Справа № 804/3351/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Справа № 804/3351/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради про зобовязання вчинити певні дії, -
07 травня 2018 року Громадська організація «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради про зобовязання вчинити певні дії, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії та бездіяльність Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради щодо ненадання відповіді на інформаційний запит від 16 березня 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, який був зареєстрований 22 березня 2018 року за вх. № 01-04/239 про надання публічної інформації;
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що члени Громадської організації ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до відповідача із інформаційним запитом від 16.03.2018 року про надання інформації по суті запиту до розпорядника інформації, який було отримано 20 березня 2018 року та зареєстровано за вхідним номером №01-04/239 від 22.03.2018 року. Відповідь на запит позивачем не отримано, що на думку позивача є порушенням права на отримання інформації всупереч вимогам статей 19, 20 Закону № 2939-VI, а також частини 2 статті 34, статті 40 Конституції України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач - Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради ухвалу суду про відкриття спрощеного позовного провадження отримав 29 травня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у визначений судом строк відзив на позов або заяв чи клопотань не надав.
Згідно з частинами 5, 8 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Представники Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись із інформаційним запитом від 16 березня 2018 року до Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, в якому посилаючись на статті 3, 4, 10, 13, 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» просили надати:
- копії усіх письмових задокументованих «АКТІВ», наказів, розпоряджень, заохочень, доган, у яких є П.І.Б. ОСОБА_3, ОСОБА_2, які складалися і підписувалися адміністрацією Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР без їх присутності та які стосуються особисто і безпосередньо ОСОБА_3, ОСОБА_2 у період з 07.03.2018 року по 16.03.2018 року включно;
- копію узгодженого, затвердженого і діючого на сьогодення поточного року положення про дисциплінарну комісію медичного коледжу і дату та номер про його затвердження.
Також позивач звернувся із інформаційним запитом (вх.№01-04/376 від 16.04.2018 року) про надання інформації з приводу реєстрації та вхідних реєстрових номерів документів, зокрема, інформаційного запиту від 16 березня 2018 року.
Листом від 17.04.2018 року №01-01/272 відповідачем повідомлено про реєстрацію інформаційного запиту від 16 березня 2018 року за вх. № 01-04/239 від 22.03.2018 року.
Станом на момент судового розгляду справи відповідач відповіді на запит не надав.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з того, що статтею 40 Конституції України надано право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
За приписами статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.
Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.
За загальним правилом публічна інформація є відкритою, водночас положеннями статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено критерії обмеження доступу до публічної інформації. Згідно частини другої цієї статті обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Таким чином, доступ до інформації може бути обмежено лише за умови додержання сукупності всіх трьох зазначених підстав, які в цьому спорі відсутні.
У частині 1 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Згідно частини 4 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (частина 1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).
Частиною 3 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані: надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом; використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом; вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб; виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.
Також частиною 5 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.
Окрім зазначеного, статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зважаючи, що відповідач не надав до суду докази, які б підтверджували факт надання відповідачем інформації на запит позивача, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради стосовно розгляду запиту ОСОБА_2, ОСОБА_3 у порядку та строки, визначені Закону України «Про доступ до публічної інформації».
При цьому, заявлені позовні вимоги про зобовязання відповідача надати відповідь на запит є належним способом захисту порушеного права, оскільки для надання запитуваної інформації позивачем виконано всі умови, визначені законом, і надання інформації не передбачає права розпорядника інформації діяти на власний розсуд, у звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради щодо ненадання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 16 березня 2018 року про надання публічної інформації, який був зареєстрований 22 березня 2018 року за вх. № 01-04/239.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1