Справа № 823/2539/18
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року справа № 823/2539/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Брандальської Х.В.,

представника позивача Тарасова Д.В. - за довіреністю, представника відповідача Дмитрука В.Л. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, в приміщенні суду адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування розрахунку і постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь" (далі - позивач) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 009536 від 08.03.2018 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, складений управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 08.05.2018 серії СА № 029156 винесену начальником управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Завгородським В.І. про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1 700 грн 00 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що оскаржувана постанова та розрахунок складені з порушенням вимог п. 29 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567. Віднесення транспортного засобу DAF, д.н.з. НОМЕР_1 до категорії великовагових є безпідставним та не відповідає п.п. 3) п. 2 порядку № 879 згідно якого, великоваговими є транспортні засоби вагові параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса яких перевищують один з затверджених параметрів. Таким чином, на переконання позивача для визнання транспортного засобу великоваговим необхідно сукупність двох умов, перевищення навантаження на вісь та перевищення загальної маси.

Відповідач заперечуючи проти позову надав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало виявлення порушення позивачем вимог ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому правомірно було складено акт та винесено спірну постанову і розрахунок.

Ухвалою суду від 13.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

08 березня 2018 року на а/д М-05 «Київ-Одеса» (450 км. +/- 500 м.), з метою здійснення комплексної рейдової перевірки, яка тривала від 05.03.2018 до 11.03.2018 відповідно до направлення управління Укртансбезпеки в Одеській області № 026257 від 02.03.2018, проведена перевірка транспортного засобу марки DAF, модель FT CF 85.460, д.н.з. НОМЕР_1, який на праві власності належить СТОВ «Агрофірма Корсунь» та спеціалізованого напівпричепа марки SCHMITZ, модель SKI 24, д.н.з. НОМЕР_2.

В ході перевірки, на пересувному пункті вагового та габаритного контролю № 2, було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу з причепом та складено довідку № 387373, згідно якої встановлено перевищення вагових обмежень, дозволених для великовагового (великогабаритного) транспорту, що полягають у перевищенні осьового навантаження, а саме одиничної осі, нормативно допустиме навантаження, якої - 11 т, а фактично навантаження на одиночну ось становило 12,26 т.

За результатами перевірки та зважування складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 009536 від 08.03.2018.

На підставі зазначеного акту перевірки від 08.03.2018 управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області винесено постанову СА № 029156 від 08.05.2018, якою за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1 700 грн 00 коп.

Разом з тим, позивачу також нараховано плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на загальну суму 324,0 євро.

Надаючи оцінку спірним відносинам суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п.1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Відповідно до п.4 вказаного Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до 28 Постанови № 879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування (далі - Постанова № 879), плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Пунктом п.30 Постанови 879 визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Відповідно до 31 Постанови № 879 при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Згідно п. 31-1 зазначеної Постанови № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідно до п. 12 та 13 Постанови № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Судом встановлено, що проведення рейдової комплексної перевірки 08.03.2018 було виконано за допомогою електронних вагів для поосного зважування автомобілів « 020Т-АR», які відповідають вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь». Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки від 16.06.2017, та яке було дійсним до 16.06.2018.

Встановлено, що навантаження на ось становить 1) 7 140 кг, 2) 12 260 кг, 3) 6 920 кг, 4) 6 800 кг, 5) 6 620 кг (при максимально допустимих 11 000 кг на кожну вісь), про що складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 08.03.2018, акт про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів № 0014670 від 08.03.2018, та стало наслідком нарахування позивачу плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Відносно постанови від 08.05.2018 серії СА № 029156 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1 700 грн 00 коп., суд вказує.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 8 листопада 2006 року затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок), згідно якого державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

За змістом п. 2 Порядку, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з п. 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 20 Порядку виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21 Порядку).

Пунктом 25 Порядку передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Частиною 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про те, що відповідач правомірно, на підставі наявних у справі доказів, прийняв рішення про притягнення позивача до відповідальності, передбаченої ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Підстави для скасування законної постанови відповідача, як і для задоволення позовних вимог, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку визначеному ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь" (19400, Черкаська область, м. Корсунь-Шевченківський, вул. Симоненка, 42, ідентифікаційний код 32012939 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, ідентифікаційний код 39816845) про визнання протиправними та скасування розрахунку і постанови - відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький

Рішення складене у повному обсязі 23.08.2018.