Справа № 804/2810/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2018 року Справа № 804/2810/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняУсенко Д.Ю.
представника позивача представника відповідача Крісак М.В. Сербулової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Гойда» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
17.04.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Гойда» (далі ТОВ «НВК «Гойда», позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва, який виніс ухвалу про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «НВК Гойда», діяв у спосіб, який не ґрунтується на вимогах процесуального закону. Отже, сам факт призначення та проведення перевірки є незаконним, тому позивач вважає Наказ Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області від 30.03.2018 року № 1845-к про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «НВК Гойда» протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року відкрито провадження у справі № 804/2810/18 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
08.05.2018 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки податковий орган діяв відповідно податкового та іншого законодавства, та на виконання п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України був зобов'язаний призначити позапланову перевірку у випадку отримання постанови слідчого у кримінальній справі, підстав для скасування оскаржуваного наказу немає. При цьому виконання такого зобов'язання не передбачає дослідження органом податкової служби підстав призначення відповідної перевірки слідчим суддею, оцінювання правомірності та законності цієї перевірки.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд вирішив клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для підготовки відповіді на відзив та надання податковим органом завіреної копії ухвали суду задовольнити, відкласти розгляд справи на 17.05.2018 року о 09:00 год.
16.05.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вважає обґрунтування правомірності дій посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що полягають у проведенні документальної позапланової перевірки є недоречними, оскільки позивач не зазначає в позовній заяві вимог про визнання протиправними дій посадових осіб відповідача. Позиція позивача полягає саме в тому, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/4110/17 від 19.02.2018 року, яка стала підставою для проведення позапланової перевірки не є рішенням, яке винесено у відповідності до закону.
В судове засідання 17.05.2018 року прибув повноважний представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття через відрядження до м. Києва.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд визнав неприбуття представника позивача в судове засідання поважним та вирішив клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задовольнити, відкласти розгляд справи на 24.05.2018 року о 10:00 год.
В судове засідання, призначене на 24.05.2018 р. з'явились всі сторони у справі.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав пред'явлений адміністративний позов і просив задовольнити його, посилаючись на обставини, зазначені у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача проти задоволення позовної заяви заперечував в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в відзиві на адміністративний позов від 08.05.2018 року.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, 12.04.2018 року було здійснено виїзд за податковою адресою підприємства та вручено наказ від 30.03.2018 року № 1845-п на проведення перевірки та пред'явлено направлення особисто головному бухгалтеру ТОВ «НВК «Гойда» Шмідт Л.Г., про що свідчить його підпис на зазначених документах.
Не погодившись із Наказом від 30.03.2018 року № 1845-п на проведення перевірки, позивач листом від 13.04.2018 року № 04/7 ТОВ «НВК «Гойда» повідомив відповідача про відмову у допуску до зазначеної перевірки та закликав податкову інспекцію не порушувати закон, бо права на проведення такої перевірки вона не має. Заявив, що податкова інспекція не повинна виконувати ухвалу слідчого судді, яка є явно незаконною та винесена з порушенням права підприємства на ефективний захист. Зазначена ухвала слідчого судді буде оскаржена в апеляційному порядку до відповідного апеляційного суду, а наказ про проведення перевірки - до відповідного адміністративного суду.
Враховуючи зазначені обставини, перевіряючими було складено акт від 13.04.2018 року № 1851113/04-36-14-17/39143127 «Про не допуск посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВК «Гойда».
Оскільки позивач вважає Наказ ГУ ДФС України у Дніпропетровській області від 30.03.2018 року № 1845-п про призначення з 12.04.2018 року документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВК «Гойда» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року таким, що суперечить нормам чинного законодавства, звернувся до суду з вимогою про визнання його протиправним та скасування.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері призначення та проведення органами ДФС України документальних позапланових виїзних перевірок з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI та іншими нормативно-правовими актами України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Розглядаючи спір по суті, суд виходить з того, що п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлено ст. 78 Податкового кодексу України. Зазначена стаття містить перелік підстав для їх здійснення, серед яких є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону (п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України).
Згідно п. 78.4 ст.78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення яке оформлюється наказом.
Отже, нормами Податкового кодексу України передбачено, що органи податкової служби в разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) зобов'язані здійснити документальну позапланову перевірку. При цьому виконання такого обов'язку не передбачає дослідження органом податкової служби підстав призначення відповідної перевірки слідчим, оцінювання правомірності та законності цієї перевірки.
Таким чином, суд доходить висновку, що Наказ від 30.03.2018 року № 1845-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВК «Гойда» на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/4110/17 ГУ ДФС України у Дніпропетровській області видано у порядку та з підстав, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Предметом розгляду у даній адміністративній справі є наказ Наказом ГУ ДФС України у Дніпропетровській області від 30.03.2018 року № 1845-п.
Таким чином, при розгляді даної адміністративної справи суд не надає правову оцінку правомірності діям слідчого судді під час ухвалення рішення про проведення документальної перевірки, оскільки ухвала Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/4110/17 є чинною, а доказів на підтвердження її скасування не надано.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Проте, оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову повністю, судові витрати сплачені позивачем не стягуються за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
Керуючись статтями 2, 72, 77, 90, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 29 травня 2018 року.
Суддя В.В. Горбалінський