Справа № 279/4606/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 279/4606/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря Шведюк М.М.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "29" травня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил , -

суддя в 1-й інстанції - Шульга О.М.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Коростень,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, який мотивувала тим, 07.08.2017 року у її відсутності було винесено постанову про порушення митних правил №0680/10100/17 про порушення нею вимог ст.95 Митного кодексу України, щодо перевищення встановленого строку доставки транспортного засобу більше ніж на десять діб. 26.10.2017 року заступником начальника Житомирської митниці ДФС винесено постанову про визнання її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень. Дану постанову вважає такою, що винесена без повного та належного дослідження всіх обставин справи, тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернулася до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач зазначає, що постанова про порушення митних правил №0680/10100/17 від 26.10.2017р. про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки ніякого транспортного засобу на територію України не ввозила, на вищевказаному автомобілі під керуванням невідомого чоловіка, 26.06.2017 року, вона приїхала на пункт пропуску "Виступовичі -Нова Рудня" митного посту "Північний" Житомирської митниці ДФС, по причині скрутного матеріального становища, погодившись на пропозицію наглядно знайомої жінки за винагороду в 200 гривень бути присутньою в якості свідка при митному оформленні ввезених на територію України автомобілів. У зазначеному місці шляхом обману було незаконно використано її паспортні дані для виготовлення неправдивих довіреностей.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 26.06.2017 року о 11:01:39 через пункт пропуску №101120000 на територію України в режимі «транзит» канал «зелений коридор» особою з даними ОСОБА_2 для власного користування було ввезено автомобіль CHRYSLER марки NEON кузов НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_4. На підтвердження даних про ввізника було надано копію паспорту на ім"я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 виданого 1.03.1998 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 довіреність на право користування транспортним засобом №11Е2348F.

По закінченню 10-денного строку можливого перебування транзитного транспортного засобу на території України та відсутності даних про його вивезення за межі України уповноваженою особою відповідача 11.07.2017 року на адресу позивача було направлено вимогу №1823/К/06-70-20 щодо ввезення транспортного засобу та повідомлено про необхідність прибуття до Житомирської митниці ДФС до 28.07.2017 року для надання пояснень, повідомлено про можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказаний лист позивачем було отримано 24.07.2017 року, що неоспорено в судовому засіданні .

07.08.2017 року уповноваженою особою відповідача у відсутність позивача було складено протокол №0680/10100/17 про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Підставою складання протоколу став факт не вивезення у встановлений ст.95 Митного кодексу України строк за межі митної території України автомобіля CHRYSLER марки NEON кузов НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_4 зазначено, що розгляд справи відбудеться 06.09.2017 року о 10.00 год.. Копія вказаного протоколу була направлена позивачеві рекомендованим листом 14.09.2017 року, роз"яснено наслідки неприбуття на розгляд справи без поважних причин.

14.09.2017 року ОСОБА_2 надала на адресу відповідача заяву про долучення до матеріалів справи заяви від 28.08.2017 року та талону повідомлення №8 від 11.09.2017 року, одночасно просила перенести розгляд справи, надавши можливість ознайомитись з матеріалами справи. В цей же день складено протокол опитування, який підписано позивачем та уповноваженою особою відповідача.

Постановою відповідача від 26.10.2017 року у справі про порушення митних правил №0680/10100/17 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про порушення митних правил №0680/10100/17 від 26.10.2017р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною та прийнятою на підставі та у спосіб, визначений Митним кодексом України.

Розглядаючи питання про законність і обґрунтованість судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до частини першої статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно із ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту 28 діб; 3) для авіаційного транспорту 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) 90 діб. До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Приписами ч.1 ст.381 Митного кодексу України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України передбачено, що перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку транзитних перевезень транспортних засобів більш як на десять діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Приписами ч.ч.1,5 ст.102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

У відповідності до п. п.1, 3, 4, 7, 9 розділу 1 наказу Державної митної служби України за № 1118 від 17 листопада 2005 року "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред'явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника або уповноважену ним особу, відтак, при оформленні зобов'язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Щодо ввезення на митну територію України через пункт пропуску №101120000 на територію України в режимі «транзит» автомобіль CHRYSLER марки NEON кузов НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_4 суд зазначає наступне.

На підтвердження даних про ввізника було надано копію паспорту на ім"я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 виданого 1.03.1998 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 довіреність на право користування транспортним засобом №11Е2348F.

Що стосується посилання позивача стосовно вчинення по відношенню до неї шахрайських дій, які проявилися у незаконному використанні її паспорту для ввезення на територію України транспортного засобу CHRYSLER марки NEON кузов НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_4, не заслуговують на увагу, так як не підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на викладені обставини справи, позивач не довів належними у справі доказами обставин того, що при перетині митного кордону України автомобілем CHRYSLER марки NEON кузов НОМЕР_1 р.н. НОМЕР_4 вона не була відповідальною особою за ввезення обумовленого транспортного засобу на митну територію України.

Частиною 1 ст. 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили, протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Позивачем не надано жодних документів, які б вказували на поважність порушення строків транзитного переміщення транспортного засобу.

Досліджені судом матеріали справи про порушення митних правил не свідчать про неправомірність дій відповідача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, колегія суддів робить висновок, що постанова у справі про порушення митних правил від 26.10.2017 року №0680/10100/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.470 ч.3 Митного кодексу України та накладення на неї штрафу у розмірі 8 500 гривень, прийнята правомірно та у відповідності до вимог Митного кодексу України, приймаючи її відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Рішення прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "29" травня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "28" серпня 2018 р.