Справа № 554/3662/18
Суддя: Струков О. М.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.08.2018 Справа № 554/3662/18
Провадження № 2-а/554/269/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

судді Струкова О.М.

при секретарі Плаксюк І.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 6 батальйону № 1 УПП в м. Києві ДПП Петрусенко С.В. про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського роти № 6 батальйону № 1 УПП в м. Києві ДПП Петрусенко С.В. про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 03.05.2018 року близько 17 год. 30 хв. він на власному автомобілі перебував по вулиці Прорізній в центральній частині міста Києва, крайня ліва полоса вулиці влаштована для платного паркування зі знаком 5.39 «Зона стоянки», а по крайній правій полосі встановлено знак 3.34. «Зупинку заборонено». У кінці зони для стоянки, на крайній лівій полосі руху, облаштовано одне машиномісце для стоянки інвалідів знаком 5.39 «Зона стоянки» з табличкою 7.17 «Інваліди». На асфальті зона стоянки для інвалідів відповідним знаком не визначена.

Рухаючись по вулиці Прорізній та маючи потребу здійснити телефонний двінок дружині, так як в автомобілі перебувала малолітня дитина, яка потребувала допомоги, він мав здійснити вимушену зупинку. У цей час він побачив, що перед знаком, який визначає зону стоянки для автомобілів осіб з інвалідністю є достатнє місце для паркування його атомобіля в зоні дії знаку 5.39, і враховуючи його габаритні розміри, що дозволяло зупинку та паркування автомобіля з додержанням встановлених правил. Розмова по телефону під час руху автомобіля заборонена. Увімкнувши аварійну сигналізацію він здійснив вимушену зупинку, з метою паркування на вказаному місці, в зоні знаку 5.39, та почав виконувати маневр, який полягав у заїзді на частину проїзної частини, де був чинний знак 5.39 «Зона стоянки» та табличка 7.17.

Потім він заднім ходом здійснив маневр до автомобіля, який стояв позаду, з метою паркування на безпечній відстані не заважаючи руху автомобілів по іншій смузі дороги, однак під час паркування та до його завершення до автомобіля підійшли працівники патрульної поліції та повідомили його про порушення правил дорожнього руху та в подальшому ними було винесено оскаржувану постанову, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності. Вважає, що відповідач порушив його права та свободи, та незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, не врахувавши тієї ситуації, яка склалася.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, а подав до суду письмові пояснення та просив розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач Петрусенко В.С. в судове засідання не з'явився, направив до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 та розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до постанови серії ВР №196808 від 03.05.2018 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн. за ч.5 ст.122 КУпАП за те, що він 03.05.2018 року о 17 годині 17 хвилин, керуючи автомобілем HONDA CIVIC д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Прорізна, 4 в м. Києві, здійснив зупинку на місці, яке позначене знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «Інваліди» і дорожньою розміткою 1.30, чим порушив п.8.4 ПДР України.

Згідно з ч.5 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях,що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою,на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів,якими керують водії з інвалідністю або водії,які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки),а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю,у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю"- тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд при вирішенні адміністративного позову не обмежений повноваженнями, визначеними ст. 245 КАС України, а наділений ще й повноваженнями, визначеними п.4 ч.3 ст. 286 КАС України, змінювати захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП передбачає можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, оскільки орган, уповноважений вирішувати справу може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Таке рішення можливе у разі невеликої суспільної шкідливості діяння та відсутності внаслідок нього збитків державним чи суспільним інтересам.

За встановлених конкретних обставин справи, суд враховує те, що вказане правопорушення не спричинило жодних збитків державним чи суспільним інтересам, тому не вважається суспільно шкідливим, у зв'язку з чим визнається судом малозначним.

Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу зі звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, із застосуванням ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,6,77, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серії ВР №196808 від 03.05.2018 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн. - скасувати, та відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, в іншій частині вказану постанову залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя О.М.Струков