Справа № 359/6255/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 359/6255/17

адміністративне провадження № К/9901/43417/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Гриціва М.І., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017р. (судді - Коротких А.Ю., Ганечко О.М., Літвіна Н.М.) у справі за його позовом до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови провести йому перерахунок і виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром та зобов'язати відповідача починаючи з 13.11.2015р. провести йому перерахунок і виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності та перебуває на обліку в Бориспільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області. Крім того, він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При проведенні перерахунку пенсії відповідачем її розмір було обмежено максимальним розміром в сумі 10740 грн. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки він набув право на пенсію до встановлення змін у законодавстві, якими розмір пенсії обмежено максимальним розміром, а перерахунок його пенсії було здійснено на підставі судових рішень відповідно до раніше призначеної пенсії, у зв'язку з чим її розмір не може бути обмежено.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2017р. позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови провести позивачу перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Зобов'язати відповідача починаючи з 13.11.2015р. провести позивачу перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017р. скасовано постанову суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено.

З ухваленим у справі рішенням не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на те, що оскільки пенсія йому була призначена до 01.10.2011р., то обмеження відповідачем її максимальним розміром при здійсненні перерахунку у 2017 році є протиправним і порушує його право, набуте до набрання чинності Законів України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911-VIII, «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016р. №1801-VIII та регламентоване їх нормами.

Відповідач у поданому до суду запереченні на касаційну скаргу посилається на те, що обмежуючи пенсію позивача максимальним розміром управління Пенсійного фонду діяло відповідно до вимого законодавства України, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI, в редакції Закону України від 24.12.2015р. №№911-VIII, на час здійснення позивачу перерахунку пенсії, Максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», постанови Верховної Ради України від 13.10.1995р. «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», постанови Верховної Ради України від 13.10.1995р. «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI, цей Закон набрав чинності з 01.10.2011р.

Підпунктом 6 пункту 6 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI внесено зміни до частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003р. №1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), є інвалідом ІІ групи довічно, хвороба якої пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перебуває на обліку в Бориспільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та з 2002 року отримував пенсію за віком.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2017р. зобов'язано призначити позивачу пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затв. постановою Кабінету міністрів України від 23.11.2011р. №1210, із заробітної плати в сумі 172,29 крб. за роботу в період з 30.04.1986р. по 30.04.1986р. в зоні відчуження та виплатити пенсію починаючи з 13.11.2015р., з урахуванням проведених виплат.

Судами встановлено, що на виконання рішення суду пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу призначено з 01.01.2004р.

Розпорядженням від 21.06.2017р. №143654 відповідачем проведено позивачу перерахунок пенсії, з 13.11.2015р. її розмір складав 11705,06 грн, з 01.06.2016р. - 11728,26 грн, з 01.12.2016р. - 11775,06 грн, з 01.05.2017р. - 11801,06 грн. При цьому до виплати розмір пенсії обмежено сумою 10740 грн.

18.07.2017р. позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому пенсії без обмеження її максимальним розміром починаючи з 13.11.2015р.

Листом від 31.07.2017р. №8015/03 відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку пенсії без обмеження, оскільки пенсія заявнику виплачується у розмірі, встановленому законодавством.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Суд дійшов висновку, що оскільки пенсія позивачу призначена у 2004 році, тобто до внесення вищезазначених змін до пенсійного законодавства, розмір його пенсії, перерахованої на підставі рішення суду, не може бути обмежено максимальним розміром, встановленим частиною 3 статті 67 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування по відношенню до позивача, законні підстави для виплати пенсії у більшому, ніж обмеженому розмірі відсутні.

Крім того, апеляційний суд виходив з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої одним з визначальних елементі у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (справа «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004р.).

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що розмір пенсії позивача перевищує передбачений законом тимчасовий максимальний її розмір, такі положення закону у спірний період неконституційними не визнавались і підлягали застосуванню відповідачем під час обчислення пенсії позивачу, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про відмову в задоволенні позову.

Крім того, оскільки на виконання рішення суду пенсію з підстав і в порядку, передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу призначено після набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», а тому положення пункту 2 Перехідних положень цього закону на позивача не поширюються.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

М.І. Гриців

В.М. Кравчук