Справа № 806/2079/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Житомир

справа № 806/2079/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання встановити статус інваліда війни та прийняти рішення про видачу посвідчення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області щодо відмови у встановленні статусу та видачі відповідного посвідчення інваліда війни;

- зобов"язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та прийняти рішення згідно із законодавчими актами України видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 25.12.1989 по 01.06.1990 працювала, як вільнонаймана у військовій частині НОМЕР_1 (м.Чорнобиль) та в період з 04.06.1990 по 12.07.1997 працювала на різних посадах в БМУ "Прип"ять" (м.Чорнобиль), була задіяна на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії. Оскільки за висновком МСЕК їй встановлена 3 група інвалідності довічно внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вважає, що має право на встановлення статусу інваліда війни відповідно до п.1 та п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у зв"язку з чим звернулася з відповідною заявою до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області. Однак, відповідач листом від 11.04.2018 №1248/19.0 безпідставно відмовив її у встановленні такого статусу та видачі відповідного посвідчення.

Відповідно до ухвали суду від 26.06.2018 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.07.2018 за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву за вх.№13520/18 від 09.07.2018, в якому просить у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування зазначає, що для встановлення зазначеного статусу відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", необхідне документальне підтвердження залучення особи до складу формувань цивільної оборони, проте на такі формування виконання завдань виробничого характеру не покладалося. Оскільки позивачем документів та доказів про залучення установ, в яких вона працювала, до складу формувань Цивільної оборони не подано, підстави для встановлення статусу відсутні.

На підтвердження своєї позиції представник відповідача посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №279/12162/15-а від 10.05.2018.

У судове засідання 17 липня 2018 року позивач та представник відповідача не з"явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надсилали.

Позивач у прохальній частині позовної заяви зазначала, що просить розгляд справи проводити без її участі.

Зважаючи на заяву позивача та неявку представника відповідача, керуючись приписами ч.9 ст.205 та ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.258 КАС України - не пізніше закінчення строків розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.12.1989 по 01.06.1990 працювала кухонним працівником у їдальні військової частини НОМЕР_1 , місце дислокації - м.Чорнобиль, що підтверджується копією трудової книжки та архівною довідкою галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.03.2018 №179/1/2982 (а.с.48).

Також в період з 04.06.1990 по 12.07.1997 позивач працювала в Будівельно-монтажному управлінні «Прип"ять», яке з 28.01.1993 перейменоване у Чорнобильське будівельно-монтажне підприємство, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до архівної довідки Державного спеціалізованого підприємства "Чернобильський спецкомбінат" Державного агентства України управління зоною відчуження від 27.02.2018 №17/22-18, зазначено, що ОСОБА_1 згідно з документами, які знаходяться на зберіганні в архіві підприємства, безпосередньо була зайнята на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобилській АЕС у зоні відчуження у період з 04.06.1990 по 12.07.1997 (а.с.46).

30 червня 2004 року позивачу видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 , категорії 1 (а.с.4).

Відповідно до експертного висновку Вінницької регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв"язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 09.01.2004 №9307 позивачу встановлено діагноз та зроблено висновок про те, що захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.41).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Житомирської обласної МСЕК №2 серії ЖИА №110124 від 16.06.2009 позивачу встановлено третю групу інвалідності, причина - професійне захворювання, яке пов"язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довічно (а.с.40).

Позивач звернулася до відповідача із заявою про встановлення їй статусу інваліда війни згідно ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на що управлінням праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області у листі №1248/19.0 від 11.04.2018 відмовило у наданні їй такого статусу (а.с.42-44).

Відмова мотивована тим, що для встановлення зазначеного статусу необхідне документальне підтвердження залучення особи до складу формувань цивільної оборони. Заявником таких документів не подано. Установа, в якій працювала ОСОБА_1 при ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи до складу загонів Цивільної оборони не входила, в структурі Міністерства оборони колишнього СРСР не перебувала та не підпорядковувалась військовому командуванню. У зв"язку з тим, що план Цивільної оборони в період аварії на ЧАЕС не вводився, працівники, які залучалися для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від інших міністерств і відомств і стали інвалідами внаслідок захворювань, пов"язаних з цим, не можуть бути віднесені до осіб, які належать до інвалідів війни відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Враховуючи викладене, підстави для встановлення статусу інваліда війни відсутні (а.с. 42-44).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Порядок надання статусу інваліда війни особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з п. 16 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (далі Положення №1317) комісія визначає ступінь втрати здоров`я, групу і час настання інвалідності та їх причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та за наявності: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 17 Положення №1317 передбачено, що особи, які належать до категорії постраждалих із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, подають, крім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та посвідчення потерпілої дитини серії "Д" та вкладишу до нього для потерпілих дітей-інвалідів при досягненні ними 18 років, відповідний експертний висновок уповноваженого лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я, міжвідомчої експертної ради чи постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, що призвело до інвалідності, з іншими ядерними аваріями, ядерними випробуваннями або військовими навчаннями із застосуванням ядерної зброї, порушенням правил експлуатації обладнання з радіаційною речовиною, порушенням правил зберігання і поховання радіоактивних речовин.

Згідно з п. 26 Положення №1317 причинами інвалідності є пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Відповідно до п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 №302 посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Оскільки встановлено, що позивач є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідним посвідченням та вкладкою до нього, з 25.12.1989 по 01.06.1990 працювала кухонним працівником в їдальні військової частини № НОМЕР_1 , тобто була особою вільнонайомного складу, в подальшому в період з 04.06.1990 по 12.07.1997 працювала в Чорнобильському будівельно-монтажному підприємстві та приймала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та згідно з експертним висновком Вінницької регіональної міжвідомчої експертної комісії по установленню причинного зв"язку хвороб, інвалідності та смертності з дією іонізованого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 09.01.2004 встановлено, що виявлене у позивача захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то суд дійшов до висновку про наявність підстав для надання позивачу статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Посилання відповідача на те, що позивачем не надано документального підтвердження перебування її у складі цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС суд вважає необґрунтованим, оскільки чинним законодавством механізм зберігання та отримання такого підтвердження не передбачений.

Так, відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов"язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

При цьому жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов"язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29.05.2014 у справі № К/9991/4541/1 та від 13.04.2017 у справі №К/11747/17.

З огляду на зазначене, доводи відповідача про відсутність необхідних документів, які б підтверджували факт виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС саме у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони, відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та посилання на рішення Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №279/12162/15-а суд вважає безпідставними та такими що не стосуються обставин даної справи. Оскільки позивач має право на отримання статусу ветерана війни відповідно до п.1 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", адже працювала особою вільнонайманого складу.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу в наданні статусу інваліда війни відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі посвідчення інваліда війни, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних дій.

Враховуючи, що судом встановлено протиправність дій щодо відмови відповідача у встановленні ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 4, 6, 7, 8, 9, 32, 77, 90, 139, 193 205, 229, 242-246, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_3 ) до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області (вул.Шевченка, буд.8, м.Коростень, 11501, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання встановити статус інваліда війни та прийняти рішення видати посвідчення, - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області () щодо відмови ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_3 ) у встановленні статусу та видачі відповідного посвідчення інваліда війни.

Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області () встановити ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_3 ) статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко