Справа № 804/2243/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2018 року Справа № 804/2243/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до відповідача - 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача - 2 Управління Пенсійного фонду України в м.Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, -
27.03.2018 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (рнокпп НОМЕР_1) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача - 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача - 2 Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., пенсії за віком з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., за період з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за минулий період з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є пенсіонером за віком та внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. На звернення ОСОБА_2 про виплату заборгованості пенсії за період з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року відповідачем -1 повідомлено про поновлення виплати пенсії лише з 01 жовтня 2017 року з посиланням на рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради від 13.12.2017 року № 32, а також повідомлено, що виплату пенсії було припинено з березня 2016 року у зв'язку з отриманням інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб про невідповідність відомостей щодо місця проживання позивачки. На думку позивача, відповідачем - 2 безпідставно було призупинено виплату пенсії з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року, а відповідач - 1 протиправно не здійснює їй виплату пенсії, чим порушує право на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 02 травня 2018 року.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
20 квітня 2018 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на те, що Павлоградським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради № 32 від 13.12.2017 року було відновлено (призначено) виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.10.2017 року без зазначення виплати заборгованості за спірний період. Зважаючи, що інформацією стосовно підстав невиплати пенсії позивачу за період з березня 2016 року по вересень 2017 року відповідач не володіє, так як позивач до жовтня 2017 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Згідно наданого Відповідачем-2 відзиву на позовну заяву, ОСОБА_2 з 01.08.2014 року перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України. Після обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.03.2016 року, так як було виявлено, що в пенсійній справі відсутня заява позивача про виплату пенсії через банківську установу ПАТ «Державний ощадний банк України». У зв'язку із тим, що на теперішній час позивач в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області не перебуває, відновити та поновити виплату пенсії позивачу управління не має можливості, а тому, просять відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (ч. 1 ст. 257 КАС України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 ст. 263 КАС України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
12 січня 2018 року у зв'язку зі зміною місця реєстрації позивач звернулась до Відповідача-1 із заявою про запит пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, де вона перебувала на обліку та отримувала пенсію як внутрішньо переміщена особа.
Листом Павлоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України від 16.01.2018 року №Б/24 ОСОБА_2 повідомлено, що за результатом розгляду Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради від 13.12.2017 року № 32 прийнято рішення про призначення (відновлення) виплати пенсії з 01 жовтня 2017 року, яким не призначено виплату заборгованості за період з 01.03.2016 року 30.09.2017 року. Також повідомлено про відсутність заборгованості по виплаті пенсії в Павлоградському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України, оскільки позивач перебуває на обліку у вказаному управлінні з 01.10.2017 року.
На звернення позивача Відповідачем-2 надано відповідь від 05.03.2018 року №74/Б-01-01-08 про те, що виплату пенсії було призупинено, оскільки Пенсійний Фонд України розпочав перевірку бази отримувачів пенсій переселенців на її відповідність вимогам діючого законодавства. Крім того, проінформовано, що для поновлення виплати пенсії необхідно звернутися особисто в органи Пенсійного фонду за місцем реєстрації в якості переселенця та надати оригінали документів, що підтверджують особистість, підтвердити своє проживання на підконтрольній території України. Також зазначено про відправлення пенсійної справи ОСОБА_2 до Павлоградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України.
Як вбачається з відзиву Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, після обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.03.2016 року з підстав виявлення відсутності в пенсійній справі заяви позивача про виплату пенсії через банківську установу ПАТ «Державний ощадний банк України».
Суд звертає увагу, що відповідачами не надано доказів на підтвердження обставин припинення виплати пенсії позивачу за спірний період.
Не погодившись з вказаними діями пенсійних органів, позивачка звернулась до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України від 20.10.2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VII), відповідно до преамбули якого цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру (стаття 1 Закону № 1706-VII).
Частиною першої статті 4 Закону № 1706-VII закріплено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (надалі - Порядок № 365 у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про зазначення підстав припинення виплати пенсії та виплати заборгованості по пенсії).
Пунктом 10 Порядку № 365 передбачено, що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня складення акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї (крім осіб, зазначених в абзаці другому пункту 7 цього Порядку) та отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати.
Комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом п'яти робочих днів з дня отримання такого подання (пункт 11 Порядку № 365).
Згідно пункту 12 Порядку № 365 за результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї або інших документів, визначених в абзаці другому пункту 7 цього Порядку, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати.
Нормами пункту 15 Порядку № 365 передбачено, що орган, що здійснює соціальні виплати та структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, та здійснює повернення сум недоотриманих соціальних виплат за минулий період відповідно до законодавства.
Питання виплати пенсій врегульовані нормами статті 47 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), згідно з якою пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Приписами частини 1 статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Аналіз викладених норм свідчить про те, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення та лише з підстав, визначених частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV. При цьому припинення виплати пенсії з інших підстав можливо лише у випадках, передбачених законом.
Суд зауважує, що Законом України від 20.10.2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підстави для припинення (призупинення) виплати пенсії не встановлені.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачами, що всупереч зазначеним вимогам чинного законодавства, відповідного рішення про припинення виплати пенсії позивачу управлінням не приймалось, будь-яких повідомлень про причини припинення виплати пенсії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на адресу позивача не надсилало, а лише після звернення до Відповідача-2 у березні 2018 року їй стало відомо про причини призупинення виплати пенсії з березня 2016 року.
Таким чином суд вважає, що припинення відповідачем - 2 виплати пенсії позивачу без прийняття рішення про таке припинення і за відсутності законодавчо встановлених підстав для такого припинення, свідчить про допущену бездіяльність, у зв'язку з чим, суд погоджується з позовними вимогами позивача в частині визнання протиправної бездіяльності Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії за віком з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року.
Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року суд вважає, що підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, оскільки матеріалами справи підтверджено, що у Відповідача - 1 виник обов'язок по нарахуванню та виплаті пенсії позивачки з моменту її звернення до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та постановки на облік в управлінні, тобто з 01.10.2017 року.
В той же час, суд зазначає, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за минулий період з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року, оскільки пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором.
Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ГІАТ «Державний ощадний банк» або з доставкою додому весь час дії такої довідки.
Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.
Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивача ухвалою суду від 02.04.2018 року звільнено від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 73-78, 90, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії за віком з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за минулий період з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева