Справа № 826/3712/15
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2018 року

Київ

справа №826/3712/15

адміністративне провадження №К/9901/9012/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в судовому засіданні

за участю секретаря Горбатюка В.С.

представника позивача - не з'явився

представника відповідача - Павловича Д.М.,

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Груп Україна»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.05.2015 (суддя Аблов Є.В.)

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 (судді Твердохліб В.А., Костюк Л.О., Троян Н.М.)

у справі № 826/3712/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Груп Україна»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Систем Груп Україна» (далі - позивач, ТОВ «Систем Груп Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, податковий орган, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просив суд визнати протиправними дії ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо проведення перевірки, за результатами якої складено Акт №33/26-55-22-10/37193731 від 16 січня 2015 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СИСТЕМ ГРУП УКРАЇНА» з питання дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських відносин з ТОВ «ГРАММОН» період з 01.08.2014 по 31.08.2014», що був підготовлений ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві;

зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з інформаційних баз даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», АІС «Податковий блок» АІС «Аудит» та інших баз відомості, внесені на підставі Акту №33/26-55-22- 10/37193731 від 16 січня 2015 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СИСТЕМ ГРУП УКРАЇНА» з питання дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «ГРАММОН» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014», що був підготовлений ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві;

зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві поновити в інформаційних базах даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», АІС «Податковий блок», АІС «Аудит» та всіх інших податкових базах дані, задекларовані ТОВ «СИСТЕМ ГРУП УКРАЇНА» щодо податкових зобов'язань та податкового кредиту у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з 01 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року;

зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити інформацію про результати проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СИСТЕМ ГРУП УКРАЇНА», за наслідками якої складено Акт № 33/26-55-22-10/37193731 від 16 січня 2015 року, з інформаційних баз даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», АІС «Податковий блок», АІС «Аудит» та інших баз;

зобов'язати Відповідача утриматися від вчинення дій, які полягають у використанні фактів, викладених в Акті перевірки № 33/26-55-22-10/37193731 від 16 січня 2015 року в якості доказової інформації під час проведення податкових перевірок Позивача та його контрагентів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.05.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.05.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що при проведенні позапланової невиїзної перевірки податковий орган діяв в супереч положенням Податкового кодексу України, якими встановлено підстави та порядок проведення перевірок, оскільки до початку проведення позапланової невиїзної перевірки позивач не був повідомлений про дату, час та місце її проведення. Крім того, до прийняття податкового повідомлення-рішення у податкового органу відсутні підстави для коригування показників податкової звітності платника податку в інформаційних базах. Заперечення відповідача, на думку позивача, не спростовують факту вчинення податковим органом порушення встановленого порядку проведення перевірки, оскільки останнім не було надано пояснень та доказів, які б свідчили про наявність підстав у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проводити перевірку. Доказів, які б підтверджували правомірність висновків викладених в акті перевірки позивача про вчинення останнім порушень податкового законодавства, відповідачем надано не було.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 30.12.2014 по 12.01.2015, на підставі наказу № 4030 від 24.12.2014, відповідно до статті 79, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України посадовою особою відповідача була проведена невиїзна документальна позапланова перевірка позивача, за результатами якої складено акт від 16.01.2015 № 33/26-55-22-10/37193731 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Груп Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «Граммон» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014, за змістом якого встановлено відсутність у ТОВ «СИСТЕМ ГРУП УКРАЇНА» об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) у підприємства-постачальника ТОВ «ГРАММОН» за серпень 2014 року та по операціях з подальшого продажу цих товарів (робіт, послуг) підприємствам - покупцям в розумінні статей 22, 135, 138, 185, 198 Податкового кодексу України, не підтверджено податковий кредит з ПДВ по операціях з придбання товарів (робіт, надання послуг) ТОВ «СИСТЕМ ГРУП УКРАЇНА» у ТОВ «ГРАММОН» за серпень 2014 року, не підтверджено задекларовані ТОВ «СИСТЕМ ГРУП УКРАЇНА» податкові зобов'язання з ПДВ за серпень 2014 року в частині поставлених товарів (робіт, послуг), придбаних у ТОВ «ГРАММОН» за серпень 2014 року.

Копію наказу та повідомлення про проведення перевірки направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 25.12.2014.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, з висновками якого погодилася колегія суддів суду апеляційної інстанції, виходив з тих мотивів, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Крім того, дії зі складення актів не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків. Також, відображена у інформаційних системах податкова інформація використовується податковим органом виключно для власних функціональних потреб та має на меті проведення аналізу господарської діяльності платника, правомірності формування ним податкового зобов`язання та податкового кредиту за операціями з іншими суб`єктами господарювання. Позивачем належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення його прав та інтересів внаслідок вчинення органами доходів і зборів дій пов'язаних із внесенням коригувань до електронних баз даних, до суду надано не було.

З такими висновками судів попередніх інстанцій частково погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходячи з такого.

Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно абзацу четвертого пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

З наведеного вбачається, що акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові податків грошових зобов'язань. При цьому акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів.

Крім того, висновки акту перевірки не є остаточними, оскільки платник податків вправі надати свої заперечення до відповідного акту, які можуть бути в подальшому враховані контролюючим органом під час вирішення питання про здійснення нарахування грошових зобов'язань за результатами перевірки. Висновки ж посадових осіб, зазначені в акті перевірки, є лише думкою цих осіб щодо поведінки платника податків.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ані акт перевірки, ані дії посадових осіб із включення до такого акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника податків, тобто не порушують права платника податків.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача утриматися від вчинення дій, які полягають у використанні фактів, викладених в Акті перевірки № 33/26-55-22-10/37193731 від 16 січня 2015 року в якості доказової інформації під час проведення податкових перевірок Позивача та його контрагентів.

Однак, колегія суддів суду касаційної інстанції не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо іншої частини позовних вимог, виходячи з наступного.

Право контролюючого органу на проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок визначено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Окрім того, незважаючи на проголошену підпунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України.

При цьому, положення пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України визначають, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Відповідно до абзацу другого пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у справі № 21-425а14, нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Предметом доказування в даній справі є, зокрема, правомірність дій податкового органу при проведенні позапланової невиїзної документальної перевірки платника податку та дотримання встановлених Податковим кодексом України умов та порядку проведення такої перевірки. Позивач в позовній заяві, апеляційній та касаційній скаргах неодноразово зазначав, що копію наказу про проведення перевірки ним було отримано через 14 днів після фактичної дати початку проведення перевірки. Однак, вказаній обставині судами попередніх інстанцій не було надано належної оцінки. При цьому, суд апеляційної інстанції лише зазначив, що копію наказу та повідомлення про проведення перевірки направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 25.12.2014. Однак, лише встановлення факту надсилання копії наказу та повідомлення про проведення перевірки не означає, що платник до початку проведення перевірки був ознайомлений з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення.

Таким чином, підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд рішення судів попередніх інстанцій як в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки, так і в частині позовних вимог щодо коригування показників податкової звітності як наслідків такої перевірки.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При цьому, суд не позбавлений можливості витребувати докази за власною ініціативою на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Оскільки судами попередніх інстанцій допущено неправильне застосування норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування в частині постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.05.2015 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Систем Груп Україна» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.05.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 у справі № 826/3712/15 скасувати в частині відмовлених позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо проведення перевірки, за результатами якої складено Акт № 33/26-55-22-10/37193731 від 16 січня 2015 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СИСТЕМ ГРУП Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських відносин з ТОВ "ГРАММОН" за період з 01.08.2014 по 31.08.2014», що був підготовлений ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві;

зобов'язання ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з інформаційних баз даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», АІС «Податковий блок» АІС «Аудит» та інших баз відомості, внесені на підставі Акту №33/26-55-22- 10/37193731 від 16 січня 2015 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СИСТЕМ ГРУП Україна» з питання дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «ГРАММОН» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014», що був підготовлений ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві;

зобов'язання ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві поновити в інформаційних базах даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», АІС «Податковий блок», АІС «Аудит» та всіх інших податкових базах дані, задекларовані ТОВ "СИСТЕМ ГРУП Україна» щодо податкових зобов'язань та податкового кредиту у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з 01 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року;

зобов'язання ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити інформацію про результати проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СИСТЕМ ГРУП Україна», за наслідками якої складено Акт № 33/26-55-22-10/37193731 від 16 січня 2015 року, з інформаційних баз даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України», АІС «Податковий блок», АІС «Аудит» та інших баз.

Справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.05.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 у справі № 826/3712/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко