Справа № 805/3303/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 р. Справа№805/3303/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Благодійної організації Міжнародний благодійний Фонд «Небайдужа Україна»

до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення від 23 квітня 2018 року

Благодійна організація Міжнародний благодійний Фонд «Небайдужа Україна» звернулася до суду з позовом (з урахуванням уточнень) до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії від 23 квітня 2018 року, затверджене начальником Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про відмову в задоволенні заяви від 25 січня 2018 року щодо безоплатного отримання конфіскованого за рішенням суду майна, а саме:

1) 1/ 5 частини пятикімнатної квартири АДРЕСА_1;

2) 1/4 частини квартири АДРЕСА_2;

3) 2/5 частини квартири АДРЕСА_3 і Ванцеггі у м. Краматорськ, Донецької області;

4) 1/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_4;

5) 1/4 частини від 1/3 ідеальної частини квартири АДРЕСА_5;

6) 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_6;

7) 1/2 частини від 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_7 (Гв. Кантемирівців) у м. Краматорськ, Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985, якою затверджено Порядок розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду i переданим органам державної виконавчої служби, а також Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5.

Пунктом 11 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду i переданим органам державної виконавчої служби передбачено, що з метою забезпечення розпорядження конфіскованим майном у способи, вiдмiнні від реалізації, керівник органу державної виконавчої служби утворює комісію, яка складається з представників вiдповiдного органу державної виконавчої служби, державної податкової інспекції у районі, мiстi (крім м. Києва), районної у мiстi, об'єднаної та спеціалізованої державної податкової інспекції головного управління ДФС, а якщо майно вилучено митницею ДФС - представників вiдповiдної митниці ДФС.

До складу комісії можуть бути включені представники благодійних організацій.

Головою комісії є керівник органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 14 цього Порядку у разі коли майно, в тому числі транспортні засоби, не реалізовано у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець вносить на розгляд комісії, яка утворена відповідно до пункту 11 цього Порядку, пропозицію щодо безоплатної передачі майна органам державної влади, закладам охорони здоров'я, освіти, соціального забезпечення, соціального захисту, зокрема закладам, у яких виховуються дiти-сироти та діти, позбавлені батькiвського пiклування, дитячим будинкам сiмейного типу, прийомним сiм'ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слiдчим iзоляторам, вiйськовим формуванням, а також на благодiйнi цiлi.

Виходячи із змісту наданих на адресу позивача відповідей Міністерства юстиції України, безоплатна передача майна, відповідно до Порядку благодійним фондам, які здійснюють свою діяльність у визначених державою сферах та напрямках та у відповідності до Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», мають державний та суспільний інтерес, що відповідає змісту передачі майна на благодійні цілі.

У разi прийняття комiсiєю рiшення про можливiсть безоплатної передачi майна орган державної виконавчої служби розмiщує iнформацiю щодо цього майна на веб-сайтi з питань реалiзацiї арештованого державними виконавцями майна.

У повiдомленнi про безоплатну передачу майна зазначається iнформацiя про оподаткування операцiй з безоплатної передачi майна, у тому числi пiдакцизних товарiв, з посиланням на норми законодавства.

Протягом мiсяця з моменту розмiщення повiдомлення про безоплатну передачу майна особи, яким надано право на безоплатне отримання майна, можуть звернутися до органу державної виконавчої служби iз заявою про отримання майна.

Про дату та час розгляду заяви комiсiєю орган державної виконавчої служби повiдомляє заявнику.

Заявник має право бути присутнiм пiд час розгляду комiсiєю його заяви.

Iнформацiя про рiшення щодо безоплатної передачi майна оприлюднюється на веб-сайтi з питань реалiзацiї арештованого державними виконавцями майна у десятиденний строк з дня прийняття вiдповiдного рiшення iз зазначенням безпосереднього отримувача майна.

Наголошує, що якщо протягом мiсяця з моменту розмiщення повiдомлення жодна з осiб, яким надано право на безоплатне отримання майна, не звернулася до державного виконавця щодо його отримання, державний виконавець виносить на розгляд комiсiї питання щодо переробки, знищення (утилiзацiї) майна.

Відповідачем відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 17 Порядку 11 січня 2018 року було розміщене повідомлення на сайті ДП «СЕТАМ» № 100908 про нереалізоване майно, що підлягає безоплатній передачі:

1) 1/ 5 частини пятикімнатної квартири АДРЕСА_1;

2) 1/4 частини квартири АДРЕСА_2;

3) 2/5 частини квартири АДРЕСА_3 і Ванцеггі у м. Краматорськ, Донецької області;

4) 1/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_4;

5) 1/4 частини від 1/3 ідеальної частини квартири АДРЕСА_5;

6) 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_6;

7) 1/2 частини від 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_7 (Гв. Кантемирівців) у м. Краматорськ, Донецької області.

В місячні строки, встановлені законодавством, а саме: 25 січня 2018 року ВДВС отримав заяву позивача щодо безоплатної передачі нереалізованного конфіскованого майна. Листом від 26 лютого 2018 року відповідач повідомив про дату повторного засідання комісії, призначеного на 20 березня 2018 року.

Засідання комісії, призначені на 16 лютого 2018 року та на 20 березня 2018 року не відбулися з причин неприбуття представника ДПІ у м. Краматорськ ГУ ДФС у Донецькій області, тому 20 березня 2018 року з залученням представника позивача ОСОБА_1 було призначено наступну дату проведення засідання 23 квітня 2018 року.

23 квітня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 разом з представником ГО «Донецька обласна організація Всеукраїнської організації «Союз осіб з інвалідністю України» ОСОБА_2 прибули до кабінету 214 до заступника начальника Краматорського ВДВС ОСОБА_3, який безпосередньо займався організацією проведення засідання комісії.

Прибулим представникам було отримано відповідь ОСОБА_3, що необхідно зачекати, оскільки триває підготовка документів, необхідних для роботи комісії. Проте, через 20 хвилин заступник начальника ВДВС ОСОБА_3 повідомив, що засідання комісії відбулося без участі представника позивача через його неявку, таким чином порушивши право позивача на участь у роботі комісії.

По факту незаконного недопущення в роботі комісії була викликана поліція з метою фіксування данного факту.

02 травня 2018 року позивачем отримано спірне рішення засідання комісії щодо розпорядженням майном, конфіскованим за рішенням суду, яким було відмовлено у безоплатній передачі конфіскованого майна.

Таким чином, позивача незаконно позбавлено можливості надати комісії документи, що підтверджують його переважне право на безоплатне отримання нереалізованого конфіскованого майна, що послужило причиною звернення до суду.

Представником позивача 29.08.2018 року надано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 16 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 11 червня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено засідання на 05 липня 2018 року.

05 липня 2018 року у звязку з незявленням представника відповідача розгляд справи було відкладено на 31 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 31 липня підготовче провадження закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29 серпня 2018 року.

Представником відповідача ОСОБА_3 засобами поштового звязку надано заперечення на адміністративний позов (а.с. 45-46). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що комісією при Краматорському ВДВС 25 жовтня 2017 року було прийнято рішення щодо безоплатної передачі конфіскованого за рішенням суду та нереалізованого нерухомого майна боржників.

06 лютого 2018 року, 26 лютого 2018 року, 20 березня 2018 року сторонам виконавчого провадження та заявникам щодо безоплатної передачі майна було направлено повідомлення про засідання комісії.

23 квітня 2018 року комісією було прийнято рішення про відмову в задоволенні заяви позивача від 25 січня 2018 року в безоплатній передачі конфіскованого нерухомого майна.

Відповідно до п. 14 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985, якою затверджено Порядок розпорядження майном, конфiскованим за рiшенням суду i переданим органам державної виконавчої служби, у разi коли майно, в тому числi транспортнi засоби, не реалiзовано у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець вносить на розгляд комiсiї, яка утворена вiдповiдно до пункту 11 цього Порядку, пропозицiю щодо безоплатної передачi майна органам державної влади, закладам охорони здоров'я, освiти, соцiального забезпечення, соцiального захисту, зокрема закладам, у яких виховуються дiти-сироти та дiти, позбавленi батькiвського пiклування, дитячим будинкам сiмейного типу, прийомним сiм'ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слiдчим iзоляторам, вiйськовим формуванням, а також на благодiйнi цiлi.

Зазначає, що постановою КМУ № 985 та наказом передбачено, що окремі види майна можуть бути передані лише окремим субєктам, посилаючись при цьому на безоплатну передачу конфіскованих товарно-матеріальних цінностей окремих груп товарів, які не віднесено до обєктів нерухомого майна.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представника в судове засідання відповідач не направив.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Благодійна організація Міжнародний благодійний Фонд «Небайдужа Україна» є юридичною особою, яка зареєстрована та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 40427470, що доведено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 15).

Відповідно до рішення державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 596 від 22.03.2017 року позивача зареєстровано як неприбуткову організацію з ознакою неприбутковості 0036 благодійні організації (а.с. 16).

У виписці випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також зазначено, що основним видом економічної діяльності позивача є вид 88.99 надання іншої соціальної допомоги.

Тобто, здійснення позивачем благодійної діяльності не є спірною обставиною між сторонами.

Загальні засади благодійної діяльності в Україні встановлено Законом України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

Так, згідно з пунктами 2-3 ч. 1 ст. 1 цього Закону:

- благодійна діяльність - добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара;

- благодійна організація - юридична особа приватного права, установчі документи якої визначають благодійну діяльність в одній чи кількох сферах, визначених цим Законом, як основну мету її діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 вказаного Закону цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1404-VIII виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року № 985 затверджено Порядок розпорядження майном, конфiскованим за рiшенням суду i переданим органам державної виконавчої служби.

Пунктом 11 Порядку розпорядження майном, конфiскованим за рiшенням суду i переданим органам державної виконавчої служби передбачено, що з метою забезпечення розпорядження конфiскованим майном у способи, вiдмiннi вiд реалiзацiї, керiвник органу державної виконавчої служби утворює комiсiю, яка складається з представникiв вiдповiдного органу державної виконавчої служби, державної податкової iнспекцiї у районi, мiстi (крiм м. Києва), районної у мiстi, об'єднаної та спецiалiзованої державної податкової iнспекцiї головного управлiння ДФС (далi - мiсцева податкова iнспекцiя), а якщо майно вилучено митницею ДФС - представникiв вiдповiдної митницi ДФС.

До складу комiсiї можуть бути включенi представники благодiйних органiзацiй.

Головою комiсiї є керiвник органу державної виконавчої служби.

Рiшення комiсiї приймаються простою бiльшiстю голосiв, пiдписуються присутнiми на засiданнi членами комiсiї та затверджуються керiвником вiдповiдного органу державної виконавчої служби. У разi коли голоси роздiлилися порiвну, вирiшальним є голос голови комiсiї.

Копiя рiшення надсилається всiм органам/органiзацiям, представники яких входять до складу комiсiї.

Відтак, комісія є постійно діючим органом при відділах державної виконавчої служби, та не має статусу юридичної особи.

Відповідно до пункту 14 вказаного Порядку у разі коли майно, в тому числi транспортнi засоби, не реалiзовано у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець вносить на розгляд комiсiї, яка утворена вiдповiдно до пункту 11 цього Порядку, пропозицiю щодо безоплатної передачi майна органам державної влади, закладам охорони здоров'я, освiти, соцiального забезпечення, соцiального захисту, зокрема закладам, у яких виховуються дiти-сироти та дiти, позбавленi батькiвського пiклування, дитячим будинкам сiмейного типу, прийомним сiм'ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слiдчим iзоляторам, вiйськовим формуванням, а також на благодiйнi цiлi.

11 січня 2018 року відповідачем на сайті ДП «СЕТАМ» було розміщене повідомлення № 100908 про нереалізоване майно, що підлягає безоплатній передачі:

1) 1/ 5 частини пятикімнатної квартири АДРЕСА_1;

2) 1/4 частини квартири АДРЕСА_2;

3) 2/5 частини квартири АДРЕСА_3 і Ванцеггі у м. Краматорськ, Донецької області;

4) 1/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_4;

5) 1/4 частини від 1/3 ідеальної частини квартири АДРЕСА_5;

6) 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_6;

7) 1/2 частини від 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_7 (Гв. Кантемирівців) у м. Краматорськ, Донецької області (а.с. 13).

В місячний строк, всановлений законодавством, позивачем на адресу відповідача надано заяву від 16 січня 2018 року № 4/3-2 щодо безоплатної передачі нереалізованного конфіскованого нерухомого майна (а.с. 14). При цьому, у додатках до заяви значаться у якості доказів благодійної діяльності позивача: виписка з ЄДР, рішення ДПІ щодо неприбутковості позивача, положення про порядок здійснення благодійної діяльності, звернення до міністерства юстиції та відповіді на них.

Так, зокрема, листом від 06.12.2017 року № 47633/с-26502/11, адресованим позивачу, Міністерство юстиції України зазначило, що оскільки нерухоме майно не може бути знищено (утилізоване), нереалізоване конфісковане майно повинно виставлятися на повторні електронні торги (а.с 11-12).

Як погоджуються сторони, перше засідання комісії не відбулося з підстав неявки представника ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області.

Листом від 26 лютого 2018 року відповідач повідомив про дату повторного засідання комісії, призначеного на 20 березня 2018 року о 10-00 годині, яке також не відбулося через неявку представника податкового органу (а.с. 19-20).

Зверненням від 21 березня 2018 року № 4/В-2 позивач попросив відповідача з повагою віднестися до заявників і забезпечити участь представника ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області під час третього засідання 23.04.2018 року (а.с. 21).

Листом від 20 березня 2018 року відповідач повідомив про дату засідання комісії, призначеного на 23 квітня 2018 року о 14-00 годині (а.с. 23-24).

Позивачем було направлено представника ОСОБА_1 на засідання комісії, що мало відбутися 23 квітня 2018 року, про що свідчить залізничний квіток (а.с. 25).

Проте, як зазначає позивач, всупереч п. 14 Порядку, відповідно до якого, заявник має право бути присутнім під час розгляду комiсiєю його заяви, позивача протиправно було позбавлено такого права, тому представнику прийшлося звернутися до органів поліції у м. Краматорську, про що свідчить талон-повідомлення № 72 від 23.04.2018 року про виклик поліції на місце інциденту (а.с. 26).

Відповідачем даний факт не спростовується.

Актом засідання комісії від 23 квітня 2018 року встановлено, що прийнято рішення про неможливість безоплатної передачі конфіскованого майна відповідно до Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду та затвердженим постановою КМУ від 11.07.2002р. № 985 позивачу (а.с. 32). Посилань на певні норми постанови КМУ від 11.07.2002р. № 985 щодо причин неможливості передати безоплатно обєкти нерухомого майна на благодійні цілі акт не містить.

23 квітня 2018 року комісією щодо розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду було прийнято рішення, затверджене начальником Краматорського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 про відмову у безоплатній передачі позивачу спірного нерухомого майна, конфіскованого судовими рішеннями (а.с. 30-31).

Фактично предметом спору у даній справі є законність та обґрунтованість дій комісії при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову у безоплатній передачі майна від 23.04.2018 року на благодійні цілі в користування інвалідам.

Як зазначено судом вище, позивач, як благодійна організація, є одним із претендентів на безоплатне отримання конфіскованого нерухомого майна з метою подальшого його передання інвалідам у відповідності до реалізації благочинної діяльності.

Проте, по-перше, відповідачем протиправно не допущено представника позивача до участі у засіданні комісії, що не спростовується Краматорським ВДВС, а по-друге, відмовлено в задоволенні заяви від 25 січня 2018 року щодо безоплатного отримання конфіскованого за рішеннями суду нерухомого майна без посилання на певні обставини, що унеможливлюють безоплатну передачу спірного майна та норми чинного законодавства, які забороняють безоплатно передати таке майно на благодійні цілі.

Відповідно до приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з зазначеного вище, рішення засідання комісії щодо розпорядженням майном, конфіскованим за рішенням суду від 23 квітня 2018 року не обґрунтоване нормами чинного законодавства, а тому є невмотивованим і підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Благодійної організації Міжнародний благодійний Фонд «Небайдужа Україна» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 23-Б, офіс 8, ) до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, буд. 20, ) про:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії від 23 квітня 2018 року, затверджене начальником Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про відмову в задоволенні заяви від 25 січня 2018 року щодо безоплатного отримання конфіскованого за рішенням суду майна, а саме:

1) 1/ 5 частини пятикімнатної квартири АДРЕСА_1;

2) 1/4 частини квартири АДРЕСА_2;

3) 2/5 частини квартири АДРЕСА_3 і Ванцеггі у м. Краматорськ, Донецької області;

4) 1/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_4;

5) 1/4 частини від 1/3 ідеальної частини квартири АДРЕСА_5;

6) 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_6;

7) 1/2 частини від 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_7 (Гв. Кантемирівців) у м. Краматорськ, Донецької області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії щодо розпорядженням майном, конфіскованим за рішенням суду Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23 квітня 2018 року.

Стягнути з Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Благодійної організації Міжнародний благодійний Фонд «Небайдужа Україна» () судові витрати з судового збору у розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 29 серпня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.