Справа № 804/1044/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2018 року Справа № 804/1044/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача М`ясоєдова В.О.
представника відповідача Чичикало К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України, про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на військовій службі, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
07.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, у якій, з урахуванням заяви щодо уточнення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2018 року №14, на підставі якого ОСОБА_1 знято з усіх видів забезпечення як військовослужбовця військової служби за контрактом;
- визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2018 року №5-РС про направлення солдата ОСОБА_1 для проходження строкової військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 по особовому складу від 10.01.2018 року №4-РС;
- поновити ОСОБА_1 на військовій службі, як військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних Сил України на посаді номер обслуги 1 самохідно-артилерійського взводу 2 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити на військовій службі за контрактом ОСОБА_1 у списках особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 22.01.2018 року;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь солдата ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі №804/1044/18.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувані рішення протиправними, оскільки ними, на думку позивача, порушено його законні права та інтереси, накази видані із порушенням процедури прийняття відповідних норм та порушують Конституцію України та діюче законодавство, у зв`язку із чим, підлягають скасуванню в судовому порядку. Зауважив, що контракт із позивачем розірваний відповідачем в односторонньому порядку під час перебування заявника у лікарні, відповідач не надав можливості обґрунтувати заперечення відносно розірвання контракту, не надав можливості ознайомитись із оскаржуваними наказами, не провів бесіду, як того вимагає чинне законодавство; рапорт від 22.01.2018 року позивач не писав, оскільки перебував того дня у ВЧ НОМЕР_2 , у зв`язку із чим, такий рапорт є невідповідним доказом; неповідомлення позивача належним чином під підпис із усіма оскаржуваними наказами, документами та іншими нормативно-правовими актами, що стосувались розірвання контракту, та введення їх в дію фактично заднім числом, є порушенням конституційних вимог, у зв`язку із чим, оскаржувані накази не чинні. Позивач вважає, що відповідачем під час розірвання контракту позивача із ЗСУ було порушено норми Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та норми Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідач надав відзив на адміністративний позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, зазначив, що підставою для прийняття командуванням рішення про розірвання контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) з солдатом ОСОБА_1 , являються результати щорічного оцінювання про невідповідність військовослужбовця займаній посаді, які відображені у скороченій оцінній картці, а також у службовій картці військовослужбовця; позивача з оцінною карткою, яка має висновок про невідповідність займаній посаді, ознайомлено у встановленому порядку, при цьому останній порядок оцінювання, необ`єктивність змісту, висновків та рекомендацій, викладених в оцінній картці не оскаржував; окрім того, під час проходження служби позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, має два не знятих дисциплінарних стягнення за порушення військової дисципліни; отже, відповідач вважає, що відповідно до висновку атестаційної комісії ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, а тому, його доцільно було звільнити з посади у зв`язку із систематичним невиконанням контракту; зауважив, що проведення бесіди з позивачем не потребувалось, оскільки позивач не був звільнений із військової служби.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій останній вказав, що викладені відповідачем обставини та докази сфальшовані та не відповідають реальному стану обставин, які відбувались насправді, та невірно трактуються норми закону, які повинні бути застосовані для обґрунтованого та справедливого рішення; зазначив, що відповідач не повідомив належним чином про розірвання контракту, а зробив це під час судового засідання, що є неприпустимим; рапорт від 16.01.2018 року позивач вважав таким, що надає відлік часу на повідомлення про майбутнє звільнення з військової служби, та не пов`язаний із оскаржуваними наказами; з оцінною карткою ознайомлений не був, підпис на ній сфальсифікований; аргументація відповідача про непотрібність проведення бесіди не відповідає законодавству; також, позивач вказав, що не згоден із тим, що ним нібито систематично не виконувались умови контракту, зауважив, що з наказом про догану ознайомлений не був, вказаних у такій догані дій не вчиняв, вважає її також сфальсифікованою.
Відповідач надав відзив на заяву про уточнення позовних вимог, у якому зазначив, що оскаржувані накази командира Військової частини НОМЕР_1 не містять у собі інформацію про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, то відповідно їхній зміст був доведений до відома позивача безпосередньо не під його особистий підпис; зміст наказу від 22.01.2018 року №14 був безпосередньо доведений позивачу через лікувальний заклад, у якому позивач перебував на лікуванні, що також зазначено у позові; зазначення наказу від 10.01.2018 року №4-РС було технічною помилкою, вірним є зазначення наказу від 12.01.2018 року №5-РС; крім того, виплата грошового забезпечення за час вимушеного прогулу військовослужбовцю здійснюється у разі незаконного звільнення його з військової служби, тоді як позивач з військової служби не звільнявся, а отримував грошове забезпечення з моменту розірвання із ним контракту як військовослужбовець строкової служби у меншому розмірі.
Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначив, що приймаючи рішення про розірвання з позивачем контракту про проходження військової служби в Збройних Силах України та відповідно видавши оскаржувані накази відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб передбачений законодавством, отже підстав для їх скасування немає.
Представник третьої особи до суду не прибув, причин неявки не повідомив. В попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечував.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 31.03.2016 року ОСОБА_1 уклав із Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_2 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського (старшинського) складу, відповідно до пункту 3 якого, цей контракт є строковим та укладається відповідно на термін дії особливого періоду (але не менше одного місяця) до оголошення демобілізації.
12.01.2018 року командиром 25 окремої повітрянодесантної бригади ОСОБА_3 прийнято наказ №5-РС, яким відповідно до пункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, з ОСОБА_1 військову службу за контрактом - розірвати контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та на підставі частини п`ятої цього ж Закону направити для проходження строкової військової служби до вислуження встановленого терміну строкової військової служби (пункт 4): солдата ОСОБА_1 , номера обслуги самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 року №11 (пункт 10.6) направлено у госпіталь з пункту постійної дислокації смт. Гвардійське солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , номера обслуги 2 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону до Військової частини НОМЕР_2 м. Дніпро на лікування з 17.01.2018 року.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.01.2018 року №14 (пункт 6) (мовою оригіналу):
«З військовослужбовцем військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_1 , номером обслуги 1 самохідно-артилерійського взводу 2 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12.01.2018 року №5-РС розірвати контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України відповідно до пункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), вважати таким, що справи та посаду здав 22.01.2018 року.
Щорічна основна відпустка за 2018 рік не надавалась.
Грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2017 рік не отримував.
Матеріальна допомога за 2018 рік для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.01.2008 року №260 не надавалась.
На підставі наказу Міністра оборони України від 09.02.2017 року №88 та телеграми Міністра оборони України від 07.08.2017 року №248/3/9/1/918 не преміювати у розмірі за період з 01.01.2018 року по 22.01.2018 року.
На підставі наказу Міністра оборони України від 09.02.2017 року №88 та наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 не виплачувати 50% грошову надбавку за виконання особливо важливих завдань від посадового окладу період з 01 січня по 22 січня 2018 року.
На підставі наказу Міністра оборони України від 09.02.2017 року №88 та телеграми Міністра оборони України від 16.02.2017 року №248/3/9/1/133 виплатити додаткову щомісячну грошову винагороду у розмірі 60% від місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2018 року по 22.01.2018 року.
Утримати з солдата ОСОБА_1 вартість обмундирування в сумі 5290,05 грн., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння.
За період служби у Військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 з 01.01.2018 року по 22.01.2018 року здійснив нуль стрибків з парашутом та відповідно до наказу Міністра оборони України від 25.02.2010 року №82 не має права на пільгове обчислення вислуги років на пенсію на пільгових умовах один календарний місяць служби за півтора місяця за вказаний період.
На квартирному обліку у Військової частини НОМЕР_1 не перебував.
Згідно статті 23, частини 5 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» з 17.01.2018 року направити для проходження строкової військової служби до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на посаду номера обслуги 1 самохідно-артилерійського взводу 2 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи та зарахувати строк військової служби за контрактом з 31.03.2016 року по 22.01.2018 року із розрахунку два місяця військової служби за контрактом за один місяць строкової військової служби.
Зняти з усіх видів забезпечення як військовослужбовця військової служби за контрактом з 22.01.2018 року.
Зарахувати як військовослужбовця строкової служби на продовольче забезпечення, на грошове та речове забезпечення з 23.01.2018 року.
Підлягає звільненню зі строкової військової служби в запас 07.09.2018 року.
Підстава: наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 10.01.2018 року №4-РС, довідка-розрахунок строку військової служби від 22.01.2018 року, довідка-розрахунок речової служби від 04.01.2018 року №34, рапорт солдата ОСОБА_1 (вх. №357/2 від 22.01.2018 року)».
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
Загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Підставою для прийняття командуванням рішення про розірвання контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) з солдатом ОСОБА_1 , є результати щорічного оцінювання про невідповідність військовослужбовця займаній посаді, які відображені в скороченій оцінній картці, а також у службовій картці військовослужбовця, які долучені до матеріалів справи.
Порядок проведення атестування визначений у Розділі VII «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170 (далі Інструкція №170).
Згідно пункту 7.1 Інструкції №170 процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання військовослужбовців.
Комплексне оцінювання здійснюється для визначення відповідності військовослужбовців займаним посадам, створення Резерву для просування по службі і Плану переміщення на посади за результатами оцінки їх службової діяльності за рік та прийняття рішень щодо просування або переміщення військовослужбовців по службі, або їх звільнення з військової служби.
Комплексному та періодичному оцінюванню підлягають усі військовослужбовці Збройних Сил України, за винятком осіб, зазначених у пункті 178 Положення (військовослужбовців-депутатів, прикомандированих до відповідних рад у зв`язку з обранням на посади, на яких вони працюють на постійній основі, та військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних (освітніх) закладів, а також військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (за винятком атестації до присвоєння військового звання та оцінювання перед закінченням військової служби) до числа яких позивач не відноситься.
В особливий період, який був запроваджений в державі Указом Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на військовослужбовця складається скорочена оцінна картка (додаток 12 до Інструкції №170). Безпосередній начальник заповнює розділи 1-3 скороченої оцінної картки. Прямий начальник здійснює висновок та рекомендації, які заносить до розділу 4 скороченої оцінної картки військовослужбовця. У разі потреби на військовослужбовця складається службова характеристика у випадках, визначених Положенням.
Військовослужбовець, на якого складається оцінна картка, ознайомлюється з нею після висновку та рекомендацій прямого начальника.
Ознайомлення з результатами щорічного оцінювання та службовою характеристикою військовослужбовця здійснює безпосередній начальник під підпис.
Ознайомлення з результатами щорічного або періодичного оцінювання військовослужбовців, які перебувають у відрядженні, відпустці або на лікуванні, здійснюється у семиденний строк після їх повернення до місця проходження військової служби.
Скарга на порушення порядку оцінювання, необ`єктивність змісту, висновків та рекомендацій, викладених в оцінній картці або в службовій характеристиці, подається не пізніше ніж через місяць після ознайомлення військовослужбовця з оцінною карткою або службовою характеристикою і розглядається в порядку, установленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Рішення за скаргою щодо щорічного оцінювання або службової характеристики приймає прямий начальник військовослужбовця, який не брав участі в їх складанні. У разі визнання скарги обґрунтованою складається нова оцінна картка або службова характеристика військовослужбовця.

Суд зазначає, що, як було встановлено під час судового розгляду, позивач з оцінною карткою, яка має висновок про невідповідність займаній посаді, був ознайомлений встановленим порядком, про що свідчить його підпис в долученій до матеріалів справи копії скороченої оцінної картки на солдата ОСОБА_1 , при цьому порядок оцінювання, необ`єктивність змісту, висновків та рекомендацій, викладених в оцінній картці не оскаржував.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час проходження військової служби протягом 2017 року позивач згідно рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 20.04.2017 року, яке набрало законної сили 30.04.2017 року, за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП, був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Також, в особовій картці позивача наявна інформація про два не знятих дисциплінарних стягнення за порушення військової дисципліни, одне з яких на підставі письмового наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2017 року №745 за вчинення дисциплінарного правопорушення, яке обліковується для оцінки стану дисципліни згідно з Інструкцією про надання доповідей і донесень про події, порушення та їх облік, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28.07.2016 року №388 (пункт 6 додатку 12). Даний наказ був доведений 05.04.2017 року до позивача під особистий підпис, про що свідчить відмітка в аркуші доведення, та відповідно позивачем не оскаржувався.

Пунктом 7.15 Інструкції №170 визначено, що військовослужбовець, який за результатами оцінювання має висновок про невідповідність займаній посаді, або протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби обов`язків два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, або на підставі письмового наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану дисципліни згідно з Інструкцією про надання доповідей і донесень про події, порушення та їх облік, чи після попередження про неповну службову відповідність не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, розглядається на засіданні відповідної атестаційної комісії. Перед розглядом атестаційної комісії на таких військовослужбовців складається службова характеристика.

Висновок атестаційної комісії заноситься до протоколу засідання атестаційної комісії, який підписується головою, його заступником, членами та секретарем комісії. З протоколу засідання атестаційної комісії цей висновок із зазначенням дати та номера протоколу переноситься до оцінної картки секретарем комісії та засвідчується його підписом.

Судом встановлено, що згідно висновку атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_1 , який відображений у протоколі від 23.12.2017 року №30, солдат ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, та його доцільно звільнити з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Пунктом 2.13 Інструкції №170 визначено, що рішення посадової особи про розірвання контракту через систематичне невиконання його умов приймається на підставі результатів періодичного оцінювання, з урахуванням рекомендацій атестаційної комісії і клопотання безпосереднього командира (начальника), а також висновків спеціальної комісії, якщо вона утворювалась.

Звільнення військовослужбовців з військової служби під час дії особливого періоду, здійснюється з підстав, передбачених частиною восьмою, а також пунктами «в», «г», «е», «є», «и» частини шостої та пунктами «в», «г», «е», «є» частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно підпункт 1 пункту 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «г», «е», «є», «ж», «и», «і», «ї», «й» та «л» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 195 Положення визначено, що у випадках, передбачених частиною шостою статті 23 та частиною одинадцятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», строкову військову службу проходять військовослужбовці, прийняті на військову службу за контрактом із числа військовослужбовців строкової військової служби та громадян призовного віку, які не проходили строкову військову службу, в разі розірвання контракту про проходження військової служби, а також військовослужбовці чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів в разі розірвання контракту про навчання.

До строку строкової військової служби зазначених військовослужбовців зараховується тривалість військової служби за контрактом із розрахунку два місяці військової служби за контрактом за один місяць строкової військової служби.

Розрахунок строку військової служби здійснюється в порядку, встановленому Міністерством оборони України.

Звільнення у запас військовослужбовців, зазначених в абзаці першому цього пункту, провадиться відразу після вислуги ними встановлених строків строкової військової служби, передбачених частиною першою статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військовослужбовці строкової військової служби, які вислужили встановлені строки, у разі потреби за рішенням Президента України можуть бути затримані на військовій службі на строк до шести місяців або у разі настання особливого періоду продовжують проходити військову службу понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України «"Про військовий обов`язок і військову службу», крім випадків, визначених частиною восьмою статті 26 цього Закону.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12.01.2018 року №5-РС відповідно до пункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за рішенням командування Військової частини НОМЕР_1 з позивачем було розірвано контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) та відповідно на підставі частини п`ятої статті 23 цього Закону він був направлений для проходження строкової військової служби до вислуження встановленого терміну строкової військової служби.

Пунктом 9.1 Інструкції №170 визначено, що військовослужбовці чоловічої статі відраховані з навчального центру, з військового навчального закладу чи звільнені з військової служби за контрактом, які не вислужили встановленого строку строкової військової служби, направляються для подальшого проходження військової служби переважно у військові частини, підпорядковані виду Збройних Сил України, структурному підрозділу Міністерства оборони України або Генерального штабу Збройних Сил України, у підпорядкуванні яких перебувають ці навчальні центри або військові навчальні заклади.

На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.01.2018 року №14 солдат ОСОБА_1 , з 17.01.2018 року був направлений для проходження строкової військової служби до Військової частини НОМЕР_1 на посаду номера обслуги 1 самохідно-артилерійського взводу 2 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, при цьому строк військової служби за контрактом з 31.03.2016 року по 22.01.2018 року був зарахований із розрахунку два місяця військової служби за контрактом за один місяць строкової військової служби.

Суд зазначає, що підтвердженням обізнаності позивача щодо прийнятого командуванням військової частини рішення про розірвання контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України являється також рапорт солдата ОСОБА_1 про здачу справ та посади за вх. №357/2 від 22.01.2018 року, який військовослужбовець подав 16.01.2018 року до відбуття з військової частини на лікування у госпіталь.

Стосовно твердження позивача, що з ним під час звільнення протиправно не було проведено бесіду, суд вважає за необхідне зазанчити наступне. Згідно пункту 12.7 Інструкції №170 бесіда проводиться перед направленням документів на звільнення військовослужбовця. До участі в бесіді з військовослужбовцем, який звільняється з військової служби, за потреби залучаються безпосередні командири, фахівці кадрових, юридичних, фінансових органів тощо.

Під час бесіди з військовослужбовцем посадова особа роз`яснює йому, які пільги та переваги він має з працевлаштування та матеріально-побутового забезпечення, доводить військовослужбовцю рішення щодо рекомендацій для військового комісаріату стосовно можливості проходження ним служби у військовому резерві Збройних Сил України, водночас з`ясовує про місце проживання після звільнення військовослужбовця та військовий комісаріат для направлення його на військовий облік. При цьому, враховуються прохання та побажання військовослужбовця, даються необхідні пояснення з інших питань.

У разі коли під час бесіди виникли питання, які не можуть бути вирішені на місці, на адресу відповідної посадової особи чи органу військового управління надсилається запит з необхідними матеріалами і довідками.

Зміст проведення бесіди відображається в аркуші бесіди. У разі відмови військовослужбовця підписати аркуш бесіди він підписується особами, присутніми під час бесіди, з відміткою про відмову військовослужбовця підписувати аркуш бесіди.

Однак, враховуючи, що, як було встановлено під час судового розгляду, позивач з військової служби не звільнявся, а після розірвання контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, командуванням Військової частини НОМЕР_1 був направлений для проходження строкової військової служби, відповідна бесіда з військовослужбовцем не проводилась правомірно, через відсутність необхідності в роз`ясненні та з`ясуванні питань, визначених Інструкцією.

Також, суд вважає за необхідне зазанчити, що видання наказів по особовому складу та стройовій частині у військовій частині, передбачається пунктами 2.3.2, 2.3.3 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 року №124 (далі Інструкція №124).

Пунктом 2.3.2 Інструкції №124 визначено, що порядок підготовки, подання на підпис, реєстрації, видання, розсилки (доведення) наказів по особовому складу визначається нормативним актом Міністерства оборони України щодо обліку особового складу в Збройних Силах України, а саме Інструкцією з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року №333 згідно якої порядок доведення наказів командира військової частини по особовому складу безпосередньо військовослужбовцям під підпис не передбачений.

В свою чергу, під час судового розгляду судом з`ясовано та підтверджується матеріалами справи, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12.01.2018 року №5-РС був доведений до позивача безпосередньо через начальника штабу дивізіону, в якому проходив військову службу за контрактом позивач, на якого, у свою чергу, згідно пункту 1.3 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333, покладається ведення обліку особового складу дивізіону.

На підтвердження обізнаності позивача з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12.01.2018 року №5-РС матеріали справи містять рапорт позивача про здачу справ та посади за вх. №357/2 від 22.01.2018 року, який військовослужбовець подав 16.01.2018 року до відбуття з військової частини на лікування у госпіталь.

При цьому, наказ по стройовій частині на офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу видається тільки після видачі наказу по особовому складу в порядку, установленому пунктом 11.3 глави 11 розділу 2 Інструкції №124.

Приклади складання наказів командира (керівника) військової частини (по стройовій частині), у тому числі про склад добового наряду, наведено в додатках 1, 2 до Інструкції №124.

До наказів (директив, розпоряджень) не може включатися пункт «Наказ (директиву, розпорядження) довести до відома...», крім наказів про накладання дисциплінарних стягнень на військовослужбовців. Військові частини (установи), посадові (службові) особи, до відома яких доводиться наказ, зазначаються у розрахунку розсилки, який розробник готує разом із проектом розпорядчого документа і передає до служби діловодства після підписання такого документа.

Під час ознайомлення з наказом зазначеним в ньому особами на першому примірнику наказу чи на спеціальному аркуші проставляються їх підписи із зазначенням військового звання, прізвища та ініціалів дати ознайомлення.

Враховуючи, що накази командира Військової частини НОМЕР_1 , які оскаржуються позивачем, не містять в собі інформацію про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, як наслідок, їхній зміст був доведений до відома позивача безпосередньо, а не під особистий підпис.

Зміст наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.01.2018 року №14 був безпосередньо доведений позивачу через лікувальний заклад, в якому позивач перебував на лікуванні, що було встановлено з пояснень позивача та зазначено у адміністративному позові.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи рішення про розірвання з позивачем контракту про проходження військової служби в Збройних Силах України, та, відповідно, видавши накази командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12.01.2018 року №5-РС та (по стройовій частині) від 22.01.2018 року №14, діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, а отже відсутні підстави для їх скасування.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 по особовому складу від 10.01.2018 року №4-РС, суд зазначає, що, як було встановлено в судовому засіданні, вказаний наказ №4-РС був зазначений підставою для видання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2018 року №14 внаслідок технічної помилки. При цьому, підставою для видання даного наказу був наказ від 12.01.2018 року №5-РС, правомірність винесення якого відповідачем перевірена судом.

З урахуванням відмови в задоволенні вимог позивача про скасування наказів, не підлягають також задоволенню вимоги щодо поновлення на військовій службі та стягнення грошового забезпечення, які є похідними.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно зі статтею 249 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на військовій службі, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 24.08.2018 року.

Суддя В.В. Кальник