Справа № 2140/1737/18
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 серпня 2018 р.

м. Херсон

Справа № 2140/1737/18

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дмитрієва О.О., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Херсонській області до Дитячого оздоровчого табору ім. Ю.О. Гагаріна Херсонської обласної організації профспілки працівників державних установ України про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить: застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до дитячого оздоровчого табору ім. Ю.О. Гагаріна Херсонської області організації профспілки працівників державних установ України, а саме заборонити: допуск до виконання робіт працівників, які не пройшли інструктажі, навчання та перевірку знань з питань охорони праці; експлуатацію газопроводу-вводу середнього тиску системи газопостачання природним газом; експлуатацію зовнішнього газопроводу середнього тиску та арматури на ньому; експлуатацію зовнішнього та внутрішнього будинкового газопроводу низького тиску та арматури на ньому; експлуатацію шести конвекторів; експлуатацію 3-х газових колонок «Електролюкс»; виконання газонебезпечних робіт до усунення зазначених порушень.

Крім того у позовній заяві позивач просить суд відстрочити йому сплату судового збору. Обґрунтовує його тим, що Законом України "Про судовий збір" в редакції від 06.12.2016 року №1774, передбачено скасування з 15.12.2017 року пільг органам Держпраці по сплаті судового збору. Проте бюджет на 2018 рік вже було сформовано та прийнято без врахування витрат необхідних для сплати судового збору.

Відповідно до вимог статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі. Суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд вважає, що така не відповідає вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України, за змістом якої до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, оскільки позивачем не надано суду відповідних доказів сплати судового збору або неможливості його сплати чи документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України “Про судовий збір” від 08.07.2011 року № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Оскільки, вимога про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду не впливає на майновий стан позивача, то така позовна вимога є немайновою. Тому позивач, обраховуючи розмір судового збору, повинен керуватися положеннями Закону України "Про судовий збір", якими встановлено порядок визначення ставки судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру.

Відповідно до пп.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання суб'єктом владних повноважень до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі, що становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік” від 07.12.2017 року № 2246-VIII у 2018 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб установлений в розмірі 1 762 грн.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII у Законі України "Про судовий збір" пункт 20 частини першої статті 5 виключено. Таким чином органи Держпраці позбавлені пільг щодо сплати судового збору.

Щодо клопотання позивача про відстрочення йому сплати судового збору, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України “Про судовий збір”, як зазначає у своїх рішеннях Вищий адміністративний суд України, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року № 36722122, від 15 квітня 2014 року № 38331796, від 29 липня 2014 року № 39942890).

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, звільнення окремих суб'єктів владних повноважень від сплати судового збору у зв'язку із внесенням змін до Закону України “Про судовий збір”, не відповідає п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України, згідно з яким основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відображено також у ст. 8 КАС України, оскільки таке звільнення може розцінюватися, як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими. Саме з цим законодавець пов'язує закріплення на законодавчому рівні обов'язку сплати судового збору для суб'єктів владних повноважень та виключення їх з переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Отже, для забезпечення рівності учасників судового процесу суд відмовляє в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином позивач має надати суду докази сплати судового збору у розмірі 1762 грн. або належні докази, що підтверджують неможливість його сплати.

За змістом частини 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, суд

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 2140/1737/18 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Дмитрієва О.О.