Справа № 1840/2876/18
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2018 р. Справа № 1840/2876/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Виконавчого комітету Конотопської міської ради,
третя особа - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Конотопської міської ради, третя особа - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати Протокол комісії по розгляду заяв деяких категорій осіб про виплату грошової компенсації на придбання житла від 20.06.2018 р.;
- зобов`язати Виконавчий комітет Конотопської міської ради виплатити грошову компенсацію на придбання житла ОСОБА_1 як особі з інвалідністю 2 групи з числа учасників бойових дій на території іншої держави Афганістан.
20 червня 2018 року Комісія по розгляду заяв деяких категорій осіб про виплату грошової компенсації на придбання житла вирішила відмовити у призначенні грошової допомоги ОСОБА_1 на підставі п.п. 7 п. 15 зазначеного Порядку, оскільки згідно архівного витягу з рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради від 26.03.1993 р. №106 ОСОБА_1 вже надавалося житло як особі з інвалідністю II групи із числа учасників бойових дій на території іншої держави Афганістан, а саме: двокімнатна упорядкована квартира АДРЕСА_1 .
Позивач вважає рішення Комісії по розгляду заяв деяких категорій осіб про виплату грошової компенсації на придбання житла необґрунтованим, враховуючи наступне.
Так, дійсно позивачу надавалася двокімнатна квартира, але квартира надавалася для проживання із сім`єю. Сім`я розпалася, шлюб з дружиною було розірвано. У зв`язку з цим позивач з дружиною був змушений продати квартиру.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту учасники бойових дій мають пільги на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Відповідно до п. 4 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей Грошова компенсація членам сім`ї загиблого учасника бойових дій на території інших держав або особам з інвалідністю виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік і з урахуванням категорії отримувача грошової компенсації для членів сім ї загиблого, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей загиблих учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, для осіб з інвалідністю - групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов.
Враховуючи зазначене, а також те, що позивач мешкає в житлі своєї дружини, сімейні стосунки з якою не складаються, позивач вважає, що він потребує поліпшення житлових умов, а рішення Комісії було необґрунтоване.
Відповідач надав заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно, позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Конотопської міської ради як інвалід війни II групи, який брав участь у бойових діях в республіці Афганістан. Згідно рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради від 26.03.1993 №106 ОСОБА_2 як воїну-афганцю, інваліду II групи, була надана двокімнатна упорядкована квартира із зняттям з квартирного обліку. Відповідно до Житлового кодексу Української СРСР в 2009 році позивача знову було поставлено на квартирний облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов.
Згідно статті 48-1 Житлового кодексу Української СРСР порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) визначаються Кабінетом Міністрів України.
Так, Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №2014 (далі-Порядок), передбачено обов`язок комісії по розгляду заяв деяких категорій осіб про виплату грошової компенсації на придбання житла відмовити у виплаті грошової компенсації, якщо громадянину вже надавалось житло або грошова компенсація. При цьому ніяких виключень з цього правила законодавством не передбачено. Грошова компенсація виплачується за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.
Відповідач зазначає, що відмова у виплаті грошової компенсації не позбавляє позивача права позачергово отримати житло, яке закріплене в статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.
Також однією з підстав відмови позивачу у виплаті грошової компенсації є і те, що ним не надано копію постанови військово-лікарської комісії. Обов`язкова наявність даного документа передбачена в пункті 8 Порядку.
Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що протокол комісії по розгляду заяв деяких категорій осіб про виплату грошової компенсації на придбання житла від 20.06.2018 є законним, а позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Третьою особою надано заперечення на позовну заяву, в якому зазначена позиція, яку висловив відповідач. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 30.07.2018 р. відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що сторони повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 19).
26.03.1993 року рішенням Виконавчого комітету Конотопської міської ради №106 ОСОБА_1 надано двокімнатну квартиру площею 29,3 кв. м. по АДРЕСА_2 .
30 листопада 2009 року Виконавчим комітетом Конотопської міської ради №361 «Про квартирний облік» включений до списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житла (а. 26).
20.06.2018 р. рішенням Комісії по розгляду заяв деяких категорій осіб про виплату грошової компенсації на придбання житла відмовлено в призначенні грошової компенсації ОСОБА_1 (а. с. 6-8).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.
Так, спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям відповідачем рішення про відмову у наданні позивачу грошової компенсації на придбання житла у зв`язку з наданням житлового приміщення в 1993 році.
Суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовані Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 року №214 (надалі по тексту- Порядок №214).
Так, наведеним Порядком визначено умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей загиблих учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, для осіб з інвалідністю I-II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у таких державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов (далі грошова компенсація) і перебувають на обліку за місцем проживання відповідно до Житлового кодексу Української РСР (далі - квартирний облік) та на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги.
Зокрема, п.3 наведеного Порядку №214 зазначено, що право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I-II групи, визначені пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням в інших державах, які перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).
П.15 Порядку передбачені підстави прийняття рішення про відмову в призначенні грошової допомоги заявнику зокрема якщо заявнику вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сім`ї загиблого та особі з інвалідністю I-II групи із числа учасників бойових дій на території інших держав.
Так, з матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалося позивачем, що 26.03.1993 року рішенням Виконавчого комітету Конотопської міської ради №106 ОСОБА_1 надано двокімнатну квартиру площею 29,3 кв.м. по АДРЕСА_2 .
Таким чином, суд приходить висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення обґрунтовано дійшов висновку, що оскільки позивач вже отримав квартиру як особа з інвалідністю I-II групи із числа учасників бойових дій на території інших держав, а тому позивач не має права на призначення грошової допомоги.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У свою чергу, відповідач виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним спірного наказу з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення діяв у відповідності з вимогами ч.2 ст.19 Конституції України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Конотопської міської ради, третя особа - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Конотопської міської ради, третя особа - Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук