Справа № 813/1133/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року

Львів

№ 876/5015/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Макарика В.Я.,

Гуляка В.В.,

секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя – Брильовський Р.М.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Львові о 11 год 27 хв 15 травня 2018 року, повне судове рішення складено 18 травня 2018 року, у справі №813/1133/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітплюс» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

26.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Профітплюс» (далі – Товариство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, просило визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №1050 від 20.02.2018 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Профітплюс».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що із змісту запитів не можливо встановити яким чином, на підставі аналізу декларації, можна встановити відсутність реального здійснення операцій. Запити податкового органу не містять конкретних видів порушень, виявлених податковим органом: чи заниження податкового зобов’язання із посиланням на конкретні господарські відносини із суб’єктами господарювання, чи завищення податкового кредиту із зазначенням продавців, з якими укладались договірні відносини, та який здійснював поставку. Відтак, із запиту не можливо встановити конкретні обставини, з яких податковий орган встановив порушення ТОВ «Профітплюс» податкового законодавства. Судом першої інстанції також враховано, що посилання у спірному наказі на доповідну записку заступника начальника управління аудиту, яка за своєю суттю є документом внутрішнього використання та, здебільшого, має за мету спонукання керівника до прийняття конкретного рішення, свідчить про необґрунтованість та безпідставність наказу податкового органу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 та ухвалити нове, судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в скерованих Товариству запитах чітко зазначено норми права, на підставі яких такі запити скеровувались, а також факти, що свідчать про порушення Товариством податкового законодавства, зазначено які норми права порушуються діями позивача. Скаржник зазначає, що підставою для надіслання запитів була проаналізована ГУ ДФС у Львівській області податкова інформація, що свідчила про можливі порушення позивачем податкового законодавства, зокрема доведена листами ДФС України від 22.11.2017 та від 29.12.2017. Також зазначає, що оскільки Товариство не надало пояснень та їх документального підтвердження у повному обсязі на скеровані йому запити, то у контролюючого органу були підстави для проведення (призначення) документальної позапланової перевірки. Скаржник звертає увагу, що запит, на який позивач дав відповідь, за змістом відповідає запитам, які позивач кваліфікував як такі, що не відповідають вимогам законодавства. За таких обставин вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДФС у Львівській області 30.10.2017, 06.12.2017 та 05.01.2018 скерувало ТОВ «Профітплюс» запити про надання пояснень та їх документальних підтверджень по взаємовідносинах з ТОВ «Марселл», ТОВ «Фуд-Експорт», ТОВ «Волтек-ЛТД», ТОВ «Авалон ЮГ», ТОВ «Трейдкомюг», ТОВ «Велес БМ», ТОВ «Вектор Інжиніринг Груп», ПВКФ «Аміга», ТОВ «ТПК «Атлас» за червень 2017 року, ТОВ «Текс Хауз» за період серпень 2017 року, ТОВ «Ванмін» за період листопад 2017 року.

Листом Товариства від 01.12.2017 №01.12-1 на запит Головного управління ДФС у Львівській області від 30.10.2017 №1899/10/13-01-14-14 повідомлено, що вказаний запит містить посилання на виявлену недостовірність у визначенні податкового зобов’язання та податкового кредиту з низкою контрагентів, без уточнення якого саме контрагента і яких господарських операцій це стосується, без конкретизації податкових накладних тощо, тобто без зазначення інформації, яка підтверджує недостовірність даних. Вимога щодо надання документів також носить неконкретизований характер, тобто відсутній конкретний перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати. Враховуючи, що запит про надання копій первинних документів по взаємовідносинах із платниками податків не відповідає вимогам податкового законодавства, у ТОВ «Профітплюс» відсутні правові підстави для його виконання.

На запит Головного управління ДФС у Львівській області від 06.12.2017 №23410/10/13-01-14-14 Товариство листом від 04.01.2018 №04.01-1 повідомило, що з ТОВ «Текс Хауз» укладено договір купівлі-продажу від 18.08.2017 №18-08/2017 згідно умов якого реалізовано товар (комплект для модернізації). В серпні 2017 на ТОВ «Текс Хайз» поставили цього товару на загальну суму 8554941,43 грн. в тому числі ПДВ. До листа додано копію договору купівлі-продажу від 18.08.2017 №18-08/2017, копії видаткової накладної.

Листом Товариства від 01.02.2018 №01.02-1 на запит Головного управління ДФС у Львівській області від 05.01.2018 №537/10/13-01-14-14 повідомлено, що зазначені у запиті підстави не відповідають підставам вказаним у пп.78.1.4 Податкового кодексу України. Враховуючи, що запит про надання копій первинних документів по взаємовідносинах із платниками податків не відповідає вимогам податкового законодавства, у ТОВ «Профітплюс» відсутні правові підстави для його виконання.

19.02.2018 Начальнику Головного управління ДФС у Львівській області подану доповідну записку щодо проведення позапланових виїзних документальних перевірок в якій зазначено, що станом на 16.02.2018 документи на запити від 30.10.2017, 06.12.2017 та 05.01.2018 отримано, проте не в повному обсязі. Проведеним аналізом наявної в ГУ ДФС у Львівській області інформації з’ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки придбання товарів у суб’єктів господарювання за відсутністю їх подальшої реалізації, реалізація товарів суб’єктам господарювання з відсутністю їх придбання. Враховуючи вищенаведене, управління аудиту просить розглянути питання щодо доцільності проведення з 21.02.2018 позапланової виїзної перевірки ТОВ «Профітплюс» з питань проведення взаємовідносин із ТОВ «Текс Хайз» за період серпень 2017 року, ТОВ «Ванмін» за період листопад 2017 року, з ТОВ «Марселл», ТОВ «Фуд-Експорт», ТОВ «Волтек-ЛТД», ТОВ «Авалон ЮГ», ТОВ «Трейдкомюг», ТОВ «Велес БМ», ТОВ «Вектор Інжиніринг Груп», ПВКФ «Аміга», ТОВ «ТПК «Атлас» за червень 2017 року тривалістю 5 робочих місць.

Наказом Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській №1050 від 20.02.2018 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Профітплюс» з питань проведення взаємовідносин із ТОВ «Текс Хауз» (40626459) за період серпень 2017 року, ТОВ «Ванмін» (40926591) за період листопад 2017 року, із ТОВ «Марселл» (40626381), ТОВ «Фуд-Експорт» (40626381), ТОВ «Волтек-ЛТД» (40816183), ТОВ «Авелон ЮГ» (41020306), ТОВ «Трейдкомюг» (41317095), ТОВ «Велес БМ» (39838366), ТзОВ «Вектор Інжиніринг Груп» (34869363), ПВКФ «Аміга» (30655767), ТОВ «ТПК «Атлас» (40500890) за червень 2017 року, тривалістю 5 робочих днів, з 21.02.2018.

27.02.2017 головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області складено акт №172/13-01-14-01 відмови від допуску посадовими особами ТОВ «Профітплюс» до проведення перевірки, згідно з яким 21.02.2018, 22.02.2018, 23.02.2018 та 26.02.2018 здійснено вихід за місцезнаходження (юридичною адресою) ТОВ «Профітплюс» з метою вручення копії наказу на проведення позапланової перевірки та пред’явлення направлення, проте директор підприємства був відсутній за адресою. 27.02.2018 вп’яте здійснено вихід за місцезнаходженням (юридичною адресою) ТОВ «Профітплюс» та вручено наказ ГУ ДФС у Львівській області від 20.02.2018 №1050, ознайомлено з направленням на проведення перевірки, однак директором повідомлено про те, що посадових осіб ГУ ДФС у Львівській області до проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Профітплюс» не допускає та документи надаватись не будуть.

Вважаючи, наказ на проведення документальної позапланової виїзної перевірки протиправним, Товариство звернулося із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час видачі спірного наказу, (далі - ПК України) закріплено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов’язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, виявлені факти, які вказують на можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку надіслання на адресу платника (вручення платнику) обов'язкового письмового запиту з пропозицією надати пояснення та їх документальні підтвердження для усунення сумнівів контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Пунктом 73.3 статті 73 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Платники податків та інші суб’єкти інформаційних відносин зобов’язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі, якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедуру періодичного подання органам державної податкової служби суб'єктами інформаційних відносин або подання за письмовим запитом таких органів податкової інформації визначає Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245, (далі - Порядок №1245), п.10 якого встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Згідно з п.16 Порядку №1245 у разі коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб'єкт інформаційних відносин звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що контролюючий орган з підстав та у порядку, визначеними у податковому законодавстві, наділений правом надсилати платникам податків письмові запити про надання інформації (пояснень) та документальних підтверджень, а платник податків, отримавши такий запит, зобов'язаний надати запитувану податковим органом інформацію та документи у визначений законом строк у випадку, якщо отриманий запит відповідає законодавчо встановленим вимогам щодо форми та змісту такого. Запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен містити конкретні підстави, тобто, чітко окреслені обставини, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об'єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для надіслання запитів ГУ ДФС у Львівській області стали результати аналізу показників, що містяться у податкових декларації з ПДВ, поданих платником податків за відповідні періоди та податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до положень Податкового кодексу України, а саме даних єдиного реєстру податкових накладних та даних показників поданих до податкового органу декларацій та звітів.

Водночас, у запитах ГУ ДФС у Львівській області не зазначено, в яких податкових деклараціях (звітах) та за який період виявлено недостовірність даних (податкових зобов’язань з ПДВ по операціях з контрагентами позивача) та в чому це полягає (завищення чи заниження таких зобов’язань), перелік можливих порушень формування податкового зобов’язання, які допущені Товариством при здійсненні господарських операцій з контрагентам, а також обставини, які вказують на наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій Товариства з зазначеними у запитах контрагентом, а також не наведено жодних фактів, які свідчать про порушення Товариством податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У запитах відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на нереальність господарських операцій Товариства з переліченими контрагентами.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником відповідача не наведено та не підтверджено конкретних фактів використання позивачем схем мінімізації сплати податків, зазначення Товариством недостовірних даних у податкових деклараціях.

За таких обставин, враховуючи зміст направлених Товариству запитів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що такі не відповідають вимогам п.73.3 ст.73 ПК України, оскільки не зазначено за результатами аналізу якої податкової інформації та в який спосіб отримані відомості, на підставі яких контролюючий орган дійшов висновку про можливі порушення Товариством вимог податкового законодавства по господарських операціях з переліченими контрагентами даних щодо податкових зобов’язань з ПДВ, а також можливі допущені позивачем порушень з посиланням на правові норми, відтак відсутні підстави для призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Профітплюс», у зв'язку з чим Наказ від 20.02.2018 №1050 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов’язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов’язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов’язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов’язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності оскаржуваного наказу та на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року у справі №813/1133/18 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Т. І. Шинкар

судді

В. Я. Макарик

В. В. Гуляк

Повне судове рішення складено 31.08.2018