Справа № 804/3117/18
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 серпня 2018 року, м.Дніпро

справа № 804/3117/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

ознайомившись з апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на рішення: Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2018р. у справі №804/3117/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “МАС.ТОРГ”

до: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про: визнання протиправним та скасування наказу та визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2018р. у справі №804/3117/18 адміністративний позов задоволено в повному обсязі /а.с. 124-127/.

Відповідач – Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу /а.с. 132-133/.

Адміністративна справа №804/3117/18, разом з апеляційною скаргою відповідача на рішення суду першої інстанції у даній справі, надійшли до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 09.07.2018р. / а.с. 131/.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2018р. у справі № 804/3117/18 вищезазначена апеляційна скарга була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ч. 5 ст. 296 КАС України, та заявнику апеляційної скарги було надано строк - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали, для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги, а саме : - надання суду апеляційної інстанції документу про сплату судового збору у розмірі 9790,86 грн. / а.с. 137/.

Копія ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2018р. у справі №804/3117/18 була надіслана на адресу заявника апеляційної скарги для виконання, та отримана ним згідно поштового повідомлення 19.07.2018р. /а.с. 139/.

14.08.2018р. до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від відповідача у справі, на виконання вимог ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2018р. у справі №804/3117/18, надійшло клопотання щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2018р. у справі №804/3117/18 / а.с. 140/, у якому відповідач посилаючись на відсутність фінансування управління, яке є державною установою, на такі витрати як сплата судового збору, що робить неможливим виконання вимог суду щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги, просить звільнити Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.05.2018р. у справі №П/811/755/18.

Вирішуючи заявлене відповідачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) судовий збір, серед іншого, справляється за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення, а положеннями ст. 4 Закону передбачено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150% ставки, яка підлягала сплаті за подання адміністративного позову.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях, і серед цього переліку відсутні органи Пенсійного фонду України.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлені підстави та умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, ч. 2 вищевказаної статті встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у п. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Аналіз вищенаведених норм дає можливість зробити висновок про те, що прийняття судом рішення про зменшення розміру належних до сплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк залежить від наявності у заявника майнового стану, який ускладнює або робить неможливим сплату судового збору.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» Суд звертав увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов'язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв'язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

З матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що заявником апеляційної скарги не було надано суду жодного належного письмового доказу стосовно його майнового стану, а неналежне фінансування відповідача, який є державною установою, на такі витрати, як сплата судового збору, не може бути визнано єдиною підставою яка свідчить про майновий стан відповідача, який ускладнює або робить неможливим сплату судового збору, з урахуванням того, що особа , яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, і невжиття суб’єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для спати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначено не може вважатись причиною, яка або робить неможливим сплату судового збору, тому колегія суддів вважає заявлене відповідачем клопотання необґрунтованим і у задоволенні такого клопотання необхідно відмовити, аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2018р. справа №804/2979/17 (№К/9901/36253/18).

Враховуючи дату отримання відповідачем копії ухвали суду апеляційної інстанції від 13.07.2018р. у даній справі – 19.07.2018р. / а.с. 139/, останнім днем встановленого судом строку на усунення недоліків апеляційної скарги, з урахуванням положень ст. 120 КАС України, є 20.08.2018р.

Станом на 28.08.2018р. на адресу суду апеляційної інстанції від відповідача не надходили будь-які документи на виконання вимог ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2018р. у справі №804/3117/18, як і не надходило будь-яких клопотань щодо продовження встановленого судом строку на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 04.06.2018р. у даній справі.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене колегія суддів вважає, що відповідачем у встановлений ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2018р. у справі №804/3117/18 строк, зазначені у цій ухвалі недоліки апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 04.06.2018р. , не були усунуті.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Аналіз вищезазначених норм чинного процесуального законодавства свідчить про те, що визначені ухвалою суду недоліки апеляційної скарги повинні бути усунутими у повному обсязі та у строк, який було встановлено судом, і апеляційна скарга підлягає поверненню, якщо її заявник не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги те, що відповідач, який є заявником апеляційної скарги, у строк, встановлений ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.07.2018р., зазначені судом у цій ухвалі недоліки апеляційної скарги не усунув, будь-яких заяв про продовження встановленого судом строку на усунення недоліків апеляційної скарги та документів на виконання ухвали суду від заявника на адресу суду станом на 28.08.2018р. не надходило, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного суду від 04.06.2018р. у справі №804/3117/18 - повернути заявнику, роз’яснив при цьому останньому, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ч. 6 ст. 298 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області у клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного суду від 04.06.2018р. у справі №804/3117/18 - повернути заявнику.

Копію ухвали направити на адресу осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки встановлені ст. ст.. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Т.С. Прокопчук