Справа № 615/897/18
Суддя: Токмакова А. П.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/897/18
Провадження № 2-а/615/31/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду міста Валки Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

14.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову серії ВР № 087798 від 11.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесену інспектором 4 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.06.2018 року відповідачем винесено постанову серії ВР №087798 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Вважає дії відповідача протиправними, а дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню за наступних підстав.

Вказав, що 11.06.2018 року близько 21-35 год., рухаючись на автомобілі НОМЕР_1, проїжджаючи перехрестя вулиць Полтавське шосе та Залютинська у м. Харкові, виїхав на перехрестя (регульований пішохідний перехід) в той момент, коли мигало зелене світло світлофора, а потім змінилось на жовте.

Щоб не застосовувати екстрене гальмування та не створювати небезпечну аварійну ситуацію, керувався п.8.11 ПДР України, в зв'язку з чим звільнив перехрестя. Проїхавши перехрестя, через 200 м був зупинений працівником поліції. Підійшовши до автомобіля, працівник поліції повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, проїхавши перехрестя на червоне світло світлофора. Не погодившись з поліцейським, написав пояснення, яке долучено до постанови за номером ХА02390, в якому обґрунтував свої дії, які ніяким чином не порушують ПДР згідно чинного законодавства, а також запропонував взяти пояснення у свідка, що знаходився в автомобілі. Знехтувавши цими вимогами, інспектор поліції ОСОБА_3 відразу виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивачу інкримінується порушення вимог п.14.6а ПДР України, а саме проїзд перехрестя на червоне світло світлофора та притягнено до адмінвідповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн.

Вважає, що проїхавши пішохідний перехід на зелений миготливий сигнал світлофора жодним чином не порушив ПДР України відповідно до п.8.7.3 «в», який вказує, що зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Як зазначив позивач, інспектор, розглядаючи справу, порушив вимоги ст.245 КУпАП щодо повного і обєктивного зясування обставин справи. Всупереч вимогам ст.ст.251,252,278,279 КУпАП не оцінював ніяких доказів, підготовка до справи не проводилась взагалі, не розяснив позивачу права і обовязки, не досліджував докази, а просто виніс постанову. Крім того, знехтував вимогами ст.280 КУпАП, в звязку з чим вважає, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, а справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ухвали суду від 19.06.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, з урахуванням вимог ст.ст.257-260 КАС України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ст.262 КАС України до суду не надходило.

Згідно поштового повідомлення представник відповідача 05.07.2018 року отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Клопотання із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву не надав.

За таких обставин суд вирішує справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.205 КАС України.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) згідно положень ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.258 КУпАП передбачає випадки, що протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема, у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу. Діяльність органів патрульної поліції пов'язана з притягненням громадян до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, регламентована, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до вимог п.2 розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП, ч.3 якої передбачає в якості обов'язкового елементу місце вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно вимог п.5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у формі, затвердженій додатком 5 вказаної Інструкції, і заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу XIII цієї ж Інструкції.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст.ст.258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Згідно ч.3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Ст.245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

П.1 ст.247 КУпАП визначає обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності - наявність події та складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) відповідно до ст.280 КУпАП зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП, зокрема, вона повинна містити найменування органу (посадової особи), що виніс постанову, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. При цьому повинні бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом 3 днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що 11.06.2018 року о 21-35 год. інспектором 4 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову серії ВР № 087798 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що він 11.06.2018 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Полтавський Шлях, 181, в м. Харкові, здійснив проїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 «в» ПДР України. Цією ж постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В позовній заяві позивач вказав, що проїхавши пішохідний перехід на зелений миготливий сигнал світлофора, жодним чином не порушив п.8.7.3 «в» ПДР України, який встановлює, що зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Згідно п.8.7.3 «г» ПДР України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пункт 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п.8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № №552/5623/16-а від 31.07.2018 року.

Відповідачем, на якого в силу ч.2 ст.77 КАС України покладено обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та переконливих доказів, у розумінні ст.251 КУпАП та ст.73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за яке його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що постанова серії ВР № 087798 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП, які були встановлені при розгляді справи. При винесенні постанови не зясовані обставини, на які посилався позивач. Докази, що підтверджують обставини, які були враховані при винесенні постанови у справі, суду не надано.

Даних про те, що у відповідності до положень ст.258 КУпАП складався протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не зафіксованого в автоматичному режимі, або показання технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, суду не надано.

Згідно ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на її користь.

За таких обставин твердження позивача про незаконність постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, а постанова - такою, що підлягає скасуванню.

У відповідності до положень п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії ВР № 087798 від 11.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., винесену інспектором 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 315, м. Харків - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя А.П. Токмакова