Справа № 521/8948/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 521/8948/18

Категорія: 3.7.1Головуючий в 1 інстанції: Михайлюк О.А. Місце ухвалення: м. Одеса
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції Кухар Н.В., Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції Кухар Н.В., Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що винесена інспектором постанова АР № 501714 від 20.05.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КпАП України є необґрунтованою, безпідставною та не підтвердженою належними доказами, тобто підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення від 12 червня 2018 року, та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі адміністративний позов.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, а саме без посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, та посилається на ч.2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт також зазначає, що відповідачем до суду не надано жодного доказу, в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та не подано до суду першої інстанції відзив на позов, а у відповідності до ч.4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.05.2018 року інспектором Управління патрульної поліції у місті Одеса Департаменту патрульної поліції Кухар Н.В. винесено постанову серії АР № 501714, згідно якої водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Форд Фокус, д/н НОМЕР_1 по вулиці Космонавтів в місті Одесі, здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34, а також ближче десяти метрів до пішохідного переходу, чим порушив п. 10.9 та п. 8.4в ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КпАП України відповідальність настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в оскаржуваній постанові не вказаний технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, та в справі взагалі відсутній такий відеозапис та будь які належні та допустимі докази на підтвердження вчинення позивачем порушення ПДР, як то зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Крім цього, відповідачем не надано до суду відзив на позовну заяву, що відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України, може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови серії АР № 501714 від 20.05.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КпАП України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, у зв'язку з чим, судове рішення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 286 ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст.322, ст. 325, ст. 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову якою задовольнити адміністративний позов ОСОБА_2 в повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №501714 від 20 травням 2018 року, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 липня 2018 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук