Справа № 809/1809/16
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення без розгляду заяви

щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами

"27" серпня 2018 р. справа № 809/1809/16

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали заяви Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області, відповідач), Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - ГУ ДФС в області, відповідач) щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області, ГУ ДФС в області про скасування податкового повідомлення-рішення № та рішення про застосування фінансових санкцій №387/09-19-РРО/НОМЕР_1 від 22.07.2016, -

В С Т А Н О В И В:

14.02.2017 Івано-Франківським окружним адміністративним судом прийнято постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1) задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в області № від 22.07.2016; визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області про застосування фінансових санкцій №387/09-19-РРО/НОМЕР_1 від 22.07.2016; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 378,00 гривень.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 в частині стягнення з ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1 378,00 гривень скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 гривень; в решті постанову суду залишено без змін.

28.11.2017 ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області (надалі по тексту також - заявники) звернулися з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 по справі №809/1809/16 за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області, ГУ ДФС в області про скасування податкового повідомлення-рішення №, рішення про застосування фінансових санкцій №387/09-19-РРО/НОМЕР_1 від 22.07.2016.

Заява мотивована тим, що в судових рішеннях суду першої та апеляційної інстанції зазначено про ведення позивачем, на час перевірки, книги обліку доходів і витрат, зареєстровану 27.09.2011 року у ДПС у Ленінському районі м. Запоріжжя. Також позивач надав нову книгу обліку доходів і витрат, в якій містяться записи з 13.06.2016 по 18.08.2016, однак суди не звернули увагу на те, що надана книга зареєстрована у ДПІ у м. Івано-Франківську 09.08.2016, тобто раніше цієї дати записи не могли здійснюватися. Після постановленого рішення суду першої та апеляційної інстанції від 14.02.2017 набрання ним законної сили, 09.11.2017 відповідачем стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були відомі під час розгляду цієї справи, та які мали б істотне для суду значення при вирішенні питання про обґрунтованість доводів ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області. Такими нововиявленими обставинами заявники вважають ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14.02.2017 по справі К/800/50129/13, в якій підтримано позицію ДФС та зазначено, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за неведення порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем її реалізації, до суб'єкта господарської діяльності застосовані правомірно. На підставі вказаного та пункту 1 частини 2 статті 245 КАС України просили відкрити провадження за нововиявленими обставинами та скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 і прийняти нову постанову, якою в позові ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2017, відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області по справі №809/1809/16.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області оскаржили його в апеляційному порядку, за результатами розгляду якого ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами у справі №809/1809/16 Львівським апеляційним адміністративним судом 27.03.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.06.2018, касаційну скаргу ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області задоволено частково. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За змістом вимог частини 5 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції колегія суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду зазначила, що судами не було враховано, що структура частини 1 статті 247 КАС України (в редакції до 15.12.2017), за змістом якої відмова у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без оцінки причин пропуску строків, можливо лише в разі, якщо зазначена заява подана з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 245 КАС України, пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням, що переглядається, законної сили; в інших же випадках, відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами у зв'язку з пропуском заявником одного місяця з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про нововиявлені обставини, і не надаючи правової оцінки причинам пропуску строку, суд безпідставно позбавляє особу права на перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи відсутність правової норми, що передбачає настання наслідків при зверненні особи із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами із пропуском місячного строку, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність обґрунтованого застосування частини 7 статті 9 КАС України (в редакції до 15.12.2017), якою передбачено, що у разі відсутності закону, який регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, який регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відтак, в разі якщо особа, яка подала заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, суд в порядку статей 107-108 КАС України (в редакції до 15.12.2017) залишає заяву без руху і надає строк для звернення до суду з заявою про поновлення строків або для зазначення інших підстав для поновлення строку; якщо ж заяву не буде подано особою в зазначений в ухвалі про залишення без руху строк або вказані заявником підстави для поновлення строку звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами будуть визнані неповажними, суддя відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

Таким чином, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову відкритті провадження від 29.11.2017, наведене залишив поза увагою та, як наслідок, не встановив, чи порушено заявником питання поновлення пропущеного строку та не надав йому можливості обґрунтувати поважність причин його пропуску.

Вказані матеріали заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 надійшли в суд 06.08.2018.

Станом на момент надходження матеріалів справи №809/1806/16 до суду першої інстанції з 15.12.2017 набрала чинність нова редакція КАС України, за змістом пункту 4 частини 3 статті 364 КАС України якої, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами додаються - у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Частиною 3 статті 366 КАС України (в редакції після 15.12.2017) встановлено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Як з'ясовано, Івано-Франківським окружним адміністративним судом постанову суду у справі №809/1809/16 прийнято 14.02.2017, про нововиявлену, як вважають заявники, обставину останні дізналися 09.11.2017, а заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області зареєстрували в суді 28.11.2017.

З урахуванням вимог статті 247 КАС України (в редакції до 15.12.2017) і пункту 4 частини 3 статті 364 КАС України (в редакції після 15.12.2017) в матеріалах заяви станом на 28.11.2017, в тому числі 10.08.2018, відсутня заява (клопотання) про поновлення строку на подання заяви, а також будь яке обґрунтування причин його пропуску.

Враховуючи висновки колегії суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, викладені у постанові від 25.06.2018, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.08.2018 залишено без руху заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду від 14.02.2017 року у справі №809/1809/16, у зв'язку із необхідністю подання:

- заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та докази поважності його пропуску;

- квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору.

На виконання вимог даної ухвали заявниками 22.08.2018 подано клопотання про поновлення строку звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Також надано суду оригінал платіжного доручення №659 від 30.11.2017 про сплату судового збору в розмірі 1 515,80 гривень, яке не було своєчасно подано в листопаді 2017 року.

Клопотання про поновлення строку мотивовано тим, що викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.02.2017 по справі К/800/50129/13 (отриманого з Єдиного державного реєстру судових рішень) обставини стали відомі відповідачем тільки 09.11.2017 (за відсутності такої інформації до цього часу). Заявники зазначають, що ні ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області, ні ГУ ДФС в області не були сторонами у справі №823/204/13-а, яка переглянута ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.02.2017 у провадженні К/800/50129/13 тієї ж адміністративної справи. Також у ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області відсутня посадова (відповідальна) особа, обов'язком якої було б щоденний аналіз та перегляд рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень (надалі по тексту також - ЄДРСР). Крім того, просять суд врахувати велику кількість судових рішень, яка щоденно реєструється (згідно даних ЄДРСР 14 лютим 2017 року датовано 26 980 судових рішень, в тому числі у формі адміністративного судочинства 4 426 рішень, з яких 504 рішення прийняті Вищим адміністративним судом України), тобто заявниками з об'єктивних причин не було відомо про ухвалення зазначеного рішення суду. В даному випадку відлік строку звернення про перегляд за нововиявленими обставинами слід вести від моменту, коли особа, яка звертається до суду, дізналася про ці обставини, а відлік строку звернення про перегляд за нововиявленими обставинами від моменту, коли особа, яка звертається до суду, могла дізнатися про ці обставини (реєстрація в ЄДРСР) швидше слід застосовувати до сторін у відповідній справі, виходячи з принципу належного, добросовісного супроводження справи.

Розглядаючи по суті клопотання заявників про наявність поважних причин пропуску строку звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та обґрунтованість відповідної мотивації причин пропуску, суд виходить із наступних аргументів.

Статтею 247 КАС України (в редакції до 15.12.2017) визначено строк звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно якої заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України (в редакції після 15.12.2017) однією із підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин (пункту 1 частини 1 статті 363 КАС України, в редакції після 15.12.2017).

Системний аналіз вказаних норм процесуального закону свідчить, що обчислення початку строку звернення до суду обумовлюється настання однієї із обставин, а саме: коли особа "дізналася" або коли особа "могла дізнатися" ("повинна була дізнатися") про існування нововиявлених обставин.

Ці дві обставини ("дізналася" або "могла дізнатися") є самостійними одна від одної і застосовуються судом у кожному окремому випадку в першу чергу в залежності від того, що із них настало раніше - "дізнався" або "міг дізнатися" ("повинен був дізнатися").

При цьому, "дізнався" є конкретною подією із відповідною календарною датою, що обов'язково підтверджується відповідними доказами.

В свою чергу, "міг дізнатися" ("повинен був дізнатися") слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися. Зокрема, особа мала можливість дізнатися про наявність відповідних обставин, які є доступними із відкритих джерел, спеціальних реєстрів, облік інформації у яких здійснюється у визначеному порядку і поновлюється у відповідний термін щоденно.

Зміст коментованих норм КАС України свідчить, що процесуальний закон обмежує право звернення особи до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Перевіряючи поважність причин пропуску строку звернення із заявою про перегляд судового рішення з підстав пункту 1 частини 1 статті 245 КАС України (в редакції до 15.12.2017) і пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України (в редакції після 15.12.2017), суд встановлює обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких, зокрема, слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та "добросовісність" заявника. Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне чи недбале ставлення особою, яка звертається в суд (планує звернутися), до правил обчислення і застосування відповідних строків такого звернення.

Окрім того, згідно із пунктом 46 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13 від 29.01.2016), одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений "особливими і непереборними" обставинами.

У пункті 47 Рішення зазначено, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Враховуючи вказане, розгляд судом заяв ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області про поновлення строку звернення від 22.08.2018 з тих підстав і обґрунтування, які у ній зазначені, повинен відповідати принципу юридичної визначеності.

Щодо доводів заявників про відсутність до 09.11.2017 можливості отримати інформацію про ухвалу Вищого адміністративного суду України від 14.02.2017 у справі К/800/50129/13, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №740 від 25.05.2006 (надалі по тексту також - Порядок №740) внесенню до Реєстру підлягають усі судові рішення судів загальної юрисдикції (надалі по тексту також - суди), а також окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.

Пунктами 13, 14, 20, 21, 23 Порядку №740 визначено, що електронні копії судових рішень надсилаються суддею або відповідальною особою апарату суду не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту.

Відомості про дату набрання законної сили судовим рішенням надсилаються до Реєстру не пізніше наступного дня після набрання чинності таким рішенням.

Доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Користувачам Реєстру надається можливість пошуку, перегляду, роздрукування електронних копій судових рішень, копіювання їх текстів у цілому або частин відповідно до режиму доступу до судових рішень, внесених до Реєстру за останніх п'ять років. Порядок надання інформації за попередній період визначається держателем Реєстру.

Загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру, має кожна фізична або юридична особа.

З урахуванням вищевказаного, твердження заявників про неможливість отримати, в тому числі дізнатися, про інформації по вищезазначеній ухвалі не заслуговують на увагу суду, оскільки ухвала Вищого адміністративного суду України від 14.02.2017 по справі К800/50129/13 була надіслана Вищим адміністративним судом України до Єдиного державного реєстру судових рішень 16.02.2017 року, зареєстрована 19.02.2017 року та оприлюднена 20.02.2017 року.

Вказане свідчить, що будь хто в період з 20.02.2017, в тому числі відповідні посадові особи ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області, мали загальний доступ до зазначеного судового рішення в ЄДРСР, а отже і об'єктивну можливість звернутися до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відсутність посадової (відповідальної) особи, обов'язком якої було б щоденний аналіз та перегляд рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також велика кількість судових рішень, яка щоденно реєструється у вказаному Реєстрі, на переконання суду, не є тими поважними обставинами, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Неспроможність своєчасно виявити нововиявлену, як вважають відповідачі, обставину, яка є доступна у відкритому доступу, трактується судом як упущення, що допущено стороною у справі саме з причин неналежного і недобросовісного супроводження такої справи.

Відповідачами не було наведено належного обґрунтування підстав для поновлення строку звернення із такою заявою, тобто не зазначено про причини, які реально унеможливили звернення у встановлений законом строк.

При цьому суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Причин, у тому числі особистих, які б могли свідчити про поважність пропуску строку звернення до суду з цією заявою, ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області не наведено.

Будь яких інших причин не звернення до суду в строк, визначений статтею 247 КАС України (в редакції до 15.12.2017) і пунктом 1 частини 2 статті 361 КАС України (в редакції після 15.12.2017), чи обставин, які об'єктивно перешкоджали такому зверненню, у заяві від 22.08.2018 ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області не наведено, доказів на їх підтвердження не надано.

ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в області та ГУ ДФС в області ні в заяві від 28.11.2017, ні в заяві від 28.03.2018, поданої за результатами виконання ухвали про залишення без руху заяви від 28.11.2017, не вказали "особливі і непереборні" обставинами, на наявність яких звернуто увагу в Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13 від 29.01.2016), які зумовили б обґрунтування звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами саме в листопаді 2017 року з пропущенням строку, визначеного статтею 247 КАС України (в редакції до 15.12.2017) і пунктом 1 частини 2 статті 361 КАС України (в редакції після 15.12.2017).

З огляду на вказане, виходячи з положень коментованих норм КАС України, суд дійшов висновку, що відповідачами пропущено одномісячний строк звернення до суду.

Слід відзначити, що за змістом частини 3 статті 3 КАС України (в редакції після 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною 1 статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення (частина 4 статті 366 КАС України, в редакції після 15.12.2017).

Таким чином, суд керуючись частиною 3 статті 3, частиною 4 статті 366 КАС України (в редакції після 15.12.2017) дійшов висновку про повернення без розгляду заяви від 28.11.2017 щодо перегляду за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 по справі №809/1809/16.

Враховуючи наведене, керуючись частиною 3 статті 3, статтями 248, 256, 363, частинами 3 і 4 статті 366 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відхилити клопотання Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області та Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області від 22.08.2018 про поновлення строку звернення із заявою щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №809/1809/16.

Заяву Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області та Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області від 28.11.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.02.2017 по справі №809/1809/16, повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 256, 295, 297 КАС України апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні, скарги подаються учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.