Справа № 174/393/18
Суддя: Борцова А. А.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН 174/393/18
н/п 2-а/174/15/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Борцової А.А.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії поліцейського Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення серії НК №855212 від 12.05.2018 року про його притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 126 КУпАП; визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №855212 від 12.05.2018 року про його притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення відносно нього по ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.

На обґрунтування своїх вимог послався на те, що 12 травня 2018 року відповідачем було винесено постанову серії НК №855212 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень за те, що він, керуючи транспортним засобом Арrilia ЕТV 1000 Сароnord, н.з. АЕ 1019 АВ, рухаючись по проспекту Т.Шевченка м.Верхньодніпровська, здійснив рух на мотоциклі по тротуарі, а також при перевірці документів не мав при собі поліса ОСЦПВ ВНТЗ, чим порушив вимоги п. 2.1г ПДР. Вказана в постанові інформація не відповідає дійсності, оскільки 12.05.2018 року, зі своєю дружиною перебував у кафе піці «Челентано» в м. Верхньодніпровськ, розташованого по проспекту Т.Шевченка, 17, а його транспортний засіб мотоцикл був припаркований поруч. В той час, коли очікував своє замовлення на вулиці, під'їхав поліцейський автомобіль і працівник патрульної поліції запитав його, чи не його це мотоцикл стоїть поруч. Після підтвердження сказали, що на нього поступив дзвінок, ніби то він проїхав по тротуару і попросили пред'явити посвідчення водія та реєстраційні документи на мотоцикл, що і зробив. Але потім поліцейський ОСОБА_2 попросив пред'явити страховий поліс. Дана вимога була незаконна, оскільки не прописана в законі. На його прохання відмовив, так як не бачив на це законних підстав. Не було ніяких свідків хто дзвонив, коли дзвонив, який мотоцикл та тому інше. Після його відмови поліцейський сказав, що буде складати постанову про адміністративне правопорушення за відсутній страховий поліс і запросив його у службовий автомобіль. Він пояснив, що підстав складати постанову не має, адже вимога поліцейського безпідставна, страховий поліс є, якщо є така потреба, то запропонував перевірити по базі. У службовому авто поліцейський не зміг отримати ніяких даних про підтвердження чи заперечення наявності його страхового поліса АМ № 3410173 і тому почав складати на постанову, не маючи жодного доказу його провини, з порушенням ст. 251 КУпАП. На вимогу працівника поліції він пред'явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, як того вимагає ст.16 Закону України «Про Дорожній рух» - «на вимогу працівників поліції водій повинен пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язковогострахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Але, надати для перевірки страховий поліс водій зобов'язаний тільки у випадках, передбачених законодавством. Ці випадки чітко прописані в п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - «контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється поліцейськими в двох випадках: при складанні протоколів про адміністративне правопорушення і оформленні матеріалів дорожньо-транспортних подій (ДТП)». Отже, вищенаведеною нормою Закону визначений чіткий та вичерпний перелік випадків, коли інспектор має право зажадати, а водій зобов'язаний надати страховий поліс. Але у його випадку не було законних підстав для пред'явлення страхового полісу, адже адміністративного порушення він не вчиняв і не був учасником ДТП. Тому вимога поліцейського надати йому страховий поліс була незаконна. Коли поліцейський ОСОБА_2 почав виносити постанову за ст.126 п.1 КУпАП, він фактично почав фабрикувати справу і вносити недостовірні відомості. Адже жодного доказу його порушення в нього не було. Підстав для винесення постанови не було, в постанові не зазначені свідки, фото або відео докази правопорушення, поліцейський ґрунтував своє бачення лише на припущені., при винесенні даної постанови не були враховані його право на юридичну допомогу, збір і надання доказів. Оскільки законних підстав на перевірку полісу не було, поліцейський ОСОБА_2 виніс неправомірне рішення і незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності. Таким чином, дії поліцейського Верхньодніпровського ВП ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування його пояснень, за відсутності доказів - є протиправними, а відтак винесена постанова 12 травня 2018 року серії НК №855212 про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії НК №855212 від 12.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченому ч.1 ст.126 КУпАП, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн., винесену поліцейським Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2.

04.06.2018 року ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження у справі за правилами у розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с.19-21).

Відповідно до ст.268 КАС України, у справах визначених ст.ст. 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час та місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справ шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номерами телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеною частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на позов не надав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що поліцейським Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії НК №855212 від 12.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченому ч.1 ст.126 КУпАП, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн., за те, що він, 12.05.2018 року, о 12.40 год., керуючи транспортним засобом Арrilia ЕТV 1000 Сароnord, н.з. АЕ 1019 АВ, рухаючись по проспекту Т.Шевченка м.Верхньодніпровська, здійснив рух на мотоциклі по тротуару, та при цьому не мав договору обовязкового страхування цивільної відповідальності при собі, чим порушив вимоги п. 2.1г ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, притягнутий до адміністративної відповідальності, накладено штраф у розмірі 425 гривень (а.с. 5).

Згідно копії полісу № АМ/3410173 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 10.05.2018 року ОСОБА_1 укладено договір страхування транспортного засобу (а.с. 6).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст.ст.245, 7 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст.126 КУпАП.

Відповідно ст.ст.258, 280, 283 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обов'язком доказування, встановленим ст.77 КАС України, не надано жодних доказів на підтвердження правомірності його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП , зокрема щодо здійснення у зазначений у постанові час руху по тротуару, підстав витребування страхового полісу, відповідач суду не представив, в судове засідання не з'явився, жодних заперечень проти позову на адресу суду не направив.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі наданих сторонами доказів.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, позивач під час розгляду справи заперечував факт вчинення правопорушення, порушення в автоматичному режимі чи за допомогою інших технічних засобів не фіксувалося, однак відповідачем, в порушення п.3 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вказаної Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення не складено.

Також, при винесені постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідачем не зазначені обставини, які обтяжують та помякшують відповідальність правопорушника, не надана оцінка його запереченням щодо факту вчинення адміністративного правопорушення і будь-яких доказів на їх спростування не наведено, тобто мотиви прийнятого рішення не викладені, не зазначені дані про майновий стан позивача.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена відповідачем з порушеннями вимог ст.280 КУпАП, оскільки при її винесенні відповідачем порушено право позивача на захист, не зясовано його майновий стан, не зазначені обставини, передбачені ст.ст.34, 35 КУпАП, що обтяжують або помякшують його відповідальність, не надана оцінка запереченням позивача щодо факту порушення, постанова мотивів прийнятого рішення відповідачем та посилання на будь-які докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, який цей факт на місці розгляду справи заперечував, не містить.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено відповідачем з порушенням вимог закону, відповідачем не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, у зв'язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, як не законна, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Разом з тим, оскільки позивач при складенні та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв в межах наданих йому ст.ст.222, 252,280, 283 КУпАП повноважень, тому його дії щодо винесення оскаржуваної постанови не можуть бути визнані неправомірними, тому в цій частині заявлених вимог, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, тому згідно з ч.1 ст. 139 КАС України, судові витрати у виді судового збору, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, посадова особа якого виступала у справі відповідачем - Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, структурним підрозділом якого є Верхньодніпровський ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, співробітником якого є відповідач ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19,63 Конституції України, ст.ст. 7, 245, 247, 251, 258, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 77, 242-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 885212 від 12.05.2018 року, винесену поліцейським Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст. 126 КУпАП - закрити.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Судові витрати у виді судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. - віднести на рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_4