Справа № 825/342/18
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 серпня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/342/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихоненко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву про встановлення судового контролю та накладення штрафу у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю та накладення штрафу.

У зав'язку з невиконанням рішення суду в повному обсязі просить зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати до суду звіт про виконання рішення суду з підтвердженням виплати коштів у справі № 825/342/18 та за наслідками розгляду звіту вирішити питання про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відповідно до частин 2,3 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, випливає, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється, шляхом вказівки у судовому рішенні про зобов'язання відповідача подати у встановлений строк звіту про виконання судового рішення стосовно тих рішень, якими зобов'язано відповідача здійснити певні дії.

Отже, суд може встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі під час прийняття рішення. Такий контроль здійснюється шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі №825/342/18 не встановлено судового контролю за виконання такого судового рішення шляхом зобов'язання відповідача надати звіт про його виконання.

Таким чином, вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого судового рішення. При цьому, висновок про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення зазначається в його резолютивній частині.

Відтак суд зазначає, що подання звіту про виконання рішення суду є правовим наслідком судового рішення і саме її резолютивної частини, в якій і повинно бути визначено необхідність подачі такого звіту.

На підтвердження такої позиції суду свідчить і те, що стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України міститься в Розділі IV Кодексу адміністративного судочинства України "Процесуальні питання пов'язанні з виконанням судових рішень в адміністративних справах" і конструкція самої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначає наслідки розгляду звіту про невиконання судового рішення та можливі наслідки за результатами розгляду якого суд може застосувати у разі його невиконання та порядок розгляду питання по їх застосуванню. Також і те, що відповідні обов'язки щодо виконання судового рішення на відповідача можуть бути покладенні при його постановленні, зокрема, і подача звіту підтверджується частиною першою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України взагалі не встановлено порядку розгляду питання подачі звіту про виконання судового рішення на стадії його виконання.

Крім того, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 240, 241, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та накладення штрафу відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Тихоненко