018 №7/зп-18 проведення іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді, призначеного згідно з рішенням від 20.10.2017 №106/зп-17, та встановлено мінімально допустимий бал іспиту - 50 відсотків від максимально можливого бала у разі набрання суддею: 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за складення анонімного письмового тестування; 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання.

Крім того, рішенням від 29.01.2018 №7/зп-18 визначено черговість стадій складення іспиту: перша стадія - анонімне письмове тестування; друга стадія - виконання практичного завдання.

Пунктами 4, 5 та 6 рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 29.01.2018 №7/зп-18 встановлено, що для суддів апеляційних судів кількість запитань у тестовому завданні становить 100, практичних завдань - 1. Виконання практичного завдання здійснюватиметься із використанням комп'ютерної техніки.

За результатами складення анонімного письмового тестування суддя ОСОБА_2 отримав 79,2 бала (з максимально можливих 90), за виконання практичного завдання - 58 бали (з максимально можливих 120).

За наслідками визначення результатів кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді за підсумками іспиту суддів місцевих та апеляційних судів та вирішення питання щодо допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди» рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.04.2018 №555/ко-18 суддю Апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2 визнано таким, що не склав іспиту для суддів місцевих та апеляційних судів, призначеного рішенням Комісії від 29.01.2018 №7/зп-18; відмовлено ОСОБА_2 у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє і проведення співбесіди», призначеного рішенням Комісії від 20.10.2017 №106/зп-17; визнано ОСОБА_2 таким, що не відповідає займаній посаді та рекомендовано Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.04.2018 №555/ко-18 мотивовано тим, що відповідно до вимог підпунктів 5.1.1.1 та 5.1.1.2 пункту 5 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.11.2016 №143/зп-16, максимально можливий бал за показником рівня знань у сфері права становить 90 балів, за показником рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні - 120 балів. Суддя ОСОБА_2 за результатами складення анонімного письмового тестування отримав 79,2 бала, за виконання практичного завдання - 58 балів.

Комісія встановила, що за результатами виконання практичного завдання суддя ОСОБА_2 отримав менше 50 відсотків від максимально можливого бала, а тому він не склав іспиту та відповідно не може бути допущений до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє і проведення співбесіди».

На підставі викладеного відповідач дійшов висновку, що суддя ОСОБА_2 не відповідає займаній посаді за критерієм професійної компетентності, у зв'язку з чим є підстави для того, щоб рекомендувати Вищій раді правосуддя розглянути питання про його звільнення із займаної посади.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Згідно з підпунктом 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.

Відповідно до пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя на підставі подання відповідної колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Згідно з частиною п'ятою статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Відповідно до частини першої статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України.

Згідно з частиною другою статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» іспит є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією.

Порядок проведення іспиту та методика встановлення його результатів затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Тестові та практичні завдання іспиту складаються з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України зобов'язана забезпечити прозорість іспиту. На кожному етапі та під час оцінювання результатів можуть бути присутніми будь-які заінтересовані особи.

Відповідно до частини першої статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Згідно з частиною другою статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини третьої статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання; 3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання; 4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

Згідно Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.11.2016 №143/зп-16 (далі - Положення), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кваліфікаційне оцінювання - це встановлена законом та цим Положенням процедура визначення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України (далі - Комісія) здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді або оцінювання відповідності судді займаній посаді за визначеними законом критеріями.

Відповідно до пункту 1 розділу V «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді» Положення організація та проведення кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності судді займаній посаді здійснюється за правилами, встановленими цим Положенням, з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Відповідно до пунктів 4-6 розділу І «Загальні положення» Положення кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Комісія. Якщо не ухвалене інше рішення, першим етапом кваліфікаційного оцінювання є складення іспиту. У разі ухвалення рішення Комісії про зміну черговості етапів кваліфікаційного оцінювання порядок допуску до наступного етапу та застосування мінімально допустимих балів визначається зазначеним рішенням.

За результатами одного етапу кваліфікаційного оцінювання Комісія ухвалює рішення щодо допуску судді (кандидата на посаду судді) до іншого етапу кваліфікаційного оцінювання.

Згідно з пунктами 1 та 2 Порядку проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 04.11.2016 №144/зп-16 (далі - Порядок), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, іспит - це встановлений Законом етап кваліфікаційного оцінювання, який є основним засобом виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону судді та/ або кандидата на посаду судді (далі - учасник іспиту).

Іспит проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності учасника іспиту здійснювати правосуддя у відповідному суді або для оцінювання відповідності учасника іспиту займаній посаді судді за критерієм професійної компетентності. Іспит відбувається шляхом складення учасником іспиту анонімного письмового тестування та виконання письмового практичного завдання.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення відповідність судді критерію професійної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: рівень знань у сфері права; рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні; ефективність здійснення правосуддя; діяльність щодо підвищення фахового рівня.

За змістом пунктів 2 і 3 глави 2 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення показники «рівень знань у сфері права» та «рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні» оцінюються під час іспиту на підставі відповідно анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання.

Згідно з пунктом 14 розділу ІІІ «Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання» Положення іспит проводиться з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією.

Іспит складається з двох стадій: 1) складення анонімного письмового тестування; 2) виконання практичного завдання.

Рішення про черговість стадій проведення іспиту ухвалює Комісія. Якщо не ухвалене інше рішення, першою стадією іспиту є складення анонімного письмового тестування. У разі ухвалення рішення Комісії про зміну черговості стадій складення іспиту порядок допуску до наступної стадії та застосування мінімально допустимих балів визначається зазначеним рішенням.

Для цілей проведення іспиту Комісія на підставі відповідних рішень: 1) визначає мінімально допустимі бали анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання; 2) затверджує деперсоніфіковані (кодовані) та персоніфіковані (декодовані) результати анонімного письмового тестування та практичного завдання; 3) визначає мінімально допустимий бал іспиту та затверджує його результати.

Відповідно до підпункту 6.1 пункту 6 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення мінімально допустимим є бал, отриманий за результатами оцінки критерію кваліфікаційного оцінювання, який дозволяє судді (кандидату на посаду судді) продовжувати участь у кваліфікаційному оцінюванні.

Згідно з підпунктами 6.2.1-6.2.3 підпункту 6.2 пункту 6 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення мінімально допустимий бал визначається для: анонімного письмового тестування; виконання практичного завдання; іспиту.

Відповідно до підпунктів 6.3., 6.4. пункту 6 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення мінімально допустимі бали при складенні анонімного письмового тестування та виконанні практичного завдання визначаються рішенням Комісії за критеріальним методом відповідно до Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів. Мінімально допустимий бал при виконанні практичного завдання встановлюється для визначення мінімально допустимого бала іспиту.

Мінімально допустимий бал іспиту визначається рішенням Комісії за сумою мінімально допустимих балів анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання.

Відповідно до пункту 18 розділу V «Опрацювання матеріалів складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання» Порядку загальним результатом складення іспиту є сума балів, отримана учасником іспиту за результатами складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання.

Згідно з пунктом 9 розділу V «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді» Положення мінімально допустимий бал іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді ? 50 відсотків від максимально можливого бала, встановленого в межах цього іспиту.

Згідно з пунктом 10 розділу V «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді» Положення за результатами кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності займаній посаді Комісія ухвалює одне з таких рішень: про відповідність займаній посаді судді; про невідповідність займаній посаді судді.

V. ОЦІНКА СУДУ

Суд, вивчив доводи позивача та відповідача, дослідив матеріали справи та перевірив їх належними та допустимими доказами, дійшов таких висновків.

ОСОБА_2 проходив кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді відповідно до пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», для якого визначено особливий порядок розділом V «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді» Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення.

Згідно з пунктом 9 розділу V «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді» Положення мінімально допустимий бал іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді ? 50 відсотків від максимально можливого бала, встановленого в межах цього іспиту.

Вища кваліфікаційного комісія суддів України, встановивши мінімально допустимий бал іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів, зокрема, апеляційних судів, в кількості, яка становитиме 50 відсотків від максимально можливого бала, встановленого в межах такого іспиту, своїм рішенням від 29.01.2018 №7/зп-18 деталізувала (конкретизувала) яким чином цей мінімально допустимий бал іспиту повинен визначатися.

Так, суддя вважатиметься таким, що набрав мінімально допустимий бал іспиту, якщо він набрав половину або більше половини від максимально можливого бала за складення анонімного письмового тестування та половину або більше половини від максимально можливого бала за виконання практичного завдання.

З урахуванням визначених у підпунктах 5.1.1.1. та 5.1.1.2 підпункту 5.1 пункту 5 глави 6 розділу ІІ Положення максимально можливих балів, які можна отримати за такими показниками критерію професійної компетентності судді як «рівень знань у сфері права» (90 балів) та «рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні» (120 балів), мінімально допустимим результатом іспиту як етапу оцінювання є 105 балів, який є сумою двох доданків: 45 балів і 60 балів, які є кількісним виразом мінімального п'ятдесятивідсоткового прохідного балу, встановленого для кожної із двох вказаних стадій іспиту.

ОСОБА_2 за виконання практичного завдання отримав 58 балів, що становить менше 50 відсотків від максимально можливого бала на цій стадії іспиту, у зв'язку з чим відповідач дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач на етапі іспиту не підтвердив своєї професійної компетентності.

Судом відхиляються як необґрунтовані доводи позивача, що ним набрано мінімально допустимий бал вцілому за етап іспиту (79,2+58=137,2, що є більше за 105), а це є підставою для допуску до проходження наступного етапу кваліфікаційного оцінювання, оскільки позивачем не враховано, що мінімально допустимий бал іспиту визначається для кожного судді за сумою мінімально допустимих балів анонімного письмового тестування і виконання практичного завдання за умови, що оцінено не менше 45 балів, а практичне завдання - не менше 60 балів, оскільки для проходження кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді законодавством визначені наведені вище особливості.

Суд також звертає увагу на те, що іспит є першим етапом кваліфікаційного оцінювання на предмет відповідності судді займаній посаді і від результату його складення залежить те, чи буде суддя допущений до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання (під час якого оцінюватимуться решта показників відповідності судді критеріям кваліфікаційного оцінювання), відтак чи підтвердить відповідність займаній посаді за результатами кваліфікаційного оцінювання в цілому.

Рівень знань у сфері права та рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні є самостійними (самодостатніми) показниками визначення рівня професійної компетентності судді, кожен з яких, відповідно до пунктів 2, 3 глави 2 розділу ІІ Положення, має на меті проявити і оцінити різні аспекти професійної підготовки і кваліфікації судді.

Друга складова іспиту націлена на виявлення аналітичних навичок судді, здатності до оцінки та аналізу правовідносин, вміння виокремити істотні для певної ситуації факти, висловити свої мотиви, застосовувати норми права і зробити відповідні висновки, обґрунтовувати позицію та викласти її у судовому рішенні з урахуванням вимог процесуального закону.

Тобто, складання анонімного письмового тестування оцінює теоретичні знання судді, а виконання практичного завдання - вміння судді застосовувати свої знання, що однаково важливо для встановлення відповідності судді займаній посаді.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України для цілей кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді має право своїм рішенням встановлювати мінімально допустимі бали анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання в межах іспиту, на цій основі визначати мінімально допустимий бал іспиту та відповідно затверджувати його результати, що й було зроблено відповідачем.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини щодо не набрання позивачем мінімально допустимого бала за виконання практичного завдання, відповідач правомірно визнав ОСОБА_2 таким, що не підтвердив своєї професійної компетентності на етапі іспиту та відповідно не допустив його до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання.

Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 26.04.2018 ухвалено повноважним складом, підписано усіма членами, що брали участь в його прийнятті, містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

Таким чином, визначені законом підстави для скасування оскаржуваного рішення відповідно до частини третьої статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судом також не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 22, 241, 243, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання рішення протиправним і нечинним, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складене та підписане 23.08.2018.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Т.М. Шипуліна,

Л.І. Бившева,

І.А. Гончарова,

І.Я.Олендер,

Р.Ф. Ханова,

Судді Верховного Суду