Справа № 1540/4364/18
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4364/18
УХВАЛА

29 серпня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «А-МЕДІА» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «А-МЕДІА» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача:

- № НОМЕР_1 від 18.05.2018 року;

- № НОМЕР_2 від 18.05.2018 року;

- № НОМЕР_3 від 18.05.2018 року;

- № НОМЕР_4 від 18.05.2018 року;

- № НОМЕР_5 від 02.08.2018 року.

Одержавши позовну заяву, суд зясував, що її подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, з наступних підстав.

По-перше, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Проте в позові не зазначено відомості, визначені у п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, а саме щодо відповідача: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

По-друге, згідно п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивачем не додано до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме, що копія акту перевірки № 348/15-32-14-09/38439031 від 24.04.2018 року була направлена на адресу позивача за допомогою засобів поштового звязку та була вручена заявнику 02.05.2018 року.

При цьому в позовній заяві не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

По-третє, відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано копію позовної заяви та копії доданих до неї документів для відповідача.

Змісту позовної заяви, позивач, керуючись ч. 9 ст. 79 КАС України, зазначив, зокрема, що: на адресу відповідача надсилається лише копія даної позовної заяви; всі інші документи (акти перевірки, оскаржувані рішення, первинні бухгалтерські документи, роздруківки відомостей ЄРПН тощо) на адресу відповідача не надсилаються як з огляду на факт їх наявності в розпорядженні ГУ ДФС в Одеській області, оскільки ці документи безпосередньо видавались відповідачем та/або вручались йому під час проведення перевірки), так і з огляду на значний (понад 300 аркушів) обсяг документів.

До позову додано докази надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви.

Проте, згідно вищенаведеного змісту ч. 1 ст. 161 КАС України, вичерпний перелік випадків, які звільняють від дотримання вимог ч. 1 ст. 161 КАС України, визначений частиною другою цієї статті.

Так, згідно ч. 2 ст. 161 КАС України субєкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобовязаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Проте, в даному випадку субєктом владних повноважень є відповідач Головне управління ДФС в Одеській області, а не позивач, тому застосуванню підлягають положення ч. 1 ст. 161 КАС України, а не ч. 2 ст. 161 КАС України.

Будь-яких інших зауважень/заперечень/виключень тощо, які звільняють від дотримання вимог ч. 1 ст. 161 КАС України, наведена норма не містить.

Суд також звертає увагу позивача, що саме стаття 161 КАС України регулює питання подання документів, що додаються до позовної заяви, а стаття 79 КАС України, на частину девяту якої посилається позивач, регулює питання подання доказів.

Відповідно, послання позивача на ч. 9 ст. 79 КАС України в даному випадку є помилковим.

Тобто, вимоги ч. 1 ст. 161 КАС України позивачем не виконані.

По-четверте, згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 10 ст. 169 КАС України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до ч. 1 та пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі ЗУ № 3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою, розмір ставки судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII, з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць у розмірі 1762,00 гривень.

Позивачем висунуто майнові вимоги в загальному розмірі 5975883,50 грн. (2243207,25+142435+1087742,50+2502498,75)

Відповідно, належна сума судового збору за цим позовом складає: 89638,25 грн. (5975883,50х0,015).

Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 1034 від 28.08.2018 року, відповідно до якого судовий збір сплачено у розмірі 5603,77 грн.

З наведеного вбачається, що за подання даної позовної заяви судовий збір позивачем сплачено у невідповідному розмірі.

Відповідно до зміст прохальної частини позовної заяви, позивач просить, зокрема, відстрочити позивачу сплату судового збору в сумі 100350,59 грн. за предявлення даного позову до прийняття рішення по справі, з тих підстав по суті, що:

- за останні три звітних роки позивач мав наступні фінансові показники, що підтверджені зареєстрованими деклараціями із податку на прибуток (рядок 04 декларацій):

- за 2017 рік чистий прибуток на оподаткування склав 25446 грн.;

- за 2016 рік чистий прибуток до оподаткування склав 71699 грн.;

- за 2015 рік чистий прибуток до оподаткування склав 37710 грн.

Загальна сума прибутку з 2015-2017 рр. складає 134855 грн., прибуток після оподаткування 110581,10 грн.;

- відповідно до довідки АТ «Укргазбанк» залишок грошових коштів на рахунку позивача № 0 станом на 27.08.2018 року складає 5603,76 грн. Вказаний рахунок є єдиним відкритим банківським рахунок позивача, що в тому числі відображено в додатку 2 до акту перевірки «Довідка про загальну інформацію щодо платника податків»;

- позивач через складний майновий стан не має можливості сплатити судовий збір вказаній сумі, оскільки в розпорядженні позивача відсутня необхідна сума грошових коштів, прибуток від господарської діяльності позивача за останні три роки, після його оподаткування (110581,10 грн.) майже дорівнює суми судового збору, що має бути сплачені за предявлення даного позову (105954,35 грн.).

Крім того, позивач зазначає, що чинна редакція ст. 8 Закону України «Про удовий збір» не надає юридичним особам прав порушити перед судом питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Проте, позивач вважає з доцільне застосувати положення ч. 1 ст. 133 КАС України.

Проте, за правилами частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Так, вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, встановлений ст. 5 ЗУ № 3674-VI.

Позивач до даного переліку осіб станом на дату подання позову не включений.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного вбачається, що скаржник не є суб'єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, не доведеним та законодавчо безпідставним, відповідно таким, що не підлягає задоволенню.

Також, згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та усталеної практики Європейського суду з прав людини, права, гарантовані ст. 6 Конвенції, в т.ч. право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута. (див. рішення «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, серія А, № 93).

В даному випадку доступ особи до суду обмежується законом.

Враховуючи та на підставі наведеного, виявлені недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду у кількості примірників (в т.ч. для відповідача):

- письмового зазначення інформації, визначеної у п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, стосовно відповідача;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме, що: копія акту перевірки № 348/15-32-14-09/38439031 від 24.04.2018 року була направлена на адресу позивача за допомогою засобів поштового звязку та була вручена заявнику 02.05.2018 року;

- копії позовної заяви та усіх копій доданих до неї документів для відповідача;

- документу про сплату судового збору у розмірі 84034,48 грн. (89638,25-5603,77) за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у м. Одесі/Київський район; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 4032; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу - судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський окружний адміністративний суд, .

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «А-МЕДІА» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без руху.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Г. Цховребова