Справа № 212/2091/18(2-а/212/82/18)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2018 рокусправа № 212/2091/18(2-а/212/82/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Юрко І.В.

судді: Білак С.В., Шальєва В.А.,

секретарі судового засідання Лащенко Р.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників третіх осіб: Департаменту патрульної поліції - ОСОБА_4,

прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у справі №212/2091/18 (головуючий 1-ї інстанції Борис О.Н.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_6 Департаменту патрульної поліції, (треті особи - Департамент патрульної поліції, підполковник поліції ОСОБА_7, Прокуратура Дніпропетровської області) про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення як акту індивідуальної дії,,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 05.03.2018 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_6 Департаменту патрульної поліції, (треті особи - Департамент патрульної поліції в особі керівника підполковника поліції ОСОБА_7, Прокуратура Дніпропетровської області), в якому просив визнати протиправним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №282586 за ст.124 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.12.2016 року він став учасником ДТП. Протокол про адміністративне правопорушення в день ДТП не складався, а був складений інспектором Коваленком А.В. під час його (позивача) знаходження в лікарні 21.12.2016 року в порушення вимог Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Позивач вказує на те, що протокол складений на скасованих бланках, в ньому не вірно зазначена адреса (номер будинку та район), де складений протокол, також посилається на те, що посади «т.в.о. інспектора УПП м.Кривого Рогу» взагалі не існує. Крім того позивач зазначив, що постановою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно нього закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області постанова суду першої інстанції скасована та провадження у справі закрито через закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає, що скасування протоколу про адміністративне правопорушення може бути наслідком для перегляду справи про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити.

Представники третіх осіб в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача та третя особа - підполковник поліції ОСОБА_7 в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2016 року т.в.о. інспектора УПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №282586 за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Згідно протоколу 06 грудня 2016 року приблизно о 09-30 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Героїв АТО, виїхав на перехрестя проспекту Металургів в м.Кривий Ріг, який проїхав на «червоний» сигнал світлофору, та допустив зіткнення з автомобілем «LEXUS RX-350», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_9, який рухався на «зелений» сигнал світлофору по проспекту Металургів, чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» (а.с.11).

Крім того, в протоколі зазначено, що внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Позивач не погодився з вказаним протоколом та оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що

складання протоколу - це процесуальні дії субєкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням субєкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про таке.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно тексту адміністративного позову та апеляційної скарги позивач просив визнати протиправним та скасувати як акт індивідуальної дії - протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №282586, складений інспектором Коваленком А.В. відносно нього.

При цьому позивач зазначив, що 06.12.2016 року в порушення Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, інспектором Коваленком А.В.. протокол про адміністративне правопорушення в день ДТП не складався, а був складений 21.12.2016 року під час його (позивача) знаходження в лікарні. Крім того, в позові зазначено про використання інспектором скасованих бланків протоколу, не вірне зазначення ним адреси (номер будинку та район), де складений протокол, а також на низку інших порушень, допущених ОСОБА_8 при складанні оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Посилання позивача на Конституцію України як на норми прямої дії при розгляді справи про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення як акту індивідуальної дії, колегія суддів до уваги не приймає та зазначає наступне.

Положення Конституції України застосовуються як норми прямої дії у випадку відсутності законодавчих актів з існуючих правовідносин, що розглядаються у справі. Проте, Кодексом адміністративного судочинства України визначено поняття акту індивідуальної дії та врегульовано порядок розгляду справ, в тому числі щодо визнання протиправним та скасування індивідуального акта або окремих його положень.

Згідно із пунктом 19 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) субєкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку, особа, яка складала оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення - т.в.о. інспектора УПП старший лейтенант поліції ОСОБА_8 при складанні протоколу не виконував будь-яких управлінських функцій, оскільки будь-якого рішення за вказаним протоколом не приймав та й не уповноважений приймати.

Крім того, дія оскаржуваного протоколу про адміністративне правопорушення не має визначеного строку та не вичерпується його виконанням, оскільки такий протокол взагалі не предявляється на виконання.

Згідно статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу ( у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі), а також і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Статтею 256 КУпАП визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

З аналізу вказаних статей вбачається, що відповідність та законність дій щодо складання протоколу, як і обставини, зазначені в самому протоколі мають оцінюватись судом (суддею), в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представник пояснили, що постановою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.01.2018 року за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях складу останнього адміністративного правопорушення.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2018 року постанова першої інстанції скасована та ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП (а.с.47-53).

Колегія суддів зазначає, що оцінка доказам у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, повинна надаватись судами саме при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі як самому протоколу про адміністративне правопорушення, так і діям співробітника патрульної поліції по його складанню здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності в сукупності з іншими доказами на загальних підставах.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обовязків, а тому не може бути окремим предметом розгляду.

В частині доводів апелянта про порушення відповідачем процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення (не в день ДТП, на скасованих бланках, не вірне визначення місця складання протоколу та т.і.) колегія суддів зазначає наступне.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в звязку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) субєктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обовязковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обовязковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення субєкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачем в якості доказів протиправності протоколу про адміністративне правопорушення та процедури його складання надана копія його позовної заяви з вимогами до ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди з доданими до неї фотоматеріалами.

Колегія суддів не надає оцінки зазначеним документам як доказам порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, оскільки судом не давалась оцінка самому протоколу та зазначеним в ньому обставин ДТП з наведених вище підстав.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права, що згідно частини 1 статті 316 КАС України обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у справі №212/2091/18 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2018 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва