Справа № 826/8376/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 серпня 2018 року №826/8376/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулася Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі також - позивач) з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі також - відповідач), з урахуванням останньої редакції якого просить:

- визнати дії державного виконавця Шевченківского районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Н.В. під час винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16 червня 2017 року такими, що вчинені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження»;

- скасувати винесене головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Ю.О. повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 16 червня 2017 року з примусового виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07 листопада 2013 року № 523/13/7/26-61/0711/03.

Позов мотивовано протиправними діями державного виконавця щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, з тих підстав, що виконавчий документ пред'явлено до виконання не тією особою, яку зазначено у виконавчому документі стягувачем. Крім того, на думку позивача, державний виконавець протиправно вказує на ненадання заявником разом з виконавчим документом рішення суду про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні можлива судом лише у разі відкриття такого виконавчого провадження, тоді як виконавче провадження не відкрите. При цьому державним виконавцем не враховано, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України є функціональним правонаступником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, а Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві - територіальний орган - структурний підрозділ Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, хоча належним чином повідомлений про його проведення, письмових пояснень не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07 листопада 2013 року № 523/13/7/26-61/0711/03, відповідно до якої на Обслуговуючий кооператив «Б.І.П.» за вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» накладено штраф у розмірі 103 230,00 грн.

Вказану постанову як виконавчий документ направлено для примусового виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Стягувачем за вищевказаним виконавчим документом є Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця від 05 квітня 2017 року № 52577229, яка надійшла до позивача 20 квітня 2017 року, виконавчий документ повернуто стягувачеві.

Надалі до Шевченківського районного віддділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернувся Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві із заявою від 04 травня 2017 року № 10/26-39/0405/05 про прийняття до виконання виконавчого документа - постанови про накладення штрафу від 07 листопада 2013 року № 523/13/7/26-61/0711/03. Водночас відповідача поінформовано, що згідно з повідомленням відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві від 03 квітня 2015 року № б/н до Єдиного деравного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис № 9043824 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, а також про те, що в установленому законодавством порядку названий вище Департамент є територіальним органом - структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України та з 10 жовтня 2014 року бере участь в реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду на території міста Києва. Також, керуючись статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», заявник просив замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме стягувача Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

23 червня 2017 року до позивача надійшов лист відповідача від 16 червня 2017 року № 54152043/22 та повідомлення від 16 червня 2017 року про повернення стягувачеві без прийняття до виконання виконавчого документа - постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 07 листопада 2013 року № 513/13/7/26-61/0711/03.

Повернення виконавчого документу обґрунтоване положеннями пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого державний виконавець повертає виконавчий документ стягувачеві без прийняття до виконання у разі, якщо стягувач не подав заяви про примусове виконання відповідно до статті 26 вищевказаного Закону. Заява про примусове виконання подана Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (), а стягувачем по виконавчому документу є Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (). Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін заінтересована сторона має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язкові для сторони, яку правонаступник замінив. Оскільки до виконавчого документа не додано рішення суду про заміну сторони, у державного виконавця відсутні законні підстави для відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням державного виконавця, позивач звернувся до суду з позовом, при розгляді якого суд виходить із такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 3 Закону визначено перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню. Так, згідно з пунктом 6 цієї статті Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частинами першою-третьою статті 4 Закону встановлено вимоги до виконавчого документа

Так, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

За змістом статті 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві є одним із органів, уповноважених розглядати справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ураховуючи викладене, постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 07 листопада 2013 року № 513/13/7/26-61/0711/03 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є виконавчим документом, стягувачем за яким є Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві і який підлягає примусовому виконанню державним виконавцем.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2014 року № 150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної архітектурно-будівельної інспекції за переліком згідно з додатком, у тому числі Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві та прийнято пропозицію Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі.

Відповідно до повідомлення відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві від 03 квітня 2015 року № б/н до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис № 9043824 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294 «Про затвердження Положення про Держархбудінспекцію» Держархбудінспекції доручено забезпечити здійснення її територіальними органами, що ліквідуються, функцій та повноважень, покладених на ці органи, до утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі.

Відповідно до пункту 1 наказу Держархбудінспекції від 10 жовтня 2014 року № 272 «Щодо діяльності деяких підрозділів Державної архітектурно-будівельної інспекції» Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві доручено забезпечити здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції, покладених на нього Положенням про Департамент архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, затвердженого наказом від 10 жовтня 2014 року № 225, на території міста Києва з 10 жовтня 2014 року.

Відповідно до наказу Держархбудінспекції від 12 червня 2014 року № 116 «Про ліквідацію Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві та на виконання затвердженого Держархбідінспекцією плану заходів по ліквідації згаданої інспекції ліквідаційна комісія Інспекції передала службову документацію, а Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві прийняв вказану документацію, в тому числі: постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені за 2011-2014 року, в тому числі постанову про накладення штрафу від 07 листопада 2013 року № 523/13/7/26-61/0711/03, що зафіксовано в акті від 10 жовтня 2014 року «Про передачу Ліквідаційною комісією Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві відділу правової роботи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві службової документації».

Відтак, Державна архітектурно-будівельна інспекція України є функціональним правонаступником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, а з 10 жовтня 2014 року Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України бере участь в реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду на території міста Києва, тому названий Департамент продовжує здійснювати заходи щодо стягнення штрафів, накладених Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві в примусовому порядку.

За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність підстав та повноважень у Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві щодо пред'явлення до примусового виконання виконавчого документу - постанови про накладення штрафу від 07 листопада 2013 року № 523/13/7/26-61/0711/03.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Як встановлено судом, згідно з повідомленням від 16 червня 2017 року повернення виконавчого документа без виконання вмотивоване державним виконавцем пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону, відповідно до якого державний виконавець повертає виконавчий документ стягувачеві без прийняття до виконання у разі, якщо стягувач не подав заяви про примусове виконання відповідно до статті 26 вищевказаного Закону, а саме з огляду на те, що заяву про примусове виконання подано Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (), а стягувачем по виконавчому документу є Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (). При цьому рішення суду про заміну сторони у виконавчому провадженні відсутнє, що є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною п'ятою цієї статті Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Проаналізувавши наведені вище приписи законодавства, суд дійшов висновку про те, що у державного виконавця не було підстав повертати виконавчий документ заявнику на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону, оскільки заяву про прийняття виконавчого документу до виконання подано уповноваженою на те особою.

Також не узгоджуються із вимогами Закону посилання державного виконавця в повідомленні про повернення виконавчого документа без виконання на відсутність рішення суду про заміну сторони у виконавчому провадженні, що також стало підставою для повернення виконавчого документа.

При цьому суд бере до уваги доводи позивача, що за відсутності самого виконавчого провадження, відкритого державним виконавцем щодо примусового виконання виконавчого документа, неможливою є заміна сторони виконавчого провадження в порядку, визначеному статтею 15 Закону, що обумовлює відсутність рішення суду про заміну стягувача, - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на Державну архітектурно-будівельну інспекції України.

Так, за змістом указаної вище правової норми сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відтак, заміні сторони у виконавчому провадженні має передувати відкриття виконавчого провадження.

Оскільки в заяві про відкриття виконавчого провадження Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві просив в установленому порядку замінити стягувача у виконавчому провадженні з Інспекції державного архітектурно будівельного контролю на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, то така заміна можлива лише після відкриття державним виконавцем виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій державного виконавця Руденко Н.В. щодо повернення Державній архітектурно-будівельній інспекції України без виконання виконавчого документу - постанови про накладення штрафу від 07 листопада 2013 року № 523/13/7/26-61/0711/03, у зв'язку з чим прийняте державним виконавцем рішення, оформлене повідомленням від 16 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 69-71, 128, 158-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м.Київ, бульвар Лесі України, 26, ) до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 110, ) задовольнити повністю.

2. Визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Н.В. щодо прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 16 червня 2017 протиправними та такими, що вчинені з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Ю.О., оформлене повідомленням від 16 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, а саме постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07 листопада 2013 року № 523/13/7/26-61/0711/03.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко