Справа № 2а-10813/10/2670
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 жовтня 2010 року 10:36 № 2а-10813/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. при секретарі судового засідання Богдан В.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська автомобільна корпорація"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва
про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 25.02.2010р. №02792308
за участю представників сторін

від позивача: Мацькевич Ю.В. (дов.від 06.05.10 №б/н)

від відповідача: Кліщ А.О. (дов.від 19.03.10 №5205/9/10-109)

свідок: ОСОБА_3 (поспорт серії НОМЕР_1)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація»до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 27.10.2010 року в 10 год. 36 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС України.

Обставини справи:

Позивач -Публічне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація»звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до відповідача -Державної податкової інспекції у Печерському районі м Києва про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 55000,00 грн. вважає його незаконним за наступних підстав.

Позивач вказує на ті обставини, що за трудовим розпорядком дня, каса підприємства, знаходиться в бухгалтерії працює, до 18 год. 00 хв., в той час, як магазин працює до 20 год.00 хв. В зв'язку з чим, в кінці робочого дня в касовому апараті магазину залишається готівка, яка здається до каси підприємства і інкасується на наступний день, згідно п. 5 п.п 5.1. Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України N637 від 15.12.2004 р.

Процедура здачі виручки магазину до каси підприємства передбачає:

1) винос готівки з касового апарату магазина;

2) оформлення касового ордеру в касі підприємства;

3) здачу готівкових коштів в касу підприємства.

29.01.2010 р. диспонент відділу запчастин розпочав процедуру здачі готівки в касу підприємства, а саме - зробив виносі грошових коштів в сумі 11000,00 грн. з касового апаратур магазину. Однак, в цей час до приміщення магазину увійшли перевіряючи, які не надали можливості закінчити процедуру здачі готівки до каси підприємства.

Незважаючи на неодноразові прохання диспонента йому було відмовлено в наданні можливості закінчити процес інкасації та оформлення прибутково-касового ордера на 11000,00 грн. був примушений провести переоблік грошових коштів, в тому числі і тих одинадцяти тис. грн., які вже знаходилися в нього на руках, а не в касовому апараті магазину і підлягали передачі в касу бухгалтерії підприємства.

В результаті чого, перевіряючими складений акт, в якому відображено порушення підприємством п. 13 ст. 3 Закону Про застосування РРО та п. 2.6. Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті».

З огляду на вищевикладене, позивач вважає прийняте рішення неправомірними, просить його скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та в обґрунтування зазначив, що під час проведення перевірки встановлено, що суб'єктом господарювання не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів яка зазначена в денному звіті РРО у розмірі 11 000,00 грн. А саме, до акту перевірки додано X - звіт РРО від 29.01.2010р. згідно з яким сума готівкових коштів яка зазначена у вказаному звіті складає - 534,00 грн. Згідно з розпискою касира від 29.01.2010р., загальна сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків становить 11534.00 грн. Відповідні бухгалтерські документи на суму розбіжності не складено.

Крім того, висновки зроблені за результатами перевірки підтверджуються матеріалами справи, зокрема, розпискою касира зазначеного суб'єкта господарювання наданої під час перевірки, зі змісту якої вбачається факт наявності на місці проведення розрахунків готівкових коштів у розмірі 11534,00 грн. (в тому числі готівка у розмірі 11 000,00 грн. видана з РРО) на які відсутні відповідні касові ордери. Згідно з X - звіт РРО 29.01.2010р. сума готівкових коштів яка - зазначена у вказаному звіті складає -534,00 грн.

З урахуванням викладеного, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва (надалі -відповідач) проведено перевірку та складено акт за дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

Зазначеним актом встановлено порушення позивачем:

- п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг»від 06.07.95 №265/95 (надалі -Закон України №265/95);

-п.2.6. Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті»від 15.12.04 №637.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено планову виїзну перевірку Автосервісної філії «Бліц-Авто»корпорації Укравто, з питань дотримання вимог Законів України від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 23.03 1996р. №98/96-ВР «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004р. №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

Перевіркою встановлено, що суб'єктом господарювання - позивачем не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів яка зазначена в денному звіті РРО у розмірі 11 000,00 грн. А саме, до акту перевірки додано X - звіт РРО від 29.01.2010р. згідно з яким сума готівкових коштів яка зазначена у вказаному звіті складає - 534,00 грн. Згідно з розпискою касира від 29.01.2010р., загальна сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків становить 11534,00 грн. Відповідні бухгалтерські документи на суму розбіжності не складено.

Згідно висновків зазначених в акті перевірки відповідачем винесено рішенням від 25.02.2010р. №02792308 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення п.13 Закону №265 на підставі ст.22 Закону №265 до позивача, як суб'єкта господарювання застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 55000,00 грн. (11000,00 грн.*5).

Відповідно до п.13 статті 3 Закону № 265, суб'єкти підприємницької діяльності зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продаж за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Статтею 22 Закону № 265 передбачено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкцій у п'ятикратному розмірі суми, на якувиявлене невідповідність.

Позивач стверджує , що з РРО було зроблено видачу готівки у розмірі 11000,00 грн. і під час процедури здачі вказаної готівки до каси підприємства була розпочата перевірка магазину під час якої вказані готівкові кошти були безпідставно включені до опису готівкових коштів що знаходились на місці проведення розрахунків.

Листом ДПА України від 08.07.2002 р. №5354/5/23-2116 надано роз'яснення згідно з яким, ст.2 Закону №265 визначено, що місце проведення розрахунків - це місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Разом з тим пунктом 4.5 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 р. №614 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001р. чи №107/5298, встановлено, що видача готівки з місця проведення розрахунків повинна реєструватися через реєстратор розрахункових операцій з використанням операції «службова видача», якщо така видача не пов'язана з проведенням розрахункових операцій. Таким чином, збереження готівкових коштів за реалізовані товари у межах торгової площі, але не на місці проведення розрахунків, без здійснення операції «службова видача»оприбуткування у касовій книзі, вважається порушенням ст. 22 Закону №265.

Висновки зроблені за результатами перевірки підтверджуються матеріалами справи, зокрема, розпискою касира зазначеного суб'єкта господарювання наданої під час перевірки, зі змісту якої вбачається факт наявності на місці проведення розрахунків готівкових коштів у розмірі 11 534,00 грн. (в тому числі готівка у розмірі 11 000,00 грн. видана з РРО) на які відсутні відповідні касові ордери.

Згідно з X - звіт РРО 29.01.2010р. сума готівкових коштів яка - зазначена у вказаному звіті складає -534,00 грн.

З огляду на вищевикладене, суд проходить до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийнятого рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 25.02.2010р. на суму 55000,00 грн., яке прийнято з підстав порушення позивачем вимог законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 9, 71, 160-167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя І.А. Качур