Справа № 279/2172/18
Суддя: Коренюк В. П.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2172/18
РІШЕННЯ

іменем України

20 серпня 2018 року м. Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Коренюка В.П., із секретарем Подвисоцькою Т.В., розглядаючи в порядку спрощеного провадження у приміщенні суду в місті Коростені Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Житомирської митниці Державної фіскальної служби Кондратюка Андрія Анатолійовича про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0881/10100/17 від 25 січня 2018 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про скасування постанови від 25 січня 2018 року

про накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, за те, що ним 23 липня 2017 року через зону діяльності Житомирської митниці ДФС в митному режимі "транзит" на митну територію України ввезено транспортний засіб марки "Sitroen C2", реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов НОМЕР_1, однак останній транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, до митного органу не доставив, тим самим перевищив більше ніж на десять діб встановлений ст.95 Митного кодексу України строк доставки вказаного транспортного засобу до митного органу призначення.

З постановою позивач не згоден, так як на автомобілі з іноземними номерами перетинав митний пост "Виступовичі" Житомирської митниці ДФС, але знаходився в автомобілі в якості пасажира. Жодних митних декларацій при перетині митного кордону не заповнював. З приводу шахрайських дій звертався із заявою до Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області. Оскільки відповідачем при розгляді справи не було з'ясовано зазначених обставин, що має істотне значення у справі, просить постанову від 25 січня 2018 року №0881/10100/17 скасувати, провадження у справі закрити.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву, заяв, клопотань та письмових доказів не подано.

Згідно ст.229 ч.4 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 18 вересня 2017 року уповноваженою особою відповідача у відсутність позивача складено протокол №0881/10100/17 про порушення митних правил, передбачених ст.470 ч.3 Митного кодексу України. Підставою складання протоколу став факт, що "23.07.2017 через пункт пропуску "Виступовичі - Нова Рудня" митного поста "Північний" Житомирської митниці ДФС, громадянином України, ОСОБА_1 в митному режимі "транзит" ввезено на митну територію України автомобіль марки CITROEN C2 кузов № НОМЕР_1, р. н. НОМЕР_3, який до теперішнього часу за межі митної території не вивезений і у встановлений статтею 95 Митного кодексу України до митного органу не доставлений. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 достовірно знаючи, що транспортний засіб переміщується через митну територію України транзитом, перевищив встановлений строк доставки транспортного засобу більше ніж на десять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статті 470 ч.3 Митного кодексу України".

У протоколі зазначено, що розгляд справи по факту порушення ОСОБА_1 митних правил відбудеться 01 листопада 2017 року о 10.00 год за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 25. Копія вказаного протоколу була направлена позивачеві рекомендованим листом та роз'яснено наслідки неприбуття на розгляд справи без поважних причин (а.с.11,5).

Постановою заступника начальника Житомирської митниці ДФС Кондратюком А.А. 25 січня 2018 року в справі про порушення митних правил № 0881/10100/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень (а.с.14).

Відповідно до ст.77 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Згідно частини 4 вказаної норми закону, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулось порушення його прав, свобод чи інтересів.

Порядок притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та відповідальність за них, порядок провадження у справах про порушення митних правил, регулюються Митним кодексом України (розділи 18-19).

Згідно ст.24 Митного кодексу України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом (ст.29 ч.1 Митного кодексу України).

Стаття 90 Митного кодексу України передбачає, що транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За нормами ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту 28 діб; 3) для авіаційного транспорту 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) 90 діб. До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідальність за ст.470 ч.3 Митного кодексу України настає за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст.460 Митного кодексу України не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом, вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу).

Строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил визначено ст.487 Митного кодексу України - адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ст.488 Митного кодексу України).

Обставинами, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил, відповідно до ст.489 Митного кодексу України є наступні: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (ст.495 Митного кодексу України).

Справи про порушення митних правил, передбачені ст.470 Митного кодексу України, розглядаються органами доходів і зборів, уповноваженими ними особами (ст.ст.522,523 Митного кодексу України). Місцем розгляду справи є місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі (ст.524 Митного кодексу України).

Процедура повідомлення особи про час та місце розгляду справи зазначена в ст.526 ч.4 Митного кодексу України, якою визначено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Одним з видів постанов у справі про порушення митних правил, є постанова про накладення адміністративного стягнення (ст.527 Митного кодексу України).

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини (ст.531 Митного кодексу України).

Відомості про такі обставини мають існувати на час розгляду справи про адміністративне правопорушення і уповноважена на прийняття рішення особа має бути повідомлена про їх існування.

Головним доводом позивача щодо незаконності прийнятого відповідачем рішення є той факт, що він правопорушення не вчиняв і відповідач мав бути обізнаним про те, що позивач не був учасником митного оформлення в'їзду транспортного засобу або піддати сумніву достовірність наданих під час такого оформлення його особистих документів, підписів на документах, де обманом було використано його документи, що стало в подальшому підставою для звернення до правоохоронних органів.

Тобто, відповідач мав знати або на підставі наявних в нього документів дізнатись, що позивач правопорушення не вчиняв.

В той же час, позивач не надав жодних доказів, того, що він не був обізнаним про розгляд відповідачем справи про порушення митних правил, не отримував повідомлень відповідача або, що він повідомляв відповідача (усно або письмово) про свою непричетність до їх порушення.

Всі заходи щодо доведення своєї можливої непричетності до порушення позивачем вживались вже після того, як йому стало відомо про прийняте рішення. В позовній заяві вказано, що він звернувся до правоохоронного органу, однак доказів прийняття такої заяви та проведення за нею розслідування не представлено.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач належним чином повідомлявся як про складання відносно нього протоколу про порушення митних правил, так і про час та місце його розгляду. Однак, до уповноваженого на розгляд справи органу відповідача не прибув, будь-яких пояснень чи заперечень не надав, правами, наданими ст.498 Митного кодексу України щодо подачі доказів, заявлення клопотань, допомоги захисника не скористався.

За таких обставин, відповідач не мав підстав піддавати сумніву докази, що свідчили про ввезення саме позивачем на митну територію України в режимі "транзит" транспортного засобу та не дотримання ним вимог ст.95 Митного кодексу України щодо його вивезення.

Предметом даного судового розгляду є оцінка дотримання відповідачем вимог законодавства, яке регулює порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обставини, які мають перевірятись судом у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, визначені ст.2 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З аналізу вказаної норми Закону слідує, що вина у вчиненні правопорушення може бути як у формі умислу так і у форму необережності.

Зміст ст.470 ч.3 Митного кодексу України не містить того, що дане правопорушення має місце лише за наявності вини у формі умисну.

Порушення митних правил визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх настання( прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків, але легковажно розраховувала на їх відвернення (непрямий умисел).

Отже, позивач передбачав, або повинен був і міг передбачити у наданій йому пропозиції та наступних діях, можливість настання шкідливих наслідків, що свідчить про наявність в його діях вини у формі необережності.

Частиною 2 ст.68 Конституції України закріплено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Порушень законодавства, яке регулює порядок притягнення до відповідальності за порушення митних правил не встановлено, тому суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення було прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Митним кодексом України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з дотримання принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 9, 76, 77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.24,26,95, 458-467, 470, 486-498, 522-528 Митного кодексу України, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови №0881/10100/17 від 25 січня 2018 року - відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: Житомирська митниця Державної фіскальної служби України, місцезнаходження: 10003, м. Житомир вул. Перемоги, 25, .

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк