Справа № 458/228/18
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/5279/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Сапіги В.П., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Луців І.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 12 квітня 2018 року (Головуючий суддя: Кріль Л.М., ухвалено о 18 год. 03 хв. у м.Турка, 20.04.2018 року складено повний текст рішення) у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Созанського Андрія Львовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Созанського Андрія Львовича про визнання протиправною та скасування постанови від 03.01.2018 року серії АР №200440 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою від 03.01.2018 серії АР №200440 поліцейського СРПП №3 Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Созанського А.Л. його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., оскільки він 03.01.2018 о 21 год. 40 хв. у с.Тершів Старосамбірського району керував автомобілем та буксирував причіп з несправними освітлювальними приладами, чим скоїв адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 12 квітня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позов задоволити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідають фактичним обставинам справи, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.01.2018 року поліцейський СРПП №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Созанський А.Л. відносно ОСОБА_1 03.01.2018 року виніс постанову серії АР №200440 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП за порушення вимог п.31.6б Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП вказаною постановою апелянта було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог 31.6.б ПДР України, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів;

Пунктом 2.3 (а) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Як припустив і ствердив апелянт в судовому засіданні, на буксируваному причепі освітлювальні прилади були в несправному стані або він не досконало вмів ними користуватись на момент зупинення його автомобіля працівниками поліції.

Відносно покликань апелянта на допущені працівником поліції грубі порушення вимог чинного законодавства при винесенні зазначеної постанови слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 у справі № 1-11/2015, № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За нормами КУпАП до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Отже, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа №К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третя ст.258 КУпАП передбачає, що працівник поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст.258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція №1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Відтак, приписи рішення Конституційного Суду України у справі №1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

Таким чином, розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи відносно апелянта відбувся у порядку, передбаченому законодавством, а саме - після зупинки його автомобіля працівниками поліції.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В адміністративному позові апелянт підтвердив факт того, що дійсно керував автомобілем, який буксирував причіп з несправними освітлювальними приладами.

Доказів на підтвердження своїх посилань про винесення поліцейським постанови про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП з порушеннями чинного законодавства України апелянтом не надано.

Дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, а відтак враховуючи, що в діях апелянта міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов про скасування постанови серії АР №200440 від 03.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.316 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст. 316, ч.1 ст. 321, ст.322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Турківського районного суду Львівської області від 12 квітня 2018 року у справі №458/228/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Р. М. Гулид
судді В. П. Сапіга
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 27.08.2018 року