Справа № 357/15059/17
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2018-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду

27 березня 2018 року м. Київ Справа № 357/15059/17
Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
простягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2018 з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на розгляд Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 357/15059/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з відповідача грошової компенсації замість речового майна, не отриманого ним під час проходження військової служби, у загальному розмірі 28244,09 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2018 зазначену вище справу прийнято до провадження.

У подальшому судом встановлено, що провадження у даній справі було відкрито Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за позовною заявою, яка не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з наведеними обставинами, позовну заяву ОСОБА_1 ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2018 залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом; позовної заяви, яка оформлена у відповідності до вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням наведених в ухвалі висновків суду; копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, та усіх доданих до неї документів, для їх направлення відповідачу.

22.03.2018 до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2018. До наведеної вище заяви позивачем приєднано: позовну заяву в новій редакції у двох екземплярах, письмові пояснення від 21.03.2018, а також копії документів, які, на думку позивача, свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, а саме: довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 14.11.2014 № 1206; довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції від 24.02.2017 № 6764; довідки до акта огляду МСЕК від 05.07.2017 серії АВ № 0764344; виписного епікризу (історія хвороби № 1087) Білоцерківського гарнізонного військового госпіталю Міністерства оборони України; виписного епікризу Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону Міністерства оборони України № 1967.

Вирішуючи питання щодо приведення позивачем позовної заяви у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Залишаючи дану позовну заяву без руху, суд в ухвалі від 03.03.2018 вказав, що позов подано після закінчення строків, встановлених законом.

Так, відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Цією ж статтею передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача грошову компенсацію замість речового майна, не отриманого ним під час проходження військової служби, у загальному розмірі 28244,09 грн.

В позовній заяві позивач зазначив, що він неодноразово звертався до відповідача із заявами про надання грошової компенсації замість речового майна, не отриманого ним під час проходження військової служби, зокрема, 23.04.2015 (перед звільненням з військової служби під час співбесіди) та 05.06.2015 (під час подання рапорту про звільнення з військової служби, за наслідками розгляду якого позивачу було відмовлено у наданні такої компенсації).

Таким чином, про протиправні дії (бездіяльність) військової частини щодо відмови у виплаті йому грошової компенсації позивачу було достеменно відомо з червня 2015 року.

Водночас, з наведеною вище позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 12.12.2017, тобто з порушенням визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України місячного строку звернення з позовом до адміністративного суду.

З огляду на викладене, суд наголосив на тому, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

У свою чергу, в письмових поясненнях від 21.03.2018, всупереч фактичним обставинам, викладеним позивачем у позовній заяві щодо неодноразового звернення до відповідача у 2015 році із заявами про надання грошової компенсації замість речового майна, не отриманого ним під час проходження військової служби, ОСОБА_1 зазначає, що питання про виплату вказаної грошової компенсації, яку він мав би отримати під час звільнення з військової служби у червні 2015 року, на протязі 2015-2016 років ним не порушувалось у зв`язку з тривалим періодом реабілітації внаслідок отриманих в зоні антитерористичної операції травм.

На підтвердження тривалого періоду реабілітації позивачем подано до суду копії наступних документів: довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 14.11.2014 № 1206; довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції від 24.02.2017 № 6764; довідки до акта огляду МСЕК від 05.07.2017 серії АВ № 0764344; виписного епікризу (історія хвороби № 1087) Білоцерківського гарнізонного військового госпіталю Міністерства оборони України, який підтверджує перебування ОСОБА_1 на стаціонарному обстеженні та лікуванні у період з 29.03.2016 по 08.04.2016; виписного епікризу Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону Міністерства оборони України № 1967, який свідчить про перебування позивача на стаціонарному обстеженні та лікуванні у період з 30.11.2016 по 12.12.2016.

Крім того, в заяві від 10.01.2017, поданій позивачем до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, він також посилається на те, що протягом 2017 року був позбавлений можливості звернутися до суду внаслідок сімейних обставин (хвороба дружини).

Разом з тим, наведені вище документи свідчать про тимчасову непрацездатність позивача протягом певного періоду, а саме: у періоди з 29.03.2016 по 08.04.2016 та з 30.11.2016 по 12.12.2016. При цьому, рекомендований позивачу режим лікування та сімейні обставини жодним чином не обмежували його право на звернення до суду шляхом надсилання позовної заяви засобами поштового зв`язку.

Так, в постанові від 14.03.2018 № 820/4922/17 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що такі життєві обставини як тимчасова непрацездатність або віддаленість місця проживання позивача жодним чином не обмежують його право на використання засобів поштового зв`язку з метою дотримання строків звернення до суду.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано.

Суд наголошує, що інститут строків в адміністративному процесі покликаний дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин та сприяти досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулювати учасників адміністративного процесу добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки.

Відтак, твердження позивача про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом суд вважає необґрунтованими.

В силу приписів пункту 8 частин першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

У свою чергу відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації залишити без розгляду.

2. Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Харченко С.В.