Справа № 607/11743/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/3529/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Довгої О.І.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2018 року (рішення ухвалене о 10:07 хв. у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Дзюбича В.Л.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні йому до страхового стажу, який дає право для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи на посаді водія у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області з 26.06.1982 року по 26.12.1984 року та зобов'язання Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати йому до страхового стажу зазначений періоди роботи.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що при призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного відповідач протиправно не зарахував йому до страхового стажу період роботи на посаді водія у колгоспі «Росія» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області. 26.06.2017 року він звернувся у Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про зарахування страхового стажу, однак відповідач листом №12479/05 від 14.07.2017 року відмовив йому у проведенні перерахунку стажу, мотивуючи це тим, що у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Росія» за 1982-1984 роки не зазначено повністю його ім'я, прізвище та по батькові, в вказано лише «ОСОБА_1.». Вказану відмову позивач вважає неправомірною, оскільки наявність у нього відповідного страхового стажу підтверджується записами у його трудовій книжці, з яких вбачається, що 26.06.1982 року він був направлений для проходження курсів шоферів, а з 12.05.1983 року по 26.12.1984 року працював шофером у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області та архівною довідкою Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425, а також даний факт можуть засвідчити свідки, які працювали разом із ним у колгоспі «Росія». Просила позов задоволити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоду проходження курсів шоферів в Теребовлянському спортивно-технічному клубі ДОСААФ з 27.09.1982 року по 10.02.1983 року, а також періоду роботи на посаді шофера у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області з 12.05.1983 року по 26.12.1984 року за фактичною тривалістю з врахуванням архівної довідки Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425. Зобов'язано Тернопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період проходження курсів шоферів в Теребовлянському спортивно-технічному клубі ДОСААФ з 27.09.1982 року по 10.02.1983 року, а також період роботи на посаді шофера у колгоспі «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області з 12.05.1983 року по 26.12.1984 року за фактичною тривалістю з врахуванням архівної довідки Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425 та здійснити перерахунок раніше призначеної йому пенсії, починаючи з 01 квітня 2017 року.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку у Тернопільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області і з 11.02.2017 року йому призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

26.06.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати йому до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку період роботи водієм у колгоспі «Росія» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області з 15.07.1982 року по 28.12.1984 року.

14.07.2017 року Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області листом за №12479/05 повідомило позивача про те, що для зарахування стажу за період роботи з 15.07.1982 року по 28.12.1984 року на посаді водія колгоспу «Росія» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області йому необхідно надати довідку про встановлений та вироблений мінімум вихододнів. Архівну довідку Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425 взяти до уваги немає можливості, оскільки в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1982-1984 роки по батькові заявника значиться «В», а саме: «ОСОБА_1.».

Відповідно до пункту 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п. «з» ст.13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхування та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. До стажу роботи зараховується також: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 26.06.1982 року був направлений на курси шоферів; 12.05.1983 року прийнятий на роботу шофером у колгосп «Росія» Теребовлянського району Тернопільської області та звільнений з роботи 26.12.1984 року.

Згідно п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР №310 від 21.04.1975 року основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову діяльність колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. У випадку відсутності трудової книжки колгоспника, або у разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

Згідно ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як вбачається з свідоцтва Теребовлянського спортивно-технічного клубу ДОСААФ серії НОМЕР_2 виданого 17.02.1983 року, ОСОБА_1 в період з 27.09.1982 року по 10.02.1983 року по програмі підготовки водіїв автомобілів третього класу, вказане підтверджується екзаменаційною карткою водія.

Згідно архівної довідки Архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області від 06.11.2012 року № 03-10/К-425 у документах архівного фонду Товариства власників земельних та майнових паїв «Галичина» с. Кобиловолоки Теребовлянського району Тернопільської області є відомості, що протоколом №1 зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Росія» від 18.02.1984 року затверджено мінімум людино-днів на 1984 рік: чоловікам від 18 до 55 років-250л/днів. В книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1982-1984 роки є відомості про оплату праці ОСОБА_1 В протоколах засідань правління та уповноважених членів колгоспу за 1982-1983 роки відомостей про встановленим мінімум вихододнів немає.

Пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, передбачено, що трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації(в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2018 року у справі №607/11743/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді О. І. Довга
Р. М. Гулид
Повне судове рішення складено 22.08.2018 року