Справа № 474/357/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 474/357/18

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Сокол Ф.Г.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурія О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2018 року по справі за адміністративним позов ОСОБА_2 до сержанта поліції 3 батальйону 2 роти УПП в Одеській області Шустікова Олександра Олеговича, за участю третьої особи управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

23 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Врадіївського районного суду Миколаївської області з позовом до сержанта поліції 3 батальйону 2 роти УПП в Одеській області Шустікова Олександра Олеговича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 358589 від 12.04.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП, оскільки при її прийнятті відповідачем не досліджені всі надані документи.

Відповідач заперечень на позов до суду першої інстанції не надав.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою відмовити в задоволенні його позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначив, що ані відповідач, ані ні третя особа не були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання. Крім того, під час перевірки встановлено, що перевезення вантажу (шрот соняшниковий) автомобілем позивача здійснювалось із перевищенням вагових обмежень, за що його правомірно притягнуто до відповідальності.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

12 квітня 2018 року сержантом поліції 3 батальйону 2 роти УПП в Одеській області Шустіковим Олександром Олеговичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ст.132-1 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у розмірі 510 грн.

Зазначеною постановою встановлено, що 12.04.2018 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом DAF FT85CF380 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом самоскид державний номер НОМЕР_2, на 450 км автомобільної дороги Київ - Одеса, рухався з перевантаженням на строєну ось а саме навантаження становило 22,940 кг при дозволених 22 000 кг, чим порушив п.22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.132-КУпАП.

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі якого відповідач виніс оскаржувану постанову, не містить жодних даних про те, яке саме вимірювальне і зважувальне обладнання використовувалося під час визначення перевантаження строєної осі транспортного засобу, яким керував позивач, та в ньому відсутні будь-які дані про назву та технічні характеристики вагового комплексу. Також, відповідачем не надано документів про державну метрологічну атестацію вимірювального приладу, яким здійснено габаритно-ваговий контроль, протокол, свідоцтво про метрологічну реєстрацію в ДП Укрметртестстандарт на предмет відповідності технічних характеристик ваг, що є порушенням Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 22.5 ПДР України, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 3 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відтак, управління Укртрансбезпеки в Одеській області має повноваження на здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Як вбачається з матеріалів справи акт № 0003018 від 12.04.2018 про перевищення транспортним засобом - автомобілем DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, складений уповноваженою особою - головним спеціалістом управління Укртрансбезпеки Горбан С.І. (а.с.7).

Відповідно до ч.3 п.2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30), згідно з п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

За приписами пункту 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Враховуючи, що навантаження на строєну вісь, за результатами зважування на ГВК, становило 22 940 кг при допустимому 22 000 кг, параметри осьової маси перевищують нормативні більш як на 2 %, вірними є доводи апелянта, що позивач керував великоваговим транспортним засобом.

Матеріали справи не містять доказів наявності у позивача як дозволу, так і документу про внесення плати за проїзд, що свідчить про порушення позивачем правил проїзду великовагового транспортного засобу, встановлено п.4 Правил № 30.

Статтею 132-1 КУпАП визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами того, що позивач керував транспортним засобом, з перевищенням допустимих вагових параметрів є акт № 003018 від 12.04.2018 року про перевищення нормативно вагових параметрів та довідка № 451066 від 12.04.2018 року, які містяться в матеріалах справи.

За встановленою сукупністю належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи, обґрунтованими є доводи апелянта про порушення позивачем вимог п.22.5 ПДР, які виразились в керуванні транспортним засобом з напівпричепом, з перевищенням допустимого навантаженням на строєну ось, без оформлення відповідних дозвільних документів, що негативно впливає на стан автомобільних доріг України та є суспільно шкідливим.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми права, надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 272 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2018 року - скасувати та ухвалити рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 22 серпня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко