Справа № 826/17880/16
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Василенка Я.М. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2018 року, яке прийняте в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 12 січня 2015 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2018 року вказаний адміністративний позов був задоволений.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильного застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» порушило строки здійснення розрахунків у іноземній валюті за контрактом від 07 листопада 2011 року № М-02/07.11. з нерезидентом «АВВ Іnc» (США) на 42 дні.

Під час судового засідання представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві - задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2018 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Положеннями ч. 2 ст. 317 КАС України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві провела документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 07 листопада 2013 року № М-02/07.11. з компанією «АВВ Іnc» (США) згідно листа ПАТ «Терра Банк» від 07 серпня 2014 року № 07,08,2014/11-вих, за результатами якої склала акт від 13 жовтня 2014 року № 1493/26-59-22-14/34532048.

На підставі вказаного акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 12 січня 2015 року № про нарахування ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 92854 грн. 29 коп.

До матеріалів справи приєднана копія податкового повідомлення-рішення № , у якій зазначена дата його прийняття - 12 січня 2014 року. Разом з тим, з огляду на те, що вказане податкове повідомлення-рішення було винесене на підстав акту перевірки від 13 жовтня 2014 року № 1493/26-59-22-14/34532048 та рішення про результати первинної скарги від 19 грудня 2014 року № 2779/10/26-15-10-05-15, у зазначенні дати його складання допущено помилку. Як вірно встановив суд першої інстанції, датою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є 12 січня 2015 року. Зазначена помилка сама по собі не може бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 12 січня 2015 року № , ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» звернулося до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект», суд першої інстанції виходив з того, що надходження грошових коштів за контрактом від 07 листопада 2013 року № М-02/07.11 на територію України не передбачено, отже зазначення у розрахунках пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності за результатами перевірки про порушення строків надходження грошових коштів на територію України, згідно контракту від 7 листопада 2013 року № М-02/07.11. є необґрунтованим.

Також суд першої інстанції зазначив, що обрахування строків надходження грошових коштів на територію України, повинно здійснюватися виходячи з дати отримання товару, згідно контракту № 366-13 від 13 грудня 2013 року, а тому суд зазначає про відсутність порушеного строку розрахунку за зовнішньоекономічною операцією.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції встановив, що між ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» та компанією «АВВ Іnc.» (США) був укладений контракт від 07 листопада 2013 року № М-02/0711 щодо поставки обладнання (елегазові вимикачі).

Відповідно до п. 3.2 вказаного контракту позивач зобов'язувався здійснювати оплату частинами: 30 % - аванс та 70 % - остаточний розрахунок протягом 30 днів з дня отримання повідомлення про виготовлення обладнання.

Згідно з п. 5.2 контракту від 07 листопада 2013 року № М-02/0711 вантажоодержувачем товару є ЗАТ «Молдавская ГРЭС» (РМ, ПМР, м. Днестровськ).

Також між позивачем та ЗАТ «Молдавская ГРЭC» укладено договір від 13 грудня 2013 року № 366-13, згідно якого ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» поставляє замовнику обладнання (елегазові вимикачі 35 кВ).

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору умови поставки - DAP, м. Дністровськ, склад ЗАТ «Молдавская ГРЭC», вантажовідправник - компанія «АВВ Іnc.».

Як вбачається з акту перевірки від 13 жовтня 2014 року № 1493/26-59-22-14/34532048 ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» перерахувало нерезиденту - компанії «АВВ Іnc.» (США) кошти в розмірі 206516 дол. США (еквівалент 2121818 грн 62 коп.). Граничний термін надходження товару на суму 61954 дол. США (еквівалент 495204 грн 72 коп.) спливав 23 березня 2014 року, на суму 141561,20 доларів США (еквівалент 1626613 грн 90 коп.) - 16 липня 2014 року.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надало позивачу висновок щодо продовження строків розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією від 08 травня 2014 року № 514, яким строк розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією за контрактом від 07 листопада 2013 року № М-02/07.11 продовжено з 23 квітня 2014 року по 25 червня 2014 року на суму 61954,80 дол. США.

Сторонами даної справи не заперечується, що товар від нерезидента - компанії «АВВ Іnc.» на територію України не надходив. Товар був поставлений безпосередньо ЗАТ «Молдавская ГРЭC» відповідно до умов контракту від 07 листопада 2013 року № М-02/07.11 та договору від 13 грудня 2013 року № 366-13. Передача товару була оформлена актом прийому-передачі від 16 липня 2014 року.

Кошти за оплату товару надійшли від ЗАТ «Молдавская ГРЭC» на розподільчий рахунок ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» 05 серпня 2014 року, на валютний рахунок - 06 серпня 2014 року.

Під час проведення перевірки ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві прийшла до висновку про порушення позивачем строків розрахунків у іноземній валюті за контрактом від 07 листопада 2013 року № М-02/07.11, укладеним із компанією «АВВ Іnc.».

Таке порушення полягало у тому, що ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» порушило строк надходження товару в Україну, встановлений ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Вартість товару, що не був постановлений у встановлений строк складає 61954 дол. США (еквівалент 495204 грн 72 коп.). Термін прострочення становить 42 дні (з 26 червня по 06 серпня 2014 року).

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно з ч. 4 ст. 1 вказаного Закону Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідності до п. 1 постанови Правління Національного банку України від 14 листопада 2013 року № 453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», яка діяла у період з 20 листопада 2013 року є до 17 травня 2014 року та п. 1 постанови Правління Національного банку України від 12 травня 2014 року № 270 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», яка діяла у період з 20 травня 2014 року до 20 серпня 2014 року, розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Як раніше зазначалося, строк розрахунків за контрактом від 07 листопада 2013 року № М-02/07.11 на суму 61954,80 дол. США був продовжений з 23 квітня 2014 року по 25 червня 2014 року.

Таким чином, позивачу необхідно було забезпечити поставку товару від компанії «АВВ Іnc.» на суму 61954,80 дол. США у строк до 25 червня 2014 року.

Умовами зазначеного контракту було передбачено, що придбаний позивачем товар (елегазові вимикачі) поставляється контрагенту позивачу - ЗАТ «Молдавская ГРЭС» (РМ, ПМР, м. Днестровськ) без ввезення на територію України.

Особливості здійснення контролю за здійсненням розрахунків в іноземній валюті за такими договорами визначені в Порядку визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року № 1392 (далі - Порядок № 1392).

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку імпортна операція резидента без увезення товару на територію України вважається завершеною за наявності однієї з таких умов:

- зарахування виручки, одержаної від нерезидента, на рахунок резидента в уповноваженому банку в разі продажу нерезиденту товару за межами України;

- подання документів, що підтверджують використання резидентом товару за межами України, перелік яких визначається Національним банком.

Враховуючи, що в даному випадку позивач здійснив продаж товару, придбаного у компанії «АВВ Іnc.», нерезиденту - ЗАТ «Молдавская ГРЭС» (РМ, ПМР, м. Днестровськ) за межами України, імпортна операція по контракту від 07 листопада 2013 року № М-02/07.11 на суму 61954,80 дол. США вважається завершеною у разі зарахування виручки, одержаної від ЗАТ «Молдавская ГРЭС», на рахунок ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект».

Виручка у розмірі 61954,80 дол. США від ЗАТ «Молдавская ГРЭC» була зарахована на розподільчий рахунок ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» 05 серпня 2014 року, на валютний рахунок - 06 серпня 2014 року, в той час як строк поставки товару сплинув 25 червня 2014 року

Податковий орган виходив з того, що операція вважається завершеною після зарахування коштів на валютний рахунок, яке відбулося 06 серпня 2014 року.

Позивач надав суду виписку по рахунку в АБ «Південний» за період з 04 по 05 серпня 2014 року, відповідно до якого кошти у розмірі 265990, 00 дол. США надійшли на розподільчий рахунок № 1202 ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» 05 серпня 2014 року.

Положення ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачають, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строк, який у даному випадку становить 90 календарних днів з дати митного оформлення продукції, що експортується.

Вирішуючи питання про те, чи є дата зарахування коштів ТОВ «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» на аналітичний (розподільчий) рахунок товариства, відкритий у АБ «Південний» датою виконання обов'язку з поставки товарів, колегія суддів виходить з того, що метою Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є здійснення контролю за своєчасним надходженням коштів або товару в Україну за зовнішньоекономічними операціями.

Положеннями пунктів 2 постанов Правління Національного банку України від 14 листопада 2013 року № 453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» та від 12 травня 2014 року № 270 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» встановлено вимогу щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із-за кордону на користь юридичних осіб, які не є уповноваженими банками, фізичних осіб - підприємців, іноземних представництв (крім офіційних представництв).

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які згідно з абзацом першим цього пункту поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання».

Уповноважений банк зобов'язаний здійснити обов'язковий продаж надходжень в іноземній валюті згідно з вимогами цього пункту та в установленому Національним банком України розмірі: без доручення клієнта; не пізніше ніж на наступний робочий день після дня зарахування таких надходжень на розподільчий рахунок..

Відповідно до пп. «а» п. 5.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 (далі - Інструкція) кошти, перераховані з-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами) підлягають зарахуванню на поточні рахунки в іноземній валюті юридичних осіб - резидентів через розподільні рахунки.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що кошти, які знаходяться на розподільчому рахунку, перебувають на території України. У свою чергу уповноважений банк забезпечує зарахування коштів, що перераховані з-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами) на аналітичні (розподільчі) рахунки, які є окремими для кожного суб'єктів господарювання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що датою виконання вимог ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», з урахуванням п. 3 Порядку, є дата зарахування коштів на аналітичний (розподільчий) рахунок позивача в уповноваженому банку.

Таким чином, строк поставки товару за контрактом з компанією «АВВ Іnc.», яка вважається завершеною у разі надходження коштів від ЗАТ «Молдавская ГРЭС», був порушений, проте на меншу кількість днів, ніж встановив податковий орган.

Так, граничний термін надходження валютної виручки з урахуванням висновку Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - 25 червня 2014 року. Суд встановив, що кошти надійшли на аналітичний (розподільчий) рахунок товариства 05 серпня 2014 року, тобто із перевищенням встановленого строку на 41 день, а не на 42 дні.

Приєднаний до матеріалів справи Розрахунок пені у сфері зовнішньоекономічної містить необхідні дані для визначення розміру пені, яка була нарахована позивачу за 1 день прострочення надходження валютної виручки та, відповідно, суми пені, що була нарахована позивачу правомірно.

Загальна сума нарахованої пені за 42 дні становить 92854 грн 29 коп., відповідно сума пені за один день прострочення складає 2210 грн 82 коп.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що за порушення терміну надходження валютної виручки у розмірі 61954, 80 дол. США на 41 день (з 26 червня по 05 серпня 2014 року) позивачу була правомірно нарахована пеня у розмірі 90643 грн. 47 коп.

Отже, доводи апеляційної скарги ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 12 січня 2018 року та є підставою для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з неправильним застосуванням п. 3 Порядку № 1392. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві - задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2018 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 12 січня 2015 року № у частині нарахування пені у розмірі 2210 (дві тисячі двісті десять) грн. 82 (вісімдесят дві) коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний проектний центр «Київенергомережпроект» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.М. Василенко

В.В. Файдюк

Постанова складена у повному обсязі 21 серпня 2018 року.