Справа № 127/18681/18
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/352/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Войтенко А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до старшого інспектора з ОД ВОД ГР ІПД майора поліції Крижанівського М.А. (місце знаходження: м. Вінниця, вул. Театральна, 10) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора з ОД ВОД ГР ІПД майора поліції Крижанівського М.А. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оспорювана постанова є протиправною, порушує його права, свободи та інтереси.

Так, згідно з оскаржуваною постановою: 24.07.2018 року о 16 год. 45 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ТАТА 613» д.н.з. НОМЕР_1 в якого на задні осі встановлено шини з різним малюнком протектора, що є технічною несправністю.

Позивач зазначає, що вказані в оскарженій постанові відомості не відповідають дійсності, оскільки вищевказаного правопорушення він не вчиняв. Крім того, інспектором при винесенні постанови не було враховано пояснення позивача, в яких останній повідомив, що в його автомобілі було пошкоджено колесо на якому він не мав змоги продовжувати рух, у зв'язку з чим був вимушений самостійно замінити його на запасне, з іншим протектором, для того щоб доїхати до гаражного приміщення та усунути несправність.

На думку позивача, в інспектора не було підстав для зупинки його автомобіля, оскільки позивач рухався відповідно до вимог ПДР та їх не порушував. ОСОБА_1 стверджує, що інспектор при винесенні постанови не надав докази, які підтверджували факт вчинення позивачем вищевказаного правопорушення, а також при розгляді справи не було допитано свідків, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови. На підставі викладеного просить позовну заяву задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також, надав суду фотознімки, які підтвердили факт пошкодження колеса.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 КАС України розгляд адміністративної справи в судовому засіданні здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.08.2018 року ухвалою суду позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та запропоновано останньому усунути недоліки позовної заяви. 13.08.2018 року позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Ухвалою від 15.08.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до старшого інспектора з ОД ВОД ГР ІПД майора поліції Крижанівського М.А. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, відповідач в судове засідання не з'явився та не надіслав письмових заперечень проти позову, що у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 351520 від 24.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом марки «ТАТА 613» д.н.з. НОМЕР_1, в якого на задні осі встановлено шини з різним малюнком протектора, що є технічною несправністю, внаслідок чого останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 121 КУпАП України передбачено відповідальність особи за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. За вчинення вказаного вище правопорушення встановлена відповідальність у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Підпунктом «г» пункту 31.4.5 ПДР забороняється експлуатація транспортного засобу згідно із законодавством на наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Пункт 6.3.1 ДСТУ 3649:10 передбачає, що не дозволено установлення на одній осі КТЗ шин різних розмірів, типів конструкції (радіальної, діагональної, камерної, безкамерної), моделей з різними рисунками протектора, призначених для застосування в різні сезони, з шипами чи ланцюгами протиковзання та без них.

Аналізуючи вказані норми, суд приходить до висновку, що заборона на експлуатацію моделей шин з різними рисунками протектора поширюється щодо шин, призначених для застосування в різні сезони, а також шин різних моделей з різними малюнками протектора лише - для легкових автомобілів та різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Водночас, п. 31.5 ПДР передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 та 9.11цих Правил.

З позовної заяви та наданих в судовому засіданні пояснень позивача вбачається, що останній за 10 км. до зупинки працівниками поліції його автомобіля, пошкодив колесо та самостійно здійснив заміну його, після чого продовжив рух до гаражного приміщення для його ремонту, однак був зупинений відповідачем. Факт пошкодження колеса підтверджується наданими позивачем фотознімками. Наведене свідчить про те, що позивач дотримався вимог п.31.5 Правил дорожнього руху України, а тому безпідставно був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 351520 від 24.07.2018 року - протокол про адміністративне правопорушення інспектором УПП не складався, видео з нагрудної камери інспектора суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, крім того в постанові не наведено на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні даного порушення.

Оскільки відповідачем не представлено суду заперечень на даний позов та не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а тому постанова про адміністративне правопорушення серії БР № 351520 від 24.07.2018 року є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Крім того, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 126, п. 1 ч. 1 ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до старшого інспектора з ОД ВОД ГР ІПД майора поліції Крижанівського М.А. (місце знаходження: м. Вінниця, вул. Театральна, 10) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову БР № 351520 від 24 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 340 грн., винесену старшим інспектором з ОД ВОД ГР ІПД майором поліції Крижанівським М.А. та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя