Справа № 806/1055/17
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м.Житомир справа № 806/1055/17

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Ткачук А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання виплатити грошове та речове забезпечення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 304 від 15.03.2017 в частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та № 47 о/с від 16.03.2017 про звільнення зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 капітана поліції ОСОБА_1 (0071743), інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Житомирській області поновити його на службі в Національній поліції України на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Житомирській області виплатити йому речове та грошове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог указував, що його звільнення та накази від 15.03.2017 № 304 та від 16.03.2017 № 47 о/с, винесені необґрунтовано, безпідставно та протизаконно, є такими, що грубо порушують його трудові права.

Ухвалою суду від 12 квітня 2017 р. відкрито провадження у справі № 806/1055/17 за вказаним позовом, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України (у редакції до 15.12.2017).

21 червня 2017 р. судом постановлено ухвалу, якою зупинено провадження в справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 277/267/17.

Ухвалою суду від 12.12.2017 провадження в справі поновлено та призначено судове засідання по даній справі на 11.01.2018.

В судовому засіданні, 11 січня 2018 р., у зв'язку з неявкою позивача та представника позивача без поважних причин і без повідомлення про причини неявки, оголошено перерву та призначено нове судове засідання в справі на 01.02.2018, про що постановлено відповідну ухвалу.

Позивач з'явився у судове засіданні, позовні вимоги підтримав і просив позов задовольнити, з підстав викладених у ньому. Представник позивача до суду не прибув, направив заяву про відкладення розгляду справи, проте позивач не заперечував щодо продовження розгляду справи без його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на письмові заперечення. Вказував, що оскаржувані позивачем накази є законними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки вина капітана поліції ОСОБА_1 у скоєнні грубого порушення службової дисципліни, невиконання вимог ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" в частині неухильного дотримання законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, поваги та охорони честі держави, гідного населення високого звання поліцейського, повністю доведена в ході службового розслідування.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Установлено, що ОСОБА_1 з 03.09.2001 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 до 05.04.2017 - у національній поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №304 від 15.03.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за грубе порушення дисципліни, невиконання вимог частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині неухильного дотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, поваги та охорони честі держави, гідного несення високого звання поліцейського, порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, в частині гідного і чесного повадження в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, порушення розділів І, ІІ, ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, яке виразилось у вчиненні поза роботою, у стані алкогольного сп'яніння, дій і вчинків, які можуть зашкодити чи негативно вплинути на імідж Національної поліції України, а також порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 № 1306 в частині керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та скоєння дорожно-транспортної пригоди, накладено на капітана поліції ОСОБА_1, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП України в Житомирській області, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №304 від 15.03.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" реалізовано наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №47 о/с від 16.03.2017 (по особовому складу), яким капітана поліції ОСОБА_1, інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП України в Житомирській області, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 16 березня 2017 року.

10 травня 2017 р. Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області винесено наказ № 87 о/с, яким внесено зміни до пункту наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 16 березня 2017 року № 47 о/с в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1, а саме змінено дату звільнення з 16 березня 2017 року на 05 квітня 2017 року.

Не погоджуючись із наказами відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом. При цьому стверджував, що у момент дорожно-транспортної пригоди не перебував за кермом автомобіля, і складені відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення не підписував, оскільки не керував автомобілем.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням наведеного, суд зазначає слідуюче.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року N3460-IV (надалі - Дисциплінарний статут), Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та ОСОБА_3 поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Одночасно суд ураховує, що пунктом 9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію"" від 23.12.2015 № 901-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

За змістом статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_3 працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги ОСОБА_3 працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Пунктом 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року N 1179 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 р. за N 1576/29706 (далі - Правила) визначено, що під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та ОСОБА_3 поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

У свою чергу п.п. 3, 4 розд. IV Правил установлено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об'єктивним.

Згідно зі абз. 2 п. 1 розд. І Правил, ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що дотримання вимог Дисциплінарного статуту та Правил повинно здійснюватися працівниками поліції як в робочий, так і в позаробочий час. При цьому поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Також суд ураховує, що зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, на виконання вимог частини першої статті 64 Закону №580-VIII, можна зробити висновок, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов'язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

У статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Згідно зі п. 2.1 розд. ІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 N 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 р. за N 541/23073 (надалі - Інструкція), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

У відповідності до п.п. 2.5, 2.6 розд. ІІ Інструкції, підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку. Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

У ході судового розгляду справи з'ясовано, що накладенню на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби передувало службове розслідування за фактом складання 13.03.2017 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП України в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_1, яке було призначено наказом Т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 13.03.2017 № 222.

Зі змісту наказу видно, що призначення та проведення службового розслідування зумовлено необхідністю проведення повного і всебічного дослідження обставин подій, що сталися, а саме: 13.03.2017 працівники Новоград - Волинського відділу поліції ГУНП відносно інспектора реагування патрульної поліції № 1 Ємільчинського відділення поліції Новоград - Волинського відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння), та ч. 1 ст. 124 (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна) КУпАП.

Результати вказаного службового розслідування викладені у висновку від 15 березня 2017 р., який затверджено Т.в.о. Начальника ГУНП в Житомирській області 15.03.2017 (а.с. 103-110).

У висновку про результати службового розслідування за фактом складання 13.03.2017 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП України в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_1 від 15.03.2017 (далі - висновок службового розслідування) зафіксовано наступне.

12.03.2017 о 22:25 до чергової частини Ємільчинського відділення поліції Новоград - Волинського ВП ГУНП по телефону спецлінії "102" надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 про те, що по вул. Соборній в смт. Ємільчине Житомирської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участі вантажного автомобіля марки "MERCEDES-BENZ Actros 1840", номерний знак НОМЕР_1, із напівпричепом марки "TRAILOR", номерний знак НОМЕР_2, та автомобіля марки "ВАЗ-2107", номерний знак НОМЕР_3.

Виїздом на місце дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що близько 21.45, в смт. Ємільчино по вул. Соборна, інспектор сектору реагування патрульної поліції № 1 Ємільчинського відділення поліції Новоград - Волинського ВП ГУНИ капітан поліції ОСОБА_1, який перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї, керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ-2107», номерний знак AM 6762 AK, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та стан дорожнього покриття, не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований, у смузі зустрічного руху, вантажний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Actros 1840», номерний знак AM 4673 ВМ, із напівпричепом марки «TRAILOR», номерний знак AM 6056 XT, у якого на момент дорожньо-транспортної пригоди була увімкнена аварійна світлова сигналізація.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ВАЗ-2107», номерний знак AM 6762 АК, зазнав механічних пошкоджень у вигляді деформації передньої лівої частини автомобіля. Поряд з тим, вантажний автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Actros 1840», номерний знак AM 4673 ВМ, із напівпричепом марки «TRAILOR», зазнав незначних механічних пошкоджень у вигляді пошкодженого переднього лівого крила коліс напівпричепа та подряпин лівого переднього колеса напівпричепа.

За результатами проведеного медичного освідування за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Alcotest 6510 «Drager» зав. № ARBN-0091 (свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 01.06.2016 № 244/Е, дійсне до 01.06.2017) встановлено, що концентрація парів етанолу в повітрі, що видихалась капітаном поліції ОСОБА_1 складає 1.84 проміле та згідно з висновком від 13.03.2017 № 32 його визнано таким, що перебуває у стані алкогольного спяніння. У свою чергу за результатами медичного огляду водія вантажного автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Actros 1840», номерний знак AM 4673 ВМ, гр. ОСОБА_5 визнано тверезим (висновок від 13.03.2017 №31).

Того ж дня, враховуючи вище викладене, відповідно до вимог ст.ст. 254, 255 КУпАП, за порушення Правил дорожнього руху України відносно капітана поліції ОСОБА_1В, складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 124 КУпАП та за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши відібрані у ході проведення службового розслідування пояснення водія вантажного автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Actros 1840», номерний знак AM 4673 ВМ, гр. ОСОБА_5, капітана поліції ОСОБА_1, гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_3, дружини капітана поліції ОСОБА_1 слідчої слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_7, гр. ОСОБА_4, Комісія дійшла висновку, що вказана надзвичайна подія стала можливою, насамперед, через особисту недисциплінованість капітана поліції ОСОБА_1, не виявлення ним високої свідомості дисципліни, порушення основних обов'язків поліцейського, в частині неухильного дотримання Конституції України, законів, інших нормативно - правових актів та ОСОБА_3 поліцейського.

У пункті 2 висновку службового розслідування Комісія дійшла висновку, що за грубе порушення дисципліни, невиконання вимог частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині неухильного дотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, поваги та охорони честі держави, гідного несення високого звання поліцейського, порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, в частині гідного і чесного повадження в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, порушення розділів І, ІІ, ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, яке виразилось у вчиненні поза роботою, у стані алкогольного сп'яніння, дій і вчинків, які можуть зашкодити чи негативно вплинути на імідж Національної поліції України, а також порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 № 1306 в частині керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та скоєння дорожно-транспортної пригоди, накласти на інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП України в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

До матеріалів справи долучено копію висновку Ємільчинської центральної районної лікарні Ємільчинської районної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 32 від 13.03.2017 стосовно позивача (а.с. 65); копії протоколів про адміністративне правопорушення від 13.03.2017, в яких зафіксовано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП; копії пояснень, відібраних у ОСОБА_4 (а.с. 72), ОСОБА_7 (а.с. 75), ОСОБА_3 (а.с. 76), ОСОБА_1 (а.с. 77-78, 81), ОСОБА_6 (а.с. 79), ОСОБА_8 (а.с. 80), ОСОБА_5 (а.с. 86-87).

Позивач ані під час проведення службового розслідування, ані в ході судового розгляду справи, факту керування ним 12.03.2017 автомобілем марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_3, унаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода не визнав. Указував, що на момент дорожньо-транспортної пригоди вищевказаним транспортним засобом керував його старший брат ОСОБА_6, який і допустив зіткнення з напівпричепом. Однак, відразу ж після зіткнення останній залишив місце пригоди.

Водночас факту перебування 12.03.2017 в стані алкогольного спяніння на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не заперечував і стверджував, що на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у салоні власного автомобілю марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_3, у якості пасажира на передньому правому сидінні авто.

Втім, зміст пояснень водія вантажного автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Actros 1840», номерний знак AM 4673 ВМ, гр. ОСОБА_5, слідчої слідчого відділення Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_7, гр. ОСОБА_4, останній був очевидцем дорожньо - транспортної пригоди, який, зокрема, вказав, що на місці події перебували лише водії пошкоджених транспортних засобів капітан поліції ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_5, свідчить на користь висновку, що за кермом автомобіля марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_3, у момент дорожньо - транспортної пригоди був позивач.

Пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 суд оцінює критично, оскільки вони містять суперечності. Зокрема, 13.03.2017 гр. ОСОБА_6, надаючи власноручні пояснення, повідомив, що 12.03.2017 перебував за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_1. Близько 22.40 на мобільний телефон його дружини зателефонувала дружина брата майор поліції ОСОБА_7, яка і повідомила про дорожньо-транспортну пригоду за участі капітана поліції ОСОБА_1. Через певний проміжок часу, перебуваючи на місці дорожньо-транспортної пригоди, його брат капітан поліції ОСОБА_1 попрохав його щоб він взяв вину за дорожньо-транспортну пригоду на себе, оскільки останній перебував у стані алкогольного спяніння та за вчинення дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного спяніння може бути звільнений з Національної поліції. Згодом ОСОБА_6 надано інші пояснення, в яких зазначено, що в момент дорожньо - транспортної пригоди автомобілем марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_3, керував саме він, а його брат - ОСОБА_1 перебував на передньому пасажирському сидінні.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що діяння позивача з недотримання вимог Правил дорожнього руху та перебування в стані алкогольного сп'яніння повністю відповідає порушенню службової дисципліни, а факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку доведено висновком службового розслідування.

У свою чергу позивач в судовому засіданні не навів та не надав достатніх доказів на підставі яких можна було би зробити висновок про неправомірність висновку службового розслідування.

Також суд звертає увагу, що подібні випадки негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю, принижують їх авторитет.

Разом з цим, суд вважає за необхідне вказати, що постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 08.06.2017 у справі № 277/267/17, яка постановою Апеляційного суду Житомирської області від 29 серпня 2017 р. залишена без змін, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу, в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постанова Апеляційного суду Житомирської області набрала законної сили 29 серпня 2017 р.

Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановлено, що 12.03.2017 біля 21 год. 45 хв. адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинив ОСОБА_1.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час прийняття оскаржуваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби за грубе порушення службової дисципліни, що виразився у чиненні поза роботою у стані алкогольного сп'яніння дій і вчинків, які можуть зашкодити чи негативно вплинути на імідж Національної поліції України, та в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та скоєння дорожньо - транспортної пригоди, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 304 від 15.03.2017 та № 47 о/с від 16.03.2017, зі змінами внесеними наказом № 87 о/с від 10.05.2017.

Вимоги позивача щодо поновлення його на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Ємільчинського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП України в Житомирській області та зобов'язання відповідача виплатити йому речове та грошове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу також не підлягають до задоволення, оскільки є похідними від перших вимог, у задоволенні яких судом відмовлено у повному обсязі.

Отож, позов належить залишити без задоволення.

Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також ураховуючи положення ст. 139 КАС України та звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повне судове рішення складене 15 лютого 2018 року