Справа № 815/3024/16
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/3024/16

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача-головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

за участю представника позивача: Березовського Д.М.

представника відповідача: Ткачука О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-РУДА" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2016 року ТОВ "ТІС-РУДА" звернулось з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС № від 06.05.2016 року до акту № 54/28-08-42/34526544/3 від 15.04.2016 року повністю.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що висновки в акті перевірки № 54/28-08-42/34526544/3 від 15.04.2016, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, містять відомості щодо виявлених порушень, факт існування яких не підтверджений належними засобами доказування та допустимими доказами, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено всупереч законодавству, що регулює спірні правовідносини. Зокрема, перевіркою встановлено порушення вимог ПК України, в результаті чого Товариством несвоєчасно сплачено до бюджету в установлений термін самостійно узгоджене податкове зобов'язання з авансового внеску по податку на прибуток у зв'язку з виплатою дивідендів за підсумками 2014 р., задекларованого в податковій декларації по податку на прибуток підприємства за 2014 р. (від 02.03.2015 № ) в сумі 6171634,48 грн. Зазначений висновок не відповідає дійсності, оскільки дивіденди за 2014 р. були нараховані одночасно зі сплатою авансового внеску зі сплати податку на прибуток у зв'язку з виплатою дивідендів (квітень-травень 2014 р.), що підтверджується платіжними дорученнями. При цьому посилання податкового управляння на порушення порядку заповнення документів податкової звітності є безпідставними, так як на час заповнення декларації відповідного порядку не існувало, що також узгоджується з позицією МГУ ДФС - центрального офісу з обслуговування ПП, висловленою у листі від 19.04.2016 № 8476/10/28-10-01-3-11. Авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів у будь-якому разі є невід'ємною частиною податку на прибуток, а не окремим податком, а тому вони у будь-якому разі зараховуються у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітній (податковий) рік.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС № від 06.05.2016 року.

Стягнуто з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС (ідентифікаційний код 39722244) за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-РУДА" (ідентифікаційний код 34526544) судовий збір у розмірі 9260(дев'ять тисяч двісті шістдесят) грн. та витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, в розмірі 11890 (одинадцять тисяч вісімсот дев'яносто) грн. 80 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду податковий орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що підставі наказу СДПІ з обслуговування ВПП у м. Одесі МГУ ДФС від 08.04.2016 №80 службовими особами контролюючого органу було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання несплати в установлений законом термін самостійно узгодженого податкового зобов'язання по податку на прибуток за підсумками 2014 р. (від 02.03.2015 № ) внаслідок порушення порядку заповнення податкової звітності, за результатами якої складено акт № 54/28-08-42/34526544/3 від 15.04.2016.

Перевіркою встановлено порушення Товариством пункту 54.1 статті 54, пункту 57.1 статті 57 ПК України, а саме своєчасно не сплачено до бюджету в установлений законом термін (з урахуванням переплат) самостійно узгоджене податкове зобов'язання по авансовому внеску з податку на прибуток, у зв'язку з виплатою дивідендів за підсумками 2014 р., задекларованого в податковій декларації по податку на прибуток підприємства за 2014 р. (від 02.03.2015 № ) в сумі 6171634,48 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.05.2016, яким за порушення пункту 54.1 статті 54, пункту 57.1 статті 57, на підставі статей 122, 126 ПК України за затримку на 27 календарних днів сплати грошового зобов'язання 6171634,50 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 відсотків, - 617163,45 грн.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 06.05.2016, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Акт № 54/28-08-42/34526544/3 від 15.04.2016 свідчить, що перевіркою встановлено, що ТОВ "ТІС-РУДА" засобами електронного зв'язку надано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 р. № від 02.03.2015, згідно якої в Інтегрованій картці платника податку (ККДБ 11021000) по строку 11.03.2015 нараховано: податок на прибуток за звітний період (р.14 декларації) в сумі 15190143 грн.; суму авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів, що має бути сплачена у звітному (податковому) періоді (р.20 декларації) у розмірі 6292558 грн.

Внаслідок порушення порядку заповнення документів податкової звітності, а саме в додатку ЗП «Зменшення нарахованої суми податку» (вх. № від 02.03.2015) по рядку 13.5.1 не відображена сума у розмірі 6292558 грн., що відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в поточному звітному (податковому) періоді.

Станом на 11.03.2015 переплата складала 15311066,52 грн., однак через те, що сума податку на прибуток не була зменшена на суму авансового внеску у зв'язку з виплатою дивідендів, на дату граничного строку сплати (11.03.2015) в Інтегрованій картці платника податків виник податковий борг з податку на прибуток в сумі 6171634,48 грн.: 15311066,52 грн. (переплата) - 15190143 грн. (податок на прибуток за звітний період) - 62925589 грн. (сума авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів).

07.04.2016 Товариством подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 р. № , згідно якої в додатку ЗП «Зменшення нарахованої суми податку» по рядку 13.5.1 «сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в поточному звітному (податковому) періоді» відображена сума в розмірі 6292558 грн.; зменшено податок на прибуток (р.14 декларації) на 6292558 грн.

Після подання уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2014 р. податковий борг усунено, проте в автоматичному режимі в картці платника розрахована штрафна санкція за несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов'язання в сумі 617163,45 грн.

Предметом доказування у цій справі становить питання, чи підтверджується документально висновок Акту «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТІС-РУДА», код за , з питання несплати в установлений законом термін самостійно узгодженого податкового зобов'язання по податку на прибуток за підсумками 2014 року, задекларованого в декларації з податку на прибуток за 2014 рік (від 02.03.2015 року №)» від 15.04.2016 №54/28-08-42/34526544/3 Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС про несвоєчасну сплату до бюджету в установлений законом термін /з урахуванням переплат/ самостійно узгодженого податкового зобов'язання по авансовому внеску з податку на прибуток у зв'язку з виплатою дивідендів за підсумками 2014 року, задекларованого в Податковій декларації податку на прибуток підприємств за 2014 рік (від 02.03.2015 року №) у сумі 6171634,48 грн. ТОВ «ТІС-РУДА»; якщо так, то скільки календарних днів становить затримка сплати грошового зобов'язання.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2016 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (вул. Ланжеронівська, 21, м. Одеса), оскільки правильне вирішення спору по суті потребує спеціальних знань в економічній галузі.

На виконання зазначеної ухвали суду судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МО України Тимофєєнко С.О. складений висновок експерта № 5594/5595 судово-економічної експертизи по матеріалами адміністративної справи № 815/3024/16 від 30.05.2017.

За висновком експерта, проведеними дослідженням по наданим матеріалам, висновок акту перевірки № 54/28-08-42/34526544/3 від 15.04.2016 про несвоєчасну сплату до бюджету ТОВ "ТІС-РУДА" в установлений законом термін/з урахуванням переплат/ самостійно узгодженого податкового зобов'язання по авансовому внеску з податку на прибуток у зв'язку з виплатою дивідендів за підсумками 2014 р., задекларованого в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 р. (від 02.03.2015 № ) в сумі 6171634,48 грн., - документально не підтверджується; затримка сплати грошового зобов'язання, задекларованого ТОВ "ТІС-РУДА" у податковій декларації з податку на прибуток підприємства (від 02.03.2015 № ) відсутня.

На підставі вказаного експертного висновку вбачається, що у регістрах аналітичного та синтетичного обліку по рахунку 6416 ТОВ "ТІС-РУДА" за 2014 р. (оборотно-сальдова відомість, картки рахунку) відображено операції по сплаті авансових внесків податку на прибуток з нарахованих дивідендів (за ставкою 18%) у загальній сумі 6292558,49 грн. (Д6416 «Сплачений податок на дивіденди» К311:23.04.2014-1800000 грн., 07.05.2014 - 3973180,50 грн.; Д6416 «Дивіденди отримані нерезидентами» К311-519377,99 грн.).

Факти вчасної та в повному обсязі сплати протягом 2014 р. авансових внесків податку на прибуток у загальному розмірі 6292558,49 грн. з нарахованих дивідендів за 2013 р. та під час їх перерахування на рахунки учасників товариства - юридичних осіб підтверджуються наданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень платника податків ТОВ "ТІС-РУДА".

Вказаний висновок підтверджується також проведеним судовим експертом дослідженням даних інтегрованої картки платника ТОВ "ТІС-РУДА" по коду класифікації доходів бюджету 1102400 (авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств) за 2014 р., яким встановлено проведення в оперативному обліку ДФСУ операцій зарахування/сплати підприємством до бюджету авансових внесків, нарахованих на суму дивідендів та прирівняних до них платежів: 17.04.2014 - 519377,99 грн. (платіжне доручення № 824 від 17.04.2014), 23.04.2014 - 1800000 грн. (платіжне доручення № 878 від 23.04.2014), 07.05.2014 - 3973180,50 грн. (платіжне доручення № 962 від 07.05.2014), на загальну суму 6292558,49 грн.

У висновку експерта зазначено, що станом на 31.12.2014 в інтегрованих картках платника TOB «TIC- РУДА» відображено переплати: з авансових внесків з податку на прибуток - 2559272,02 грн. та по податку на прибуток - 111066,52 грн. Загальна сума сплачених TOB «TIC-РУДА» до бюджету зобов'язань з податку на прибуток за звітний (податковий) період 2014 року та авансових внесків при виплаті дивідендів й безпосередньо з самого податку на прибуток протягом 2014 року (з урахуванням наявних переплат) станом на 31.12.2014 (тобто, до дати подання декларації) складає 32260897 грн., що перевищує нараховану підприємством суму податку на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню (рядок 11 звітної податкової декларації за 2014 рік) у сумі 31222741 грн.

Законом України від 04.07.2013 №403-VII, що набрав чинності 04.08.2013, до Податкового кодексу України внесено зміни, які дозволяють платникам податків враховувати сплату авансового внеску під час виплати дивідендів в оплату щомісячних авансів з податку на прибуток.

Після доповнень згідно із цим Законом до Податкового кодексу України у абзацах п'ятому та шостому пункту 57.1 статті 57 Кодексу встановлено, що на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

За змістом підпункту 153.3.2 пункту 153.3 статті 153 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

На підставі підпункту 153.3.4 пункту 153.3 статті 153 вказаного Кодексу у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

За правилами абзаців 5, 6 пункту 57.1 статті 57 названого Кодексу встановлено, що на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом. Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Отже, платник податку, в якого при сплаті авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів утворилася сума, що перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, вправі зменшити суму податкових зобов'язань з авансових внесків з податку на прибуток сплату на суму перевищення у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11 липня 2017 року по справі № К/800/736/15.

Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано погодився з висновком судового експерта про вчасну та в повному обсязі сплату Товариством протягом 2014 року авансових внесків податку на прибуток у загальному розмірі 6292558,49 грн. з нарахованих дивідендів за 2013 рік у відповідності до вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин підпункту 153.3.2 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, а саме до та під час їх перерахування на рахунки учасників Товариства.

На спростування висновку експертизи податковим органом не надано обґрунтованих пояснень та доказів.

Авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів у будь-якому разі є невід'ємною частиною податку на прибуток, а не окремим податком, а тому вони у будь-якому разі зараховуються у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

З огляду на це судовий експерт дійшов обґрунтованого висновку про те, що суму нарахованого за 2014 р. авансового внеску у зв'язку з виплатою дивідендів - 6292558 грн. (р.5, 5.1 додатку АВ до звітної податкової декларації) у зменшення щомісячних авансових внесків, які сплачуватимуться в наступному звітному періоді, не віднесено. При цьому сумарне значення нарахованого за 2014 р. авансового внеску з податку на прибуток (р.13.7 таблиці 1 додатку ЗП до звітної податкової декларації від 02.03.2015 - 16032598 грн.) та фактично сплаченого протягом 2014 р. авансового внеску з нарахованих дивідендів (6292558 грн.) складає 22325156 грн. (16032598 грн. + 6292558 грн.) та не перевищує суму податку на прибуток, задекларовану в р.11 звітної податкової декларації - 31222741 грн.

Отже, ТОВ "ТІС-РУДА" за звітний (податковий) період 2014 р. мало право на зменшення нарахованого податку на прибуток не тільки на суму нарахованого авансового внеску з податку на прибуток за січень-грудень 2014 р. (16032598 грн.), але й на суму нарахованого та сплаченого авансового внеску у зв'язку з виплатою дивідендів у квітні та травні 2014 р. в сумі 6292558 грн.

До того ж, в ухвалі від 8 грудня 2015 року по справі 810/6086/13-а Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України висловила правову позицію, відповідно до якої платник податку, у якого при сплаті авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів утворилася сума, що перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, вправі зменшити сплату внесків з цього податку на суму перевищення у наступних звітних місяцях до повного її погашення. Платник податку має право також очікувати від контролюючого органу дії щодо зарахування суми перевищення у рахунок зменшення авансових внесків з податку на прибуток у визначених законом наступних звітних місячних періодах.

Отже доводи позивача про необґрунтованість аргументів податкового органу щодо не зменшення податку на прибуток на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів є прийнятними.

Таким чином, з урахуванням встановленої судом обставини вчасної та в повному обсязі сплати Товариством податку на прибуток у зв'язку зі сплатою дивідендів в сумі 6292558 грн. на підставі підпункту 153.3.2 пункту 153.3 статті 153 ПК України, а саме у квітні-травні 2014 р., тобто одночасно з виплатою дивідендів, позивач мав право на зменшення нарахованого податку на прибуток на суму нарахованого та сплаченого авансового внеску у зв'язку з виплатою дивідендів.

За змістом пункту 57.4 статті 57 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Отже, з огляду на відсутність з боку Товариства затримки сплати грошового зобов'язання на 27 днів, задекларованого у податковій декларації з податку на прибуток підприємства (від 02.03.2015 № ), безпідставним є застосування податковим органом штрафної санкції на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України.

Окрім того, як зазначив Верховний суд у постанові 03 травня 2018 року, справа № 818/1070/17, номер судового рішення в ЄДРСРУ 73811933, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Доводи відповідача, що такий спосіб відображення податкової звітності позивача призвів до виникнення податкового боргу, який зазначений лише в Інтегрованій картці платника податків, не може свідчити про наявність в діях останнього податкового правопорушення, з огляду не доведення відповідачем заниження позивачем податкових зобов'язань.

Таким чином, висновки податкового органу в акті перевірки ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм законодавства. Натомість, позивачем документально підтверджено своєчасну та в повному обсязі сплату Товариством протягом 2014 року авансових внесків з податку на прибуток у загальному розмірі 6292558,49 грн. з нарахованих дивідендів за 2013 рік у відповідності до вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин підпункту 153.3.2 пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, а саме до та під час їх перерахування на рахунки учасників Товариства, у зв'язку із чим суд першої інстанції правильно дійшов висновку про неправомірність податкового повідомлення-рішення № від 06.05.2016 року

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Стосовно доводів податкового органу щодо порушення позивачем порядку заповнення документів податкової звітності колегія суддів зазначає наступне.

Суд не обмежується виключно формальним застосуванням приписів Податкового кодексу України, а віддає перевагу встановленню фактичних обставин та достовірності поданих доказів над їх формальною наявністю та відповідністю за зовнішніми ознаками вимогам нормативних актів.

Погоджуючи правомірність визначення податкового зобов'язання суди мають виходити не з факту неможливості встановлення податкового правопорушення, а з встановлення складу податкового правопорушення.

Вказаний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року, справа № 826/3344/15, № судового рішення в ЄДРСРУ 73874489.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-РУДА" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі № 815/3024/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 23 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.