Справа № 808/7415/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

28 серпня 2018 року

справа №808/7415/14

адміністративне провадження №К/9901/7318/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у складі судді Сіпаки А. В. та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у складі колегії суддів Бишевської Н. А., Добродняк І. Ю. Семененка Я. В. у справі № 808/7415/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Свинець» до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Свинець» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Костянтинівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просить суд:

визнати протиправними дії податкового органу щодо корегування показників податкової звітності Товариства в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» «Підсистемі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі акта позапланової виїзної документальної перевірки від 05 червня 2014 року № 198/05-14-22-01-13-30615525 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ПрАТ «Свинець» () з питань правильності обчислення та своєчасності сплати до державного бюджету податку на додану вартість при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ «Термінал Холдінг» () за січень 2014 року»;

зобов'язати податковий орган відновити в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» «Підсистема автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники податкової звітності платника податків за період: січень 2014 року, що зазначені у Податковій декларації з податку на додану вартість та були відкориговані на підставі акта позапланової виїзної документальної перевірки від 05 червня 2015 року №198/05-14-22-01-13-30615525.

17 грудня 2014 року постановою Запорізького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з протиправності дій податкового органу щодо складання акта перевірки, оскільки висновки акта перевірки щодо нереальності господарських операцій спростовано первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, а відтак зміни, внесені до автоматизованих систем, на підставі неправомірних висновків, є протиправними.

10 серпня 2015 року відповідач подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме положень підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, статті 74 Податкового кодексу України, статей 11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтовує необхідність застосування правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року № 21-237а13 та від 09 грудня 2014 року у справі № 21-511а14, просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства відмовити у повному обсязі.

Разом з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України надійшло клопотання про зупинення виконання судового рішення.

12 серпня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження та витребувано з Запорізького окружного адміністративного суду справу № 808/7415/14 (ДО 808/745/14) (суддя Борисенко І. В.). Цією ж ухвалою зупинено виконання оскаржуваних судових рішень.

28 вересня 2015 року до Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення позивача на касаційну скаргу, в яких він обґрунтовує безпідставність доводів касаційної скарги та просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

05 травня 2016 року справа № 808/7415/14 надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

23 січня 2018 року справу № 808/7415/14 передано до Верховного Суду.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у червні 2014 року податковим органом проведено позапланову виїзну документальну перевірку платника податків з питань правильності обчислення та своєчасності сплати до державного бюджету податку на додану вартість при проведенні взаєморозрахунків з Товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал Холдінг», за результатами якої складено акт від 05 червня 2014 року № 198/05-14-22-01-13-30615525 (далі - акт перевірки).

Висновками акта перевірки встановлено порушення підпунктів 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України в частині оподаткування податком на додану вартість безтоварних операцій по ланцюгу постачання товару, внаслідок чого завищено податкові зобов'язання у сумі 1 652 759 грн., в тому числі за січень 2014 року у сумі 1 407 949 грн., за лютий 2014 року у сумі 244 810 грн.

Суд першої інстанції встановив, що жодних податкових повідомлень - рішень за результатом проведення перевірки відповідачем не виносились.

Документальна позапланова виїзна перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податкового органу, проводиться у відповідності до положень підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 78 Податкового кодексу України, за проведення результатом якої складається акт перевірки відповідно до пункту 86.3 статті 86 цього Кодексу.

Подальша реалізація матеріалів перевірки передбачає винесення податкового повідомлення-рішення, яке приймається протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, а за наявності заперечень платника податків - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Об'єктом судового захисту у межах податкових правовідносин є рішення, а саме податкове повідомлення - рішення, на підставі якого у позивача як платника податку, виникає обов'язок сплати узгодженої суми грошового зобов'язання. Дії або бездіяльність можуть бути самостійним предметом спору за умови що вони самостійно породжують правові наслідки.

Складений за результатами проведеної перевірки акт є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватись податковим органом для прийняття рішення щодо визначення платнику податків грошових зобов'язань. При цьому, висновки акту перевірки не є остаточними, оскільки платник податків вправі надати свої зауваження до відповідного акту, які можуть в подальшому бути враховані податковим органом під час вирішення питання про здійснення нарахування грошових зобов'язань за результатами перевірки.

Акт перевірки не має владно-зобов'язуючого характеру оскільки не містить обов'язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника податків.

За змістом положень пунктів 74.1, 74.2 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Дії податкового органу щодо внесення до баз даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків зі збирання доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій. Якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку, вони самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій, всупереч вимогам статей 105, 137, 138 Кодексу адміністративного судочинства України вийшли за межі позовних вимог та фактично підтвердили реальність господарських операцій, хоча вимоги позову стосувалися виключно протиправності дій податкового органу щодо коригування показників у автоматизованій інформаційній системі та зобов'язання відповідача відновити змінені показники.

Судом першої інстанції за наслідком дослідження скріншотів встановлено, що підставою для коригування показників слугував інший акт камеральної перевірки за тим самим номером і на цій підставі суд приходить до висновку щодо протиправності здійснення коригування.

Суд апеляційної інстанції, підтверджуючи обґрунтованість висновків суду першої інстанції, зазначає, що висновки податкового органу ґрунтувались на інформації державного податкового органу щодо податкових перевірок контрагентів позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Холдінг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрслав», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський дослідний завод «Енергоавтоматика», Приватного підприємства «СРТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Доніммпекс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон-Трейдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерна компанія «Донбасенергоресурси», які не могли постачати товар позивачу.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірне задоволення вимог позивача на тій підставі, що самостійна зміна відповідачем задекларованих показників в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» «Підсистемі автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» порушує права та інтереси позивача, оскільки фактичною є зміною показників декларації платника податків, здійсненою поза межами компетенції податкового органу з огляду на зміст статті 49 Податкового кодексу України, якою визначено порядок подання декларацій до органів державної податкової служби.

На думку суду апеляційної інстанції, невідповідність показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, що задекларовані позивачем у деклараціях з податку на додану вартість, показникам з централізованої бази даних податкової звітності, має безпосередній вплив на права та інтереси позивача, оскільки така невідповідність може мати для позивача негативні наслідки, як то: погіршення його ділової репутації, як належного платника податків, відмова його контрагентів від подальших господарських відносин з позивачем з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій, тощо.

Верховний Суд вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними, оскільки судами не досліджувалися питання щодо реальних наслідків такого коригування показників для Товариства, достовірно не встановлено чи став підставою для проведення коригування акт від 05 червня 2014 року № 198/05-14-22-01-13-30615525, чи інший акт чи податкове повідомленні-рішення. Судами задоволено позовні вимоги, хоча за наслідками судового розгляду, в супереч вимогам офіційного з'ясування обставин справи не з'ясовано всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, пунктом 1 частини 2, частиною 4 статті 353, статтями 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області задовольнити частково.

Постанову у справі Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі № 808/7415/14 скасувати.

Адміністративну справу № 808/7415/14 направити на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер