Справа № 142/560/17
Суддя: Гринишина А. А.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

142/560/17

2-а/142/2/18

"20" серпня 2018 р.

Піщанський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

секретаря Яворської О.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача, адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача Бєлінської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації про визнання рішення про припинення виплати адресної соціальної допомоги як внутрішньо переміщеній особі протиправним та його скасування, відновлення порушених прав, зобов"язання проведення відновлення виплати та зобов"язання виплати адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі за минулий період з часу її припинення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації, в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просить визнати рішення управління праці та соціального захисту населення Піщанської райдержадміністрації, ухваленого на підставі рішення комісії з питань призначення, відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління праці та соціального захисту населення Піщанської райдержадміністрації від 20 лютого 2017 року про припинення їй виплати адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі, протиправним та скасувати його.Також позивач просить зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації відновити дані виплати з часу їх припинення та провести виплату за минулий період з часу їх припинення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що рішенням комісії з питань призначення, відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 20 лютого 2017 року вирішено припинити їй виплату адресної допомоги та повернути отримані кошти.

Позивач вважає, що дане рішення незаконне і необґрунтоване, а тому є протиправним, тому що, приймаючи рішення про припинення їй виплати адресної допомоги, відповідач обґрунтував своє рішення підзаконними актами, які регулюють порядок проведення виплат, а не підстави, які встановлені законом і дають право на такі виплати. З рішення органу владних повноважень не вбачається жодної вказаної в ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підстави, не вказано про скасування довідки.

Таким чином позивач вказує, що вона не знята з обліку як внутрішньо перемішена особа, не позбавлена статусу такої особи, а за вказаних обставин рішення про припинення їй виплат адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі є протиправним.

Відповідач на адресу суду подав письмові заперечення проти позовної заяви, просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю та зобов'язати ОСОБА_1 повернути до бюджету кошти в сумі 11 520, 51 грн.

Своє заперечення відповідач мотивував тим, що 27 жовтня 2014 року ОСОБА_1, яка зареєстрована в АДРЕСА_2, та проживає згідно довідки Піщанської селищної ради № 1708 від 27 жовтня 2014 року АДРЕСА_1, звернулась з заявою до управління праці та соціального захисту населення Піщанської РДА про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, з обставин, що спричинили переміщення, а саме: проведення антитерористичної операції та неможливістю повернутись додому в зв'язку з проведенням анти терористичної операції. 27 жовтня 2014 року ОСОБА_1 подала заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та отримала довідку про взяття на облік особи, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції за № 620011 від 27 жовтня 2014 року. З моменту отримання довідки про взяття на облік по 20 лютого 2017 року ОСОБА_1, отримувала допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 442 грн. щомісяця, на загальну суму 11 520,51 грн.

09 лютого 2017 року, під час перевірки наданих документів в справі внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, головним спеціалістом - державним соціальним інспектором УПСЗН Піщанської РДА Мельник А.М. виявлено факт надання ОСОБА_1 недостовірної інформації в Заяві в графі Фактичне місце перебування виправлено рік, в Трудовому договорі виправлено рік укладення трудового договору. Факт виправлення в Трудовому договорі підтверджується отриманням управлінням копії оригіналу Трудового договору.

20 лютого 2017 року комісією з питань призначення, відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, згідно пункту 12, виплату допомоги припинено та на підставі пункту 11 цієї ж постанови запропоновано громадянці ОСОБА_1 кошти добровільно повернути в бюджет.

Відповідач вказує, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що «до початку збройного конфлікту проживала в АДРЕСА_2», проте згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України № 370/6538 від 03 березня 2017 року ОСОБА_1 працювала в Крижопільському районі з січня 2012 року та працює по теперішній час, відповідно на початок збройного конфлікту вона не могла знаходитись по місцю реєстрації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2, заявлені в адміністративному позові вимоги підтримали з вищевикладених підстав, просили суд задовольнити їх з урахуванням часткової зміни позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, підтримав письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач діяв правомірно та в межах процедури, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Донецьк, постійно проживала в АДРЕСА_2, і перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в АДРЕСА_5, про що їх видано довідку від 27 жовтня 2014 року № 620011 про взяття на облік особи , яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (а.с.3).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Постанова № 505) позивачу була призначена грошова допомога, яку вона отримувала до 20 лютого 2017 року. Цей факт не оспорювався сторонами.

Відповідно до протоколу № 1 засідання комісії з питань призначення, відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 20 лютого 2017 року було вирішено припинити виплату адресної допомоги ОСОБА_1, оскільки, як зазначено в даному протоколі, згідно перевірки первинно поданих документів, виявлено, що ОСОБА_1 з січня 2012 року працює згідно трудового договору у Крижопільському районі до моменту виникнення збройного конфлікту.

Спірним питанням у даній справі є правомірність дій відповідача стосовно припинення з 20 лютого 2017 року виплати позивачу щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі-Закон № 1706-VII) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

У відповідності до частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 4 Закону України № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 4 Закону № 1706-VII).

Механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи визначено постановою Кабінету Міністрів України від від 1 жовтня 2014 р. № 509, якою затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особию

Відповідно до п. 6 Порядку № 509 у день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу.

Згідно положень абзацу 2 пункту 4 Порядку № 509, у разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення.

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 вбачається, що в ньому наявні відмітка про реєстрацію останньої в АДРЕСА_2, з 18 жовтня 2007 року, а тому надання доказів що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, суперечить вимогам втщезазначених норм законодавства, адже такий порядок підтвердження передбачений лише для осіб, в якиїх така відмітка в документі, що посвідчує особу, відсутня.

Відповідно ст. 12 Закону № 1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Відповідно до п. 2 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановю КМУ від 08 чеврня 2016 року № 365 "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Згідно з п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановю КМУ від від 08 чеврня 2016 року № 365 "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" ( в редакції, що діяла станом на день припинення виплати грошової допомоги) соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановю КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

За приписами п.7-1 Порядку № 509 у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб. Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці. Уповноважений орган на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб запис про скасування дії довідки.

В матеріалах справи відсутні докази про скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи позивача від 27 жовтня 2014 року № 620011 органом, який її видав - Управлінням праці та соціального захисту населення.

Таким чином, з урахуванням наведеного жодних підстав згідно із чинним заокнодавством України для припинення виплати щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у відповідача не було.

Посилання ж відповідача на факт працевлаштування позивача в Крижопільському районі з січня 2012 року, що унеможливлює її проживання в м. Донецьк, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а працевлаштування ОСОБА_1 в Крижопільському районі Вінницької області не скасувує реєстрацію її місця проживання в м. Донецьк. На підтвердження вказаних обставин також може слугувати трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використувує найману працю від 12 січня2012 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.27), в якому місцем проживання ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_3, та вказано, що ОСОБА_1 має працювати лише 20 годин на тиждень згідно графіка та має два вихідних дня на тиждень згідно графіка, що робить можливим перебувння її за місцем своєї реєстрації та постійного проживаннят в м. Донецьк у вільний від роботи час.

Суд зазначає, що у рішенні ЄСПЛ від 8 липня 2004 року по справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» ЄСПЛ визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за ст. 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України Суд зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Щокін проти України", питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у п. 33 цього рішення).

Описане свідчить про те, що невиплата належної позивачу щомісячної адресної допомоги на проживання суперечить виконанню Україною її позитивного зобов'язання відносно ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи.

У справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (ч. ст. 2 КАС України).

Таким чином, судом було встановлено, що виплата щомісячної адресної допомоги з 20 лютого 2017 року позивачу відповідачем не була здійснена без зняття з обліку як внутрішньо переміщеної та без скасування довідки, що свідчить про порушення права позивача на соціальний захист, тому заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом визнання рішення Управління праці та соціального захисту населення Піщанської райдержадміністрації, ухваленого на підставі рішення комісії з питань призначення, відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Управління праці та соціального захисту населення Піщанської райдержадміністрації від 20 лютого 2017 року про припинення їй виплати адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі протиправним та його скасування та зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації відновити дані виплати з часу їх припинення та провести виплату за минулий період з часу їх припинення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, керуючись «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ № 505, « Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» затвердженого постановою КМУ № 509 , керуючись ст.ст.241-246, 250, 251 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заявуОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації про визнання рішення про припинення виплати адресної соціальної допомоги як внутрішньо переміщеній особі від 20 лютого 2017 року протиправним та його скасування, відновлення порушених прав, зобов"язання проведення відновлення виплати та зобов"язання виплати адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі за минулий період з часу її припинення задовольнити.

Визнати рішення управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації, ухваленого на підставі рішення комісії з питань призначення, відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації від 20 лютого 2017 року про припинення виплати ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, протиправним та скасувати його.

Зобов"язати управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації відновити виплату ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з часу її припинення.

Зобов"язати управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації провести виплату ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з часу її припинення.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Скорочене рішення проголошено в судовому засіданні 20 серпня 2018 року, що є датою ухвалення судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 29 серпня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_2, виданий14 квітня 2007 року Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2; адреса реєстрації проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1; адреса фактичного проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_4.

Представник позивача: ОСОБА_2, Томашпільський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, адреса: площа Тараса Шевченка, 6, смт Томашпіль, Вінницька обл., 24200, Україна, електронна адреса: .

Відповідач: управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації, адреса: вулиця Центральна, 43, смт.Піщанка Вінницької області, 24 700, .

Суддя: