Справа № 0540/7383/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 серпня 2018 р. Справа №0540/7383/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши матеріали адміністративної справ ОСОБА_1, місце проживання: 85497, АДРЕСА_1

до відповідача: Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, буд. 6

про: визнання протиправними дії Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо призупинення та невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1, зобов'язання Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком з виплатою усієї заборгованості по виплаті пенсії ОСОБА_1 та виплатити компенсацію втрати частини пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо призупинення та невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1, зобов'язання Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком з виплатою усієї заборгованості по виплаті пенсії ОСОБА_1 та виплатити компенсацію втрати частини пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Приписами частини 1, 2 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Згідно ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 1, 2 ст. 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до частини 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України, обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката відповідно до ч. 4 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України є: ордер, довіреність. Суд зазначає, що представництво - правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана, або має право, вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закону) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю, про що свідчить ч. 1 ст. 244 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 3 статті 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 245 Цивільного кодексу України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 3 статті 245 Цивільного кодексу України передбачено, що довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами.

Довіреність суб'єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якого прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Отже, відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява підписується позивачем особисто, або особою, яка має права її підписувати.

Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 від 13 серпня 2018 року підписана представником позивача - адвокатом ОСОБА_2

До позовної заяви долучена копія довіреності від 26.04.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1 надає право ОСОБА_2 представляти її інтереси судах, тощо.

Однак, суд зазначає, що надана копія довіреності не відповідає вимогам визначеним Цивільним кодексом України та не містить усіх необхідних реквізитів, які б давали суду підстави вважати даний документ належним.

Суд звертає увагу, що на одному листі з обох сторін продубльований один і той самий текст, а саме не містить повністю визначених повноважень представника ОСОБА_2, а також обов'язків ОСОБА_1, та відповідно відсутні підписи сторін, які засвідчують чинність відповідної довіреності.

Крім того, суд звертає увагу, що до копії позовної заяви з додатками не долучено копії довіреності взагалі, що є порушенням вимог частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

З огляду на це суд зазначає, що позивачу необхідно надати суду належним чином оформлену довіреність, яка б визначала право підписувати позовні заяви та представляти інтереси позивача у адміністративних судах.

Відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з приписів частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, а саме скріплені власноручним підписом позивача (його представника).

В порушення вказаних норм позивачем надані до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином.

В зв'язку з чим, суд зазначає, що позивачу необхідно надати до суду належним чином засвідченні копії документів долучених до позовної заяви для суду та для направлення відповідачу судом разом з позовною заявою.

Відповідно ч. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Натомість такого письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав останнім надано не було.

В зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що позивачем не дотримані вимоги ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо призупинення та невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1, зобов'язання Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком з виплатою усієї заборгованості по виплаті пенсії ОСОБА_1 та виплатити компенсацію втрати частини пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків шляхом надання до суду доказів на підтвердження повноважень представника щодо підписання позовної заяви, належним чином засвідчених копій усіх долучених до позовної заяви від 14.08.2018 року документів для суду та для направлення судом відповідачу; письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Олішевська В.В.