Справа № 2-а-812/2010
Суддя: Шелесько В. Д.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-812/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.10 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Шелеська В.Д., при секретарі Гладкій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Кобеляцької роти ДПС УДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови ВІ № 188441 від 28.09.2010 року у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В позові позивач просив поновити йому строк звернення до суду за захистом порушеного права та скасувати постанову ВІ № 188441 від 28.09.2010 року винесену відповідачем, про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 122 КУпАП.

Посилається на те, що 06 грудня 2010 року в відділі державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови серії ВІ № 188411 виданої ВДАІ Кобеляцької роти ДПС 28.09. 2010 року про стягнення з нього на користь держави штрафу в сумі 510 грн. на його прохання йому було надано копію постанови ВДАІ в якій було вказано, що 28.09.2010 року в 10 годин 28 хвилини в с. Кам'яні Потоки, він керуючи автомобілем НОМЕР_1 перетнув суцільну лінію розмітки яка розділяла транспортні потоки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене п. 1 ст. 122 КУпАП.

Прочитавши копію постанови ВДАІ він згадав що дійсно 28.09.2010 року рухався в с. Кам'яні Потоки, точний час не пам'ятає, його зупинила особа в форменому одязі працівника ВДАІ. При зупинці його автомобіля працівник ВДАІ пояснив йому, що він перетнув суцільну лінію розмітки яка розділяла транспортні потоки, чим скоїв адміністративне правопорушення. Він пояснив інспектору, що він вимушений був перетнути суцільну лінію, так як він об'їжджав автомобіль, який стояв без руху на частині автодороги, по якій він рухався, а в даному випадку правила дорожнього руху дозволяють пересікати дану суцільну лінію. Інспектор слухавши його пояснення писав протокол і пояснював йому, що якщо він не згоден з його рішенням про притягнення його до відповідальності він має право оскаржити дане рішення до суду. Після того як інспектор написав половину протоколу він запропонував йому поставити свій підпис на недописаному протоколі та постанові, яка в даний час навіть не була написана. Він прочитавши протокол, де було написано , яке правопорушення він скоїв та зрозумівши, що інспектор не буде слухати його пояснень, а все одно напише постанову про стягнення з нього штрафу, а йому необхідно її оскаржувати до суду, щоб довести, що він не порушував правил дорожнього руху, тому й поставив свій підпис. Після цього він попросив надати йому копію протоколу та постанови для того, щоб він міг оскаржити постанову до суду. Інспектор йому пояснив, що копії всіх матеріалів після внесення до бази ДАІ даних про накладення на нього штрафу за вчинення адміністративного правопорушення буде направлено на його адресу, після їх отримання він може оскаржити постанову згідно чинного законодавства. До цього часу він чекав надходження вказаних документів, але натомість отримав уже постанову відділу державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаної вище постанови, тобто повідомлення про те, що постанова про стягнення з нього штрафу буде виконуватися примусово, так як він сам не заплатив штраф в установлений КУпАП строк, про який він дізнався прочитавши копію постанови, наданої йому в ВДВС. Це може означати лише одне - працівник ВДАІ, а саме старший сержант міліції ОСОБА_2 ( про це йому стало відомо з постанови) - при зупинці його автомобіля 28.09.2010 року інспектор навіть не представився і не пред'явив свого посвідчення - навмисно не надав йому копію постанови, щоб він не зміг вчасно оскаржити її до суду та сплатити частину штрафу в строк, передбачений КУпАП. Також при зупинці його автомобіля інспектор сам міг бачити автомобіль, який на той час стояв без руху на тій частині дороги, по якій він рухався так як зупинили його через 100-150 метрів від стоячого автомобіля, тобто зразу після здійснення ним об'їзду вказаного автомобіля. Він навіть пропонував інспектору запросити свідків, які знаходилися в його автомобілі, або навіть зупинити іншого водія, який також через хвилин 10 після зупинки його автомобіля здійснив об'їзд стоячого транспортного засобу і перетнув для цього суцільну лінію, але інспектор повідомив йому, що він не бачив як інший водій перетинав суцільну лінію, бо писав в той час протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, яке він бачив на власні очі.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення є незаконним з таких підставі:

Відповідно Правил дорожнього Руху Розділу 34 «Дорожня розмітка» за умови забезпечення безпеки дорожнього руху , дозволяється перетинати лінію 1.1. ( вузька суцільна лінія) , яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд. Що ним і було зроблено 28.09.2010 року в с. Кам'яні Потоки - перетинавши суцільну лінію він об'їжджав автомобіль «москвич» який без руху стояв на частині дороги, по якій він рухався і по іншому він не міг об'їхати стоячий автомобіль, так як він керував автомобілем більших розмірів, а обочина не дозволяла цього зробити. Тому вважає, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП він не вчиняв і тому не повинен сплачувати штраф.

Стаття 268 КУпАП вказує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення; подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі, - що було порушено при винесенні вказаної і постанови. Йому надали для підпису частково написаний проток та зовсім не написану постанову, з посиланням на те, що він отримавши поштою копії документів складені повністю, матиме змогу оскаржити їх відповідно до чинного законодавства. Вчасно оскаржити він не міг, так як копії документів він від працівника ВДАІ на домашню адресу так і не отримав, а отримав копію постанови уже в ВДВС Онуфріївського РУЮ.

Статтею 69 КАС передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та

інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ст. 70 КАС встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться |до уваги, а обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Зважаючи на викладене вважає, що постанова ВІ № 188411 по справі про адмінінстративне правопорушення прийнята з порушеннями конституції України та законів України, є необгрунтованою та незаконною.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 18 КАС усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно ч. 2 ст 19 КАС адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ст. 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа : дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи те, що постанова про притягнення його до адімінстратвиної відповідальності не була ним отримана вчасно йому копію вказаної постанови надано в ВДВС Онуфріївського РУЮ він дізнався про порушення його прав лише в час отримання копії постанови в ВДВС.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, який описує, і таким чином фіксує вчинене правопорушення і потрібен для того, щоб згодом, при розгляді справи можна було відтворити обставини справи. В протоколі вказується хто, де коли і яким чином вчинив правопорушення, хто виявив вчинене правопорушення та хто зафіксував.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я та по-батькові особи, яка складає протокол, відомості про особу порушника, місце час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт яким передбачається відповідальність за дане порушення: прізвище ім'я та по-батькові, адреси свідків; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою яка його вчинила адміністративне правопорушення, в протоколі розписуються свідки. При складанні протоколу обов'язково роз'яснюються права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП про що робиться відмітка у протоколі. Як ним вказувалося вище, на його вимогу запросити свідків особа, що складала протокол йому відмовила, права та обов'язки передбачені ст. 268 КУпАП йому не були роз'яснені, так як при зупинці його автомобіля 28.09.2010 року інспектор навіть не представився і не пред'явив свого посвідчення.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити. Він пояснив, що постанову з ДВС отримав тільки 06.12.2010 року, бо тривалий час знаходився в лікарні. Про штраф нічого не знав, бо відповідач про штраф не говорив, ніяких документів не вручив і на його домашню адресу ніякі документи поштою не надходили. Можливо він частково і наїхав на основу лінії, але по іншому не можна було, тому що посеред проїзної частини по ходу його руху стояв автомобіль „Москвич і його обїжджали інші транспортні засоби і їх ДАІ не зупиняв, а його чомусь зупинив. Перешкод для руху інших транспортним засобам ним створено не було.

Вважає, що ДАІ йому постанови не вручив, щоб пройшов тривалий час і з нього було стягнуто подвійний штраф.

Відповідач в судове засідання двічі не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце судових засідань, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не подав, а тому у відповідності зі ст.. 128 КАС України суд вважає можливим справу слухати у відсутності відповідача.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Згідно протоколу про адмінправопорушення ВІ1 № 029628 від 28.09.2010 року, складеного відповідачем ОСОБА_1 28.09.2010 року в 10 год.28 хв. керуючи а/м ГАЗ-33021 з н/знаком О 3711 ОМ перетнув суцільну осьову лінію розмітки, яка розділяє транспортні потоки, чим порушив вимоги п.1.1. ПДР і вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищевказаного протоколу відповідачем була винесена постанова про накладення на позивача штрафу.

Аналізуючи протокол про адмінправопорушення, суд приходить до висновку, що відповідачем не вказано місце вчинення правопорушення, а також не вказано, який саме пункт ПДР ним порушено, поскільки вказаний відповідачем п.1.1.ПДР є загальним і ні про які порушення не говорить.

Таким чином, відповідачем при складанні протоколу не дотримані вимоги ст.. 256 КУпАП, а також позивачу у відповідності з ст.. 268 КУпАП не були розясненні його права як правопорушника .

У відповідності з ст.. 285 КУпАП позивачу відповідачем не була вручена постанова в справі про адміністративне порушення, а навпаки відповідач примусив позивача підписати чистий бланк постанови в справі про адмінправопорушення та не вислав вказану постанову по місцю проживання позивача.

Відносно стягнення штрафу з ОСОБА_1 в сумі 510 грн 27.10 2010 року ДВС відкрито виконавче провадження про яке позивачу стало відомо тільки на початку грудня 2010 року, так як він тривалий час в листопаді хворів і не міг зявитись в цю службу. Через кілька днів після отримання постанови про накладення штрафу позивач подав позов до суду.

За таких обставин суд вважає, що строк звернення позивачем до суду пропущено з поважних причин і цей строк необхідно поновити..

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень (а таким є відповідач) обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності накладається на відповідача.

В даному випадку відповідач не виконав свого обовязку по доказуванню правомірності свого рішення, тобто доказів, які б спростували зазначені доводи позивача суду не надав.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що вина позивача в порушенні вимог ПДР України не доведена, а тому в його діях склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122 КУпАП відсутній і постанова ВІ № 188411 від 28 вересня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 122, 254, 256, 283, 287 289, 293 КУпАП, ст.ст. 17, 71, 128, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду поновити.

Скасувати постанову ВІ № 188441 від 28 вересня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором ДПС Кобеляцької роти ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 255 (двісті пятдесят пять) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Онуфріївського

районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3