Справа № 820/4203/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 р. Справа № 820/4203/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Дробязги Т.В.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерне товариства "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "ПЛІНФА" (, вул. Конторська, 75/77, м. Харків, 61052) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) про визнання протиправним та скасування розрахунку та постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "ПЛІНФА" (надалі за текстом - ПАТ «ХМЗ «ПЛІНФА»), звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 16.04.2018 року № 0010136;

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Харківській області № 013807 від 15.05.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн..

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 16.04.2018 року за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки МАЗ 642208, державний номерний знак НОМЕР_1, та МАЗ 93866, державний номерний знак НОМЕР_2, що належать ПАТ «ХМЗ «ПЛІНФА», посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області встановлено перевищення норм навантаження на здвоєну вісь та загальної маси транспортного засобу, а саме встановлено, що загальна маса транспортного засобу склала 43145 кілограм, а навантаження на здвоєну вісь - 22125 кілограм. На підставі результатів зважування було складено довідку № 0023136 від 16.04.2018 року та акт про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів № 0010136 від 16.04.2018 року, які в сукупності стали підставою для видачі розрахунку до акту № 0010136 від 16.04.2018 року, яким покладено на позивача обов'язок сплатити 640,20 в еквіваленті євро, що еквівалентно 20600,40 грн., на користь державного бюджету, тобто є рішенням суб'єкта владних повноважень. Додатково постановою № 013807 від 15.05.2018 року позивача притягнуто до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт та застосований адміністративно - господарський штраф у розмірі 1700,00 гривень.

Позивач вважає оскаржувані розрахунок та постанову протиправними та незаконними, оскільки габаритно-ваговий контроль здійснено з порушенням Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (надалі за текстом - Порядок № 879), а саме: на вимогу позивача посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області не надано документів, що підтверджують повірку зважувального обладнання, а також не надано пояснень щодо ваг, розміщених у пункті габаритно-вагового контролю, а також інформації, за якою методикою здійснювався габаритно-ваговий контроль. При цьому, позивач вказує, що відповідно до документів на транспортний засіб та супровідних документів на вантаж загальна маса транспортного засобу не перевищує встановлені нормативи. Отже, не погодившись з розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 16.04.2018 року № 0010136 та постановою Управління Укртрансбезпеки в Харківській області № 013807 від 15.05.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 гривень, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів.

У поданому до суду відзиві на позов від 21.06.2018 року, представник відповідача вимог позивача не визнав, посилаючись на те, що розрахунок плати за проїзд до акту № 0010136 від 16.04.2018 року здійснено відповідно до Порядку № 879 із врахуванням вимог пунктів 12 - 13, 30 - 31-1 цього Порядку, згідно з якими плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у потрійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України, або за частину, яку перевізник має намір проїхати. При цьому зазначає, що водій транспортного засобу МАЗ не запитував у працівників Управління Укртрансбезпеки у Харківській області документи на відповідність засобу вимірювальної техніки встановленим вимогам. Разом з тим, вказує, що зважування проводилось приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Е-AS2-PWIA № 423, який відповідає встановленим вимогам. На підставі наведеного, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. (а.с. 30-39).

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, та просили адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував в повному обсязі посилаючись на зміст відзиву на адміністративний позов та письмових поясненнях (а.с.98-100), зазначивши, що підстави та обставини винесення розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 16.04.2018 року № 0010136 та постанови Управління Укртрансбезпеки у Харківській області № 013807 від 15.05.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн., відповідають положенням діючого законодавства України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання. (а.с. 2-3).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "ПЛІНФА" до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області про визнання незаконними та скасування розрахунку, постанови замінено первинного неналежного відповідача Управління Укртрансбезпеки у Харківській області на належного - Державну службу України з безпеки на транспорті. (а.с. 78-80).

23.08.2018 року суддею Харківського окружного адміністративного суду винесено ухвалу з питань виправлення описок.

Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 11.04.2018 року № 352 «Про затвердження графіка проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Державної служби України з безпеки на транспорті» (а.с. 40) та згідно із направленням на перевірку від 16.04.2018 року №021493 (а.с. 44) 16.04.2018 року на 471 км автодороги М-03 «Київ - Харків - Довжанський» посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт від 16.04.2018 року № 0010136 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 48). У наведеному акті зафіксовано, що проведено перевірку автомобіля марки МАЗ 642208, номерний знак НОМЕР_1, причіпа (напівпричіпа) МАЗ 93866, номерний знак НОМЕР_2, які належать ПрАТ «ХМЗ «ПЛІНФА», водій ОСОБА_5, найменування вантажу балка HEB 1000 S 235, маршрут перевезення м. Дніпро - м. Харків, 220 км; фактична маса 43,145 тон (нормативно допустима 40 тонн); осьові навантаження 5,46 т, 7,36 т, 8,2 т, 10, 47 т, 11, 655 т (при нормативно допустимих 11 т, 8,0 т, 8,0 т, 8,0 т, 8,0 т). Із товаросупровідних документів на вантаж водієм було надано товарно-транспортну накладну № РКР-160418 від 16.04.2018 року, з якої вбачається, що здійснюється перевезення балки HEB 1000 S 235, вантажовідправником є ТОВ «АБСОЛЮТ-СТАЛЬ», вантажоодержувачем - ПрАТ «ХМЗ «ПЛІНФА» (а.с. 50).

Результати здійснення габаритно-вагового контролю зафіксовано у відповідній довідці від 16.04.2018 року № 0023136, з якої вбачається, що тип перевіреного транспортного засобу із здвоєними осями. Зважування транспортного засобу проводилось приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-AS2-PWIA 17- 423, на підтвердження відповідності якого надано сертифікат перевірки типу серії СТ № 000438 від 27.11.2017 року (а.с. 53), сертифікат відповідності від 20.12.2017 року з додатком (а.с. 55) та декларацію про відповідність № 6 від 20.12.2017 року (а.с. 54).

Працівниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області було складено акт 16.04.2018 року № 044379, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки транспортного засобу марки МАЗ 632208, номерний знак НОМЕР_1 із причіпом марки МАЗ 93866, державний номер НОМЕР_2, порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме: відсутній документ про внесення плати за проїзд великовагового транспортного засобу при перевищені вагових обмежень над визначеними законодавством (а.с. 57).

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0010136 від 16.04.2018 року, відповідно до якого позивачу нараховано до сплати 640,20 євро (а.с. 49).

Постановою від 15 травня 2018 року № 013807 (а.с. 61) стягнуто із позивача у справі адміністративно - господарський штраф у сумі 1700,00 грн., за порушення положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року N 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (надалі за текстом - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи. Відповідно до п. 4 цього Порядку державний контроль на автомобільному транспорті (надалі за текстом - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (надалі за текстом - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» від 26.06.2015 № 592 визначено, що правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Підпунктом 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, визначено завдання служби Укртрансбезпеки, зокрема, здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (у редакції, чинній на час виникнення правовідносин).

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. N 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що Управлінню Укртрансбезпеки у Харківській області надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Статтею 29 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII» визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно із вимогами п. 3 цих Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Як встановлено пунктом 22.5 Правил № 1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком № 879 від 27.06.2007 року.

Згідно з вимогами п.п. 2, 4 п. 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з вимогами підпункту 3 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 16 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Згідно з вимогами підпункту 5-1 пункту 2 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Так, з наданих позивачем документів, а саме свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.23-24) та товарно-транспортної накладної від 16.04.2018 року № PKP -160418 (а.с.20) слідує, що маса транспортного засобу із напівпричіпом разом із вантажем менша нормативно допустимої (40 т та законодавчо встановлена похибка 2%).

Як свідчить акт від 16.04.2018 року № 0010136 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідка від 16.04.2018 року № 0023136 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, транспортний засіб марки МАЗ 642208, номерний знак НОМЕР_1, із причіпом (напівпричіпом) МАЗ 93866, номерний знак НОМЕР_2, які належать ПрАТ «ХМЗ «ПЛІНФА», при перевезенні вантажу балка HEB 1000 S 235 мав перевищення осьових навантажень 5,46 т, 7,36 т, 8,2 т, 10, 47 т, 11, 655 т (при нормативно допустимих 11 т, 8,0 т, 8,0 т, 8,0 т, 8,0 т) та загальної маси транспортного засобу (нормативно допустиме 40 т, фактичне 43, 145 т).

Відтак, судом при розгляді справи по суті підлягали з'ясуванню обставини достовірності визначення 16.04.2018 року маси транспортного засобу МАЗ 642208, номерний знак НОМЕР_1, разом із причіпом (напівпричіпом) МАЗ 93866, номерний знак НОМЕР_2, та вантажем.

На підтвердження фіксації 16.04.2018 року габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, що належить позивачу, відповідач надав засвідчену копію талону (чеку) вагового зважування № 67, який містить інформацію про реєстраційний номер вантажного тягача та реєстраційний номер напівпричіпа разом із ваговими параметрами навантаження на окремі осі транспортного засобу (а.с. 44).

Суд зазначає, що наданий талон (чек) вагового зважування не може вважатися допустимим доказом реальної ваги транспортного засобу з напівпричіпом 16.04.2018 року (дата прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про перевищення допустимих нормативів), оскільки відповідно до наданої завіреної відповідачем копії дата формування такого талону (чеку) 16.04.2017 року. Будь-яких інших доказів щодо проведення такого зважування саме 16.04.2018 року в матеріалах справи відсутні, будь-яких інших документів, які б фіксували власне габаритно-вагові параметри транспортних засобів, відповідачем не надано.

Окремо суд звертає увагу, що в ході розгляду адміністративної справи з боку відповідача прокоментовано зазначену невідповідність, а саме зазначено, що в проміжок часу у квітні 2018 року в ході вагового зважування, прилад зважування проводив його з помилками, які стали підставою для його направлення на позапланову перевірку.

Суд зазначає, що викладені пояснення з боку представника відповідача є додатковим свідченням несправності приладу вагового зважування та кореспондуються з невірною датою проведення зважування.

Так, відповідно до Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів. Журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів відповідачем не надавався.

Так, згідно п. 16-1 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення). Тобто, діючим законодавством не передбачено можливості оформлення матеріалів за порушення габаритно-вагового контролю у будь-який інший строк, ніж протягом не більше однієї години з моменту заїзду транспортного засобу на ваги. Отже, наданий відповідачем талон (чек) зважування від 16 квітня 2017 року не може бути доказом визначення 16 квітня 2018 року належності транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Не можуть бути взяті до уваги і посилання відповідача на акт від 16.04.2018 року №0010136 та довідку № 0023136 від 16.04.2018 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю як на підстави підтвердження перевищення встановлених параметрів.

Так, довідка № 0023136 від 16 квітня 2018 року містить посилання на те, що габаритно-ваговий контроль здійснювався приладом 030Т-AS2-PWIА; 17- 423. При цьому, суд враховує, що матеріали справи не містять доказів того, що саме ваговий комплекс 030Т-AS2-PWIА був встановлений 16.04.2018 року на пункті габаритно-вагового контролю, розташованому на 471 км автодороги М-03 «Київ - Харків - Довжанський» та за допомогою саме цього вагового комплексу зважувався транспортний засіб позивача.

Згідно Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 року № 255 встановлено, що вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником (пункт 9 Розділу ІІ «Вимоги до пересувного пункту габаритно-вагового контролю»).

Згідно пунктів 12, 13 та 14 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Як слідує, з матеріалів справи для підтвердження відповідності зважувального обладнання та пересувного пункту габаритно-вагового контролю відповідачем надано сертифікат перевірки типу серії СТ № 000438 від 27.11.2017 року (а.с.53), сертифікат відповідності від 20.12.2017 з додатком (а.с.55) та декларацію про відповідність № 6 від 20.12.2017 року (а.с.54).

Однак, відповідачем не надано інструкції з експлуатації, або іншої документації, що містить технічні характеристики вагового обладнання, відповідачем не надано свідоцтво останньої повірки вагового обладнання із зазначенням міжповірочного інтервалу, відповідачем не надано доказів, що підтверджують відповідність площадки пересувного пункту габаритно - вагового контролю, що знаходиться на 471 км автодороги М-03 «Київ - Харків - Довжанський», Вимогам до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового № 255.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт перевезення ПрАТ «ХМЗ «ПЛІНФА» вантажу з перевищенням вагових обмежень не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0010136 від 16.04.2018 року слід визнати протиправним та скасувати.

Враховуючи, що згідно з пунктом 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМ України від 08.11.2006 року №1567 акт за формою згідно з додатком 3 складається лише у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт, дії відповідача щодо складання акту № 044379 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.04.2018 року також є протиправними.

За таких обставин відсутні також підстави для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу за результатами розгляду вищевказаного акту.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення, з огляду на що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерне товариства "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "ПЛІНФА" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування розрахунку та постанови - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 16.04.2018 року № 0010136.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Харківській області № 013807 від 15.05.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути на користь Приватного акціонерне товариства "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "ПЛІНФА" (, вул. Конторська, 75/77, м. Харків, 61052) сплачену суму судового збору в розмірі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 серпня 2018 року.

Суддя Ю.О. Супрун