Справа № 164/462/18
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа: 164/462/18
п/с 2-а/164/108/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року. смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Матвійчук Н.В., Панасюк Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону УПП у Волинській області Клодчика Вадима Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 15 березня 2018 року поліцейським роти № 1 батальйону УПП у Волинській області Клодчиком В.М. було винесено постанову, згідно якої 15 березня 2018 року позивач керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter» на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин, 382+400 км, який був переобладнаний, чим порушив вимоги п.п. 31.3 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 вважає протиправною, а тому просив суд її скасувати.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 10 травня 2018 року в якості співвідповідача залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити із наведених у позові підстав.

Відповідач поліцейський роти № 1 батальйону УПП у Волинській області Клодчик В.М. в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3 в судовому засідання позов заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушенни здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п.1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктами 31.1, 31.3 вищевказаних Правил унормовано, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху; якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю); якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповідних стандартів; у разі порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 32 Закону України «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Статтею 33 вищевказаного Закону передбачено, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов'язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

В судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2018 року поліцейським роти № 1 батальйону УПП у Волинській області Клодчиком В.М. було винесено постанову, згідно якої 15 березня 2018 року позивач, керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter» на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин, 382+400 км, який був переобладнаний, чим порушив вимоги п.п. 31.3 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 15).

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 15 березня 2018 року о 23 годині 05 хвилин, при виконанні службових обов'язків, на автодорозі «Київ-Ковель-Ягодин» 382+400 км інспектором роти №1 батальйону УПП у Волинській області Клодчиком В.М. було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, як було встановлено пізніше - ОСОБА_1, керував транспортним засобом, який переобладнаний з порушенням відповідних правил норм і стандартів, чим порушив пункт 31.3 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП підтверджується відео, яке зняте на боді камеру інспектора патрульної поліції Клодчика В.М., яке наявне в матеріалах справи (а.с. 33).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, належного ОСОБА_4 та яким керував ОСОБА_1 вбачається, що в графі особиливі відмітки зазначено "Акт на переобладнання ТОВ-079895 18 червня 2012 року ОСОБА_1 ПР/КЕ Р САК 662347 від 10 квітня 2012 року".

На вимогу суду позивачем вказаного в свідоцтві Акту надано не було та зазначено, що йому не відомо про наявність та його зміст.

На думку суду, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копії яких приєднані позивачем до позову, не є доказами неправомірності складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а оскільки інших доказів ОСОБА_1 не надано, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України, Закону України «Про дорожній рух», керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 77, 243-246, 255 КАС України, ст. ст. 7, 9, 245, 251, 258, 280, 283, 293 КУпАП, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону УПП у Волинській області Клодчика Вадима Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська