Справа № 807/1358/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 серпня 2018 рокум. Ужгород№ 807/1358/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання - Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: Релігійна громада Мукачівсько-Ужгородської єпархії УПЦ Свято-Іллінської церкви - представник - Буришин Віталій Васильович;

відповідач: Закарпатська обласна державна адміністрація - представник - Євич Світлана Юріївна;

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - релігійна греко-католицька громада "Святого Пророка Іллі" - представник - Сочка Віталій Іванович;

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації - представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду клопотання представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - релігійної греко-католицької громади "Святого Пророка Іллі" про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Релігійної громади Мукачівсько-Ужгородської єпархії УПЦ Свято-Іллінської церкви до Закарпатської обласної державної адміністрації, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - релігійна греко-католицька громада "Святого Пророка Іллі" та Управління національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження в частині повернення у власність культової будівлі, -

ВСТАНОВИВ:

Релігійної громади Мукачівсько-Ужгородської єпархії УПЦ Свято-Іллінської церкви звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Закарпатської обласної державної адміністрації, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - релігійна греко-католицька громада "Святого Пророка Іллі" та Управління національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації, якою просить: "1.Визнати причини пропуску шестимісячного строку звернення із цією позовною заявою до адміністративного суду поважними, і поновити строк на оскарження розпорядження Представника Президента України в Закарпатській області від 15.09.1992 року за № 297 в частині, пропущений з поважних причин, яким було вирішено повернути у власність греко-католицькій релігійній громаді с. Ірлява Іллінський храм села, та визнано таким, що втратило чинність пункт 1 абз.16 рішення виконавчого комітету Закарпатської обласної Ради народних депутатів за №185 від 04.10.1991 року; 2. Визнати недійсним розпорядження Представника Президента України в Закарпатській області від 15.09.1992 року за № 297 в частині щодо повернення у власність греко-католицькій релігійній громаді с. Ірлява Іллінський храм села, та визнано, таким, що втратило чинність пункт 1 абз.16 рішення виконавчого комітету Закарпатської обласної Ради народних депутатів за №185 від 04.10.1991 року".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року ( суддя Микуляк П.П.) позовну заяву Релігійної громади Мукачівсько-Ужгородської єпархії Української православної церкви Свято-Іллінської церкви с. Ірлява Ужгородського району залишено без розгляду з підстав, визначених статтею 155 частиною 1 пунктом 9 Кодексу адміністративного судочинства України (Т.1 а.с.а.с. 2-4).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року, апеляційну скаргу Релігійної громади Мукачівсько-Ужгородської єпархії Української православної церкви Свято-Іллінської церкви задоволено. Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року по залишення без розгляду позовної заяви в справі № 807/1358/15-а - скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Закарпатського окружного адміністративного суду (Т.1 а.с.а.с. 81-83).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року (головуючий суддя Рейті С.І.) позов Релігійної громади Мукачівсько-Ужгородської єпархії Української православної церкви Свято Іллінської церкви с. Ірлява Ужгородського району залишено без розгляду (Т.1 а.с.а.с. 221,222).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 апеляційну скаргу Релігійної громади Мукачівсько-Ужгородської єпархії Української православної церкви Свято-Іллінської церкви с. Ірлява Ужгородського району Закарпатської області - залишено без задоволення. Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 807/1358/15 - залишено без змін (Т.2 а.с.а.с. 89-87).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2017 року касаційну скаргу Релігійної громади Мукачівсько-Ужгородської єпархії Української православної церкви Свято-Іллінської церкви с. Ірлява Ужгородського району Закарпатської області було задоволено. Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року - скасовано. Справу направлено для продовження розгляду (Т.2 а.с.а.с. 136-138).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року справу було прийнято до свого провадження суддею Рейті С.І..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року було задоволено заяву про самовідвід Рейті С.І. в справі 3807/1358/15 (Т.2 а.с.а.с. 168-170).

У зв'язку з самовідводом судді Рейті С.І. та відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду праву передано для повторного автоматичного розподілу справ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року справу передано на розгляд головуючому судді Гаврилко С.Є..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року було призначено попереднє судове засідання по даній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року було закінчено підготовче провадження і призначено дану справу до судового розгляду.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у зв'язку з існуванням на те об'єктивних причин.

23 липня 2018 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - релігійної греко-католицької громади "Святого Пророка Іллі" про залишення даної позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням законодавчо встановленого строку звернення до суду.

В обґрунтуванні вказаного клопотання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору релігійної греко-католицької громади "Святого Пророка Іллі" вказав наступне. Зокрема, зазначив, що позивач мав об'єктивну можливість раніше дізнатись про оскаржуване розпорядження Представника Президента України в Закарпатській області "Про культові споруди" від 15.09.1992 року за № 29, оскільки впродовж 1992 - 1998 років релігійна греко-католицька громада "Св. Пророка Іллі" безперешкодно користувалась спірною культовою спорудою - Свято-Іллінським храмом, розташованим в с. Ірлява, вул. Шевченка, б/н. Зокрема в 1998 році 51 жителем села було прийнято рішення про перехід під юрисдикцію православної церкви, затверджено статут релігійної громади Мукачівсько-Ужгородської єпархії УПЦ Свято-Іллінської церкви с. Ірлява Ужгородського району та проведено державну реєстрацію даної релігійної громади як юридичної особи. А тому, православна релігійна громада, яка створилась з колишніх членів греко-католицької громади, беззаперечно знала про користування культовою спорудою представниками греко-католицької громади, а тому могла при бажанні могла вжити заходів щоб дізнатись про правову підставу користування церквою - спірне розпорядження представника Президента України. Крім того, дану інформацію про правову підставу користування греко-католицькою громадою спірною культовою будівлею можливо отримати безпосередньо у сільській раді.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти задоволення клопотання просили відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача підтримав заявлене клопотання просив задовольнити з підстав наведених в клопотанні.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 7 Розділу I КАС України.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України неявка не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши сторони та їх представників, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 5 частини 1 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до статті 99 частин 1, 2, КАС України (в редакції чинній на час звернення до суду), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено статтею 123 частиною 3 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до статті 2 частини 1 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В даному випадку, на переконання суду, обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача цілком відповідає завданням адміністративного судочинства, які задекларовані в статті 2 КАС України.

Після проголошення незалежності України 24.08.1991 року згідно постанови Верховної Ради Української РСР №1427-ХІІ, православна релігійна громада УПЦ с. Ірлява Ужгородського району набула правоздатності, а 04.10.1991 року державою було передано їй у власність культову споруду с. Ірлява Ужгородського району на підставі пункту 1 абзацу 16 рішення виконавчого комітету Закарпатської обласної Ради народних депутатів за №185 "Про передачу у власність культових споруд області" від 04.10.1991 року (Т.1 а.с. 33).

Даною культовою спорудою православна релігійна громада УПЦ с. Ірлява Ужгородського району безперервно і відкрито використовує впродовж двадцяти трьох років для задоволення релігійних потреб православної громади с. Ірлява, в тому числі, повністю утримує, зберігає та здійснює невід'ємні поліпшення цієї культової споруди, про що знають жителі с. Ірлява, які сповідують греко-католицьке віросповідання.

Позивач стверджує, що саме в 2015 році йому стало відомо про Розпорядження Представника Президента України в Закарпатській області від 15.09.1992 р. за № 297, яким у відповідності до статті17 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" було вирішено повернути у власність греко-католицькій релігійній громаді с. Ірлява Іллінський храм села та визнано таким, що втратило чинність рішення облвиконкому за №185 від 04.10.1991 року, яким було передано культову споруду у власність православній громаді УПЦ с. Ірлява, а відтак з позовом до суду звернувся в липні 2015 року (Т. 1 а.с. 37).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про дату, коли релігійна громада Мукачівсько-Ужгородської єпархії Української Православної Церкви Свято-Іллінської церкви дізналася або повинна була дізнатися про прийняття оскаржуваного розпорядження.

Крім того, суду не надано доказів з яких можливо зробити висновок день коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У справі "Іліан проти Туреччини" Європейський Суд з прав людини зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

В рішеннях у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у справі "Перес де Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення статті 6 пункту 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням протиріч з приводу дат обізнаності позивача з оскаржуваним розпорядженням, суд, вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що клопотання представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 122, 123 243, 248 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - релігійної греко-католицької громади "Святого Пророка Іллі" у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 28 серпня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі було виготовлено протягом 30 серпня 2018 року.

Суддя С.Є. Гаврилко