Справа № 2а-8506/11/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2011-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 серпня 2011 року 11:12 № 2а-8506/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Черненко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві
про скасування наказу №257 від 12.05.2001 року
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (посвідчення адвоката №4491 від 26.04.11)

від відповідача: Малина І.В. (дов.від 18.03.11 №1/1557)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві про скасування наказу №257 о/с від 12.05.2011р., поновлення на посаді.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 15.08.2011 року в 11 год. 12 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про скасування наказу №257 о/с від 12.05.2011р. та поновлення на посаді заступника начальника спеціального відділу боротьби зі злочинами в органах влади та управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління міністерства внутрішніх справ України у м. Києві.

Під час проведення судового засідання представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої він просив суд:

- визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду в частині оскарження наказу начальника ГУ МВС України в м. Києві від 22.04.2011року №150 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності майора міліції ОСОБА_1»та поновити пропущений строк;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ МВС України в м. Києві від 22.04.2011року №150 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності майора міліції ОСОБА_1»в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ МВС України в м. Києві від 12.05.2011 року №257 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника спеціального відділу боротьби із злочинами в органах влади та управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м.Києві.

В обґрунтування на заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що при накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ не була врахована тяжкість проступку. Тобто, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Крім того, відповідачем не встановлено факту заподіяння будь-якої шкоди. Не враховано послужний список в органах внутрішніх справ за 13 років 8 місяців та 27 днів. На день звільнення у позивача не було жодного дисциплінарного стягнення.

Представник позивача зазначив, що відповідачем порушено п.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, наказ начальника ГУ МВС України в м. Києві від 12.05.2011р. №257 о/с, про звільнення з органів внутрішніх справ винесений без врахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, упереджено, а тому є всі підстави для визнання його протиправним та скасування.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що в його діях відсутнє дисциплінарне порушення, тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач з позовними вимогами та обставинами справи, на які посилався позивач не погоджувався, щодо задоволення позовних вимог заперечував. На його думку проступок вчинений позивачем підірвав імідж працівника міліції, її авторитет, що негативно позначалося на ступені довіри до міліції. Відповідач зазначив, що ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, при визначенні міри та виду покарання відносно позивача бралось до уваги: характер проступку, його наслідки, обставини, за яких його було вчинено, попередня поведінка позивача, його ставлення до служби, стаж служби і рівень кваліфікації.

Також, відповідач зазначив, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. На підставі рішення суду піддано адміністративному стягненню. За даним фатом проведено службове розслідування результатами якого визначено вид дисциплінарного стягнення, та встановлено порушення вимог абз.2, 5,12 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

З підстав виявленого порушення відповідачем згідно із пп. «є»ст.63 Положення про проходження служби було звільнено позивача з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік). З огляду на зазначене, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та просить суд відмовити в їх задоволенні.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду про наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється компетенція адміністративних судів.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 1998 року до 12 травня 2011 року проходив службу в органах внутрішніх справ, і маючи спеціальне звання -майор міліції, обіймав посаду заступника начальника спеціального відділу боротьби зі злочинами в органах влади та управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю.

Наказом від 22.04.2011 року № 150 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом 12.05.2011 року № 257 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ згідно п. 64 п.п. «є»(за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Судом встановлено, що 05.02.2011 року позивач керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння.

Працівниками ВДАІ Подільського району відносно позивача складено адміністративний протокол серії АА1 № 438212 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 1 резолютивна частини дисциплінарного наказу від 22.04.2011 № 150, а вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні правил дорожнього руху України, керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що призвело до порушення вимог абзаців 2, 5, 12 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України заступник начальника спеціального відділу боротьби зі злочинами в органах влади та управління УДСБЕЗ ГУМВС України в місті Києві майор міліції ОСОБА_1 звільнений з ОВС згідно зі ст. 63 п.п. "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби, про що від 01.09.2009 за № 782 о/с видано відповідний наказ.

В подальшому не погоджуючись з постановою Подільського районного суду від 25.03.2011, позивач оскаржив її до Апеляційного суду місті Києва.

28.04.2011 постановою Апеляційного суду місті Києва апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову суду Подільського районного суду міста Києва від 25.03.2011 без змін.

Отже, факт алкогольного сп'яніння, під час керування автомобілем позивачем, встановлений рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту начальник - особа начальницького складу, яка має право віддавати накази та розпорядження, застосовувати заохочення і накладати дисциплінарні стягнення або порушувати клопотання про це перед старшим прямим начальником.

25.03.2011 Подільським районним судом міста Києва розглянуті матеріали, що надійшли від ВДА1 з обслуговування Подільського району при УДАІ ГУМВС України в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Постановою суду притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у розмірі ста п'ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За даним фактом Головним управлінням у строки та у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом, було призначено та проведено службову перевірку.

За результатами проведеної службового розслідування Головним управлінням було визначено вид дисциплінарного стягнення.

За висновком службового розслідування вище вказана надзвичайна подія стала можливою внаслідок низьких моральних та ділових якостей позивача, свідомого ігнорування ним Правил дорожнього руху України, пов'язаних з керуванням транспортними засобами, хибного уявлення про пріоритет над іншими учасниками дорожнього руху.

Нехтування інтересами служби, грубого порушення вимог Статуту патрульно-постової служби міліції та ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України.

Проступок, який вчинив позивачем підірвав імідж працівника міліції зокрема та авторитет міліції в цілому, що негативно позначилося на ступені довіри до міліції, а отож, і на ефективності її роботи.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, при визначенні міри та виду покарання відносно Позивача бралось до уваги: характер проступку, його наслідки, обставини, за яких його було вчинено, попередня поведінка винного, його ставлення до служби, стаж служби і рівень кваліфікації.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Згідно послужного списку Позивач за весь період служби неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності керівництвом Головного управління, мав дисциплінарні стягнення.

Крім того судом встановлено, що на момент вчинення дисциплінарного проступку позивач мав діюче дисциплінарне стягнення - сувору догану, оголошену наказом Головного управлінні МВС України вмісті Києві від 21.03.2011 № 132 о/с за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у невиконанні покладених функціональних обов'язків.

При прийнятті на службу до міліції працівники міліції приносять Присягу (ст. 17 Закону України «Про міліцію»).

Позивач, складаючи Присягу, зобов'язувався суворо дотримуватися Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, присягався з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок та всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства та неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова в органах внутрішніх справ досягається:

- створенням належних умов проходження служби особами рядового і

начальницького складу;

- набуттям високого рівня професіоналізму;

- забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки

результатів службової діяльності;

- дотриманням законності і статутного порядку;

- повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною

турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності;

- вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей;

- забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту;

- умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу;

- належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Тобто, вказані критерії, за яких досягається службова дисципліна, стосуються безпосереднього виконання працівниками міліції покладених на них службових завдань.

Додатковим підтвердження вказаного висновку є положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію», відповідно до якої міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

- дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги

працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

- захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

- поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

- дотримуватися норм професійної та службової етики;

- берегти державну таємницю;

- у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

- стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

- постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

- сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

- виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

- з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

- берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Враховуючи те, що законодавець в п. 11 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту окремо обумовлює поведінку працівників міліції в позаслужбовий час, дана обставина черговий раз свідчить про те, що службова дисципліна розповсюджується на працівників міліції лише під час виконання службових обов'язків.

До того ж, згідно з ч. 2 ст. 7 Дисциплінарного статуту у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Більш детально питання встановлення факту порушення державним службовцем присяги законодавством не врегульовано.

З огляду на вищенаведене, на підставі наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб'єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

На підставі ст.ст.2, 160-163,186, 256 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Постанова може бути оскаржена в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І.А. Качур