Справа № 821/1248/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1248/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Шведової Т.Ю.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання дій протиправними щодо складання акта про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території міста Нова Каховка та Новокаховської міської ради № 02-18 від 11.05.2018 р.,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернулась до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області (далі - відповідач, Міська рада), у якому просить визнати дії протиправними щодо складання акту про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території міста Нова Каховка та Новокаховської міської ради № 02-18 від 11.05.2018 р.

Позов обґрунтований тим, що позивачу відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 від 01.10.2008р., видане виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області, належить на праві приватної власності нерухоме майно у вигляді нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене майно розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2, на якій, окрім майна позивача, знаходиться майно, що належить ОСОБА_5 у вигляді нежитлового приміщення загальною площею 559,7 кв.м., що підтверджується витягом № 25817778 від 09.04.2010р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

11 травня 2018р. відповідачем складено акт про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території міста Нова Каховка та Новокаховської міської ради № 02-18, в якому зазначається, що ФОП ОСОБА_3 завдано збитків власнику землі або землекористувачу відповідно до фактичного використання земельної ділянки, що визначається відповідно до розрахунку розміру недоотриманої орендної плати за земельну ділянку до міського бюджету станом на 01.05.2018р. і складає 783234,53 грн. та встановлено строк сплати завданих збитків у місячний термін. Розмір втрат місцевого бюджету визначено згідно відповідного розрахунку - додатку до акту №02-18.

У зв'язку із складанням вказаного акту, на адресу ФОП ОСОБА_3 надіслано повідомлення за підписом першого заступника голови Новокаховської міської ради від 18.05.2018р. № 17/1878, в якому, зокрема, визначено про необхідність відшкодування збитків, спричинених у зв'язку з використанням земельної ділянки без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону згідно акту про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території міста Нова Каховка та Новокаховської міської ради № 02-18 від 11.05.2018р.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ФОП ОСОБА_3 звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою від 05.07.2018р. позов залишений без руху, надано час для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, суд ухвалою від 19.07.2018р. відкрив провадження у справі, визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі розпорядження №85 від 23.07.2018 року та у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Василяки Д.К. справу передано до розгляду судді Ковбій О.В.

30.07.2018 року справу було прийнято до провадження, на підставі ч. 14 ст. 31 КАС України розгляд справи розпочато спочатку. Судове засідання призначено на 17.08.2018 року.

14.08.2018 року відповідачем подано відзив на позов, з якого вбачається, що Міська рада проти задоволення позовних вимог заперечує, виходячи з наступного.

Так, відповідач пояснив, що відповідно до рішення Новокаховської міської ради від 26.12.2008 року № 991, позивач уклала договір оренди земельної ділянки площею 0,2240 га по АДРЕСА_1 для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі адміністративного корпусу з приміщеннями оздоровчого комплексу фітнес-центру терміном на 3 роки.

Згідно рішення Новокаховської міської ради від 10.09.2009 року № 1242 між позивачем та Новокаховською міською радою було укладено угоду № 1 від 01.03.2010р. про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 0,3227 га що знаходиться в районі АДРЕСА_1 для розміщення та вслуговування кафе з літнім майданчиком, автостоянки та будівництва офісу та торгового центру, строком на три роки.

Рішенням Новокаховської міської ради від 24.02.2014 року № 1503 надано дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою щодо формування земельної ділянки комунальної власності для подальшого оформлення в оренду ФОП ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,5467 га по АДРЕСА_1 для розміщення та обслуговування нежитлового приміщення адміністративного комплексу з фітнес-клубом автостоянкою терміном на 3 роки, при умові оформлення сервітуту щодо проходу та проїзду орієнтовною площею 0,050 га, а у разі необхідності дотримання містобудівних норм та вимог уточнення площі та конфігурації земельної ділянки.

Міська рада вважає, що позивач, в порушення статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вимоги рішення міської ради від 24.02.2014 року № 1503 не виконав, проект землеустрою у встановленому законом порядку на затвердження міської ради не подав. Договір оренди на земельну ділянку площею 0,5467 га по АДРЕСА_1 не укладав, хоч зазначене і є його обов'язком згідно норм земельного законодавства.

Таким чином, відповідач вважає, що рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради № 189 від 26.06.2018р. "Про затвердження акту про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам № 02-18 від 11.05.2018 року" є законним, оскільки було прийнято у відповідності до норм діючого законодавства.

В судове засідання сторони з"явились.

Представник позивача на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов від 14.08.2018 р. (а.с. 77).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.10.2008р. ОСОБА_3 належить нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 1003,5 кв.м., частка 1/1.

Згідно рішення Новокаховської міської ради від 26.12.2008 року № 991, позивач уклала договір оренди земельної ділянки площею 0,2240 га в АДРЕСА_1 для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі адміністративного корпусу з розміщеннями оздоровчого комплексу фітнес-центру терміном на 3 роки.

Рішенням Новокаховської міської ради від 10.09.2009 року № 1242 між позивачем та Новокаховською міською радою було укладено угоду № 1 від 01.03.2010р. про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 0,3227 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 для розміщення та вслуговування кафе з літнім майданчиком, автостоянки, будівництва офісу та торгового центру, строком на три роки.

Рішенням Новокаховської міської ради від 24.02.2014 року № 1503 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо формування земельної ділянки комунальної власності для подальшого оформлення в оренду ФОП ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,5467 га по АДРЕСА_1 для розміщення та обслуговування нежитлового приміщення адміністративного комплексу з фітнес-клубом та автостоянкою терміном на 3 роки, при умові оформлення сервітуту щодо проходу та проїзду орієнтовною площею 0,050 га, а у разі необхідності дотримання містобудівних норм та вимог уточнення площі та конфігурації земельної ділянки.

Станом на день складання оскаржуваного акту та розгляду справи, позивач вимоги рішення міської ради від 24.02.2014 року № 1503 не виконав, проект землеустрою у встановленому законом порядку на затвердження міської ради не подав. Договір оренди на земельну ділянку площею 0,5467 га по АДРЕСА_1 не укладав.

Як встановлено судом і не заперечувалось сторонами, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою площею 0,5467 га, яка розташована по АДРЕСА_1, в м. Нова Каховка для розміщення та обслуговування нежитлового приміщення адміністративного комплексу з фітнес-клубом та автостоянкою, кадастровий номер НОМЕР_2, яка перебуває у комунальній власності Новокаховської міської ради без правовстановлюючих документів, що в подальшому стало підставою для складання Акту про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території м. Нова Каховка та Новокаховської міської ради від 11.05.2018р. № 02-18.

Зазначений вище Акт складений комісією з визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території м. Нова Каховка та Новокаховської міської ради, що діє на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 19.03.2018р. № 72.

Зазначеною комісією встановлено, що земельна ділянка площею 0,5467 га, яка розташована по АДРЕСА_1 використовується ФОП ОСОБА_3 для розміщення та обслуговування нежитлового приміщення адміністративного комплексу з фітнес-клубом та автостоянкою, кадастровий номер НОМЕР_2, використовується без правовстановлюючих документів. Право на нерухоме майно, зареєстровано в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за №15909981 від 11.08.2016 року.

Фактичний землекористувач, а саме, ФОП ОСОБА_3, не сплачувала з моменту набуття прав на нерухоме майно плату за землю у відповідності до статті 206 Земельного кодексу України.

Після опрацювання комісією надані відділом земельних відносин та комунальної власності документи, а саме: Витяг із Державного земельного кадастру про наявність зазначеної земельної ділянки як об'єкта права від 05.05.2018 року №НВ-018; Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку №154/0/209-17 станом на 17.07.2017 року; Лист Державної фіскальної служби від 26.03.2018 року щодо відсутності платежів за користування землею ФОП ОСОБА_3, відділом земельних відносин та комунальної власності Новокаховської міської ради на підставі відповідних рішень Новокаховської міської ради та розміру нормативно-грошової оцінки здійснено розрахунок суми заподіяних збитків, завданих ФОП ОСОБА_3 за користування протягом 2016-2018 років (станом на 01.05.2018 року), який становить 783234,53 грн.

Комісія вирішила збитки у розмірі 783234,53 грн. від недотримання орендної плати за землю до міського бюджету визнати обґрунтованими, ФОП ОСОБА_3 сплатити зазначені кошти до бюджету міста Нова Каховка.

26 червня 2018 року рішенням № 189 виконавчий комітету Новокаховської міської ради затвердив Акт про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території міста Нова Каховка та Новокаховської міської ради від 11.05.2018 року № 02-18.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, право розпоряджатися землями територіальних громад, надавати земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Згідно вимог статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

На підставі частин 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

На підставі частини 1 статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19 червня 2003 року № 963-IV, самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Водночас, набуття позивачем на праві власності на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 не надає позивачу права користуватися земельною ділянкою без сплати за неї. Таким чином, законодавством покладено обов'язок здійснювати оплату за користування визначеною земельною ділянкою, що не заперечується сторонами.

Згідно частини 1 статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

На підставі 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до частини 1 статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Проте, у зв'язку з тим, що між позивачем та органом місцевого самоврядування договір оренди не укладався та він не зареєстрований у відповідності до вимог закону, договірні відносини з приводу використання земельної ділянки в АДРЕСА_1, між власником земельної ділянки Новокаховською міською радою та позивачем, відсутні.

Згідно частини 1 статті 157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам визначено постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 року, відповідно до пункту 1 якого власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Згідно пункту 2 Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть к відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Порядком визначено, що неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до частини першої та другої статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально-правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) та рішень суб'єкта владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Акт індивідуальної дії - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації його повноважень, які породжують права та обов'язки у того суб'єкта, якому вони адресовані.

Разом з тим, за змістом наведених норм Конституції України та КАС України судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах, а точніше вже порушене.

Порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов'язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. При цьому, вирішуючи спір по суті, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тож, якщо особа вважає, що її право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов'язок, така особа має право звернутися за судовим захистом. У разі відповідного звернення особи, суд розглядає питання щодо наявності порушення права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішує спір.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати протиправними дії щодо складання акту про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території міста Нова Каховка та Новокаховської міської ради № 02-18 від 11.05.2018 р.

Тобто, предметом розгляду даної справи є вищезазначений акт відповідача та дії щодо його складання.

З огляду на вказане, а також обґрунтування, наведеного судом раніше, слід дійти висновку, що акт про визначення розміру збитків - це службовий документ, який є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, та в даному випадку не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є індивідуальним актом у розумінні частини першої статті 19 КАС України, та при цьому не створює обов'язків для позивача, як землекористувача.

Акт від 11 травня 2018 року № 02-18 містить у собі лише виклад обставин, встановлених під час проведення перевірки отримання Новокаховською міською радою доходу за час фактичного користування ФОП ОСОБА_3 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 протягом 2016-2018 років, розмір визначеного збитку.

Вказаний акт не належить до документів, на підставі яких збитки можуть бути відшкодовані у примусовому порядку.

Питання щодо наявності підстав для стягнення збитків з позивача не може бути предметом розгляду в адміністративному суді, його належить вирішувати у порядку господарського судочинства під час розгляду справи про стягнення збитків.

Таким чином, сам по собі оскаржуваний акт, а також дії щодо їх складання безпосередньо не впливають на права та обов'язки позивача, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Аналогічний висновок за наслідками вирішення спору викладений у постанові Верховного Суду України від 18 жовтня 2016 року у справі № 500/2776/14-а.

Додатково суд зазначає, що вимога позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо складання акту № 02-18 про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам від 11 травня 2018 року, також не підлягає задоволенню з огляду на те, що виконавчий комітет Новокаховської міської ради Херсонської області наділений такими повноваженнями згідно чинного законодавства, у тому числі Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам. Таким чином складаючи вказаний акт №02-18 відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В ході розгляду справи позивач не довів суду наявність у нього порушеного права або охоронюваного законом інтересу, що підлягає захисту в судовому порядку, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 72-78, 139, 242-246 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22 серпня 2018 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 6.3