Справа № 266/3888/18
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/3888/18
Провадженя№ 2-а/266/78/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2018 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови поліцейського СРПП Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП,
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що постановою поліцейського СРПП Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 серії НК №928902 від 01.07.2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП за порушення вимог п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Постанову вважає незаконною, оскільки при винесенні постанови інспектором порушено його права, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, він керував транспортним засобом, який не потребує проходження технічного огляду, оскільки використовується лише в приватних цілях та не використовується для перевезення пасажирів або вантажу. Просив постанову визнати незаконною та скасувати.
Відповідач в особі представника ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 в своєму письмовому запереченні позовні вимоги не визнав. Свої заперечення обґрунтував тим, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ОСОБА_1 є вантажопасажирським, тобто може використовуватись для перевезення пасажирів або невеликих вантажів, тому мав пройти технічний огляд згідно Порядку проведення обовязкового технічного, але відповідного талону про його проходження не мав. Водій ОСОБА_1, беручи транспортний засіб, який належить іншій особі, мав пересвідчитись в наявності документів та технічній справності транспортного засобу. Водію ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу було пояснено причину зупинки транспортного засобу та були зачитані його права. Факт скоєння адміністративного порушення зафіксовано відповідними письмовими доказами.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами , за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою поліцейського СРПП Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 серії НК №928902 від 01.07.2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП за порушення вимог п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн., за те що він 01.07.2018 року о 12 год. 25 хв. в с. Талаківка м. Маріуполь, керував транспортним засобом «ІЖ 2717 СПГ», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, який є транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, однак своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, що бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, умовою притягнення до адміністративної відповідальності є додержання компетентною особою приписів ст.ст. 7, 280, 251, 252 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підтвердження правомірності свого рішення відповідач ГУНП в Донецькій області м. Маріуполя, надав суду письмові заперечення.
З вивчених судом матеріалів справи вбачається, що автомобіль НОМЕР_2», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 392281 є вантажним малотоннажним вантажопасажирським (а. с. 9).
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» Обов'язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
З п. 3 Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, Періодичність проходження обовязкового технічного контролю становитьдля легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.
З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що вони є вичерпними, носять імперативний характер та не допускають доповнень та будь якого іншого трактування.
Автомобіль «ІЖ 2717 СПГ», державний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 392281 було випущено в 2004 році, у власності ОСОБА_4 автомобіль перебуває з 16.11.2012 року (а. с. 9)
Тобто, на момент зупинки транспортний засіб перебував в експлуатації повних пять років та не пройшов обовязкового технічного контролю.
Посилання позивача на те, що інспектором СРПП Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 порушено порядок складення матеріалів є необґрунтованим з огляду на наступне.
Складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вищезазначеним правопорушенням відбувається на місці скоєння. Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 зі змінами (далі - Інструкція), визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121 тощо

Інспектором СРПП Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 під час провадження у справі про адміністративне правопорушення порушень прав позивача ОСОБА_1 не допущено.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_5 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а від цього відкидає, як необєктивні, доводи позивача.

Статтею 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і

обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

За вказаних обставин, дії та рішення інспектора СРПП Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2П.є правомірними, а оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови поліцейського СРПП Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.