Справа № 450/2615/18
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/2615/18 Провадження № 2-а/450/145/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Штойка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил Львівської митниці ДФС 4065/20900/18 від 07.08.2018 року про притягнення його до відповідальності.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.04.2018 року по смузі руху «зелений коридор» через пункт пропуску «Мостиська» Львівської митниці ДФС він ввіз на територію України транспортний засіб марки «SКОDА ОСТАVІА» р.н. НОМЕР_2, країни реєстрації - Республіки Польща в митному режимі «транзит» на строк, встановлений ст. 95 МК України (5-10 діб). Однак 16.04.2018 року транспортний засіб отримав технічні пошкодження, в результаті яких не міг бути експлуатований та доставлений до органів доходів і зборів у встановлений законом строк. 16.04.2018 року він звернувся в Львівську митницю ДФС з письмовим повідомленням про факт настання обставин зіпсуття транспортного засобу та його місцезнаходження, що підтверджується копією повідомлення. 16.04.2018 року вказаний транспортний засіб пройшов технічну діагностику на СТО (ФОП ОСОБА_3.), в результаті якої було виявлено обрив ремня ГРМ, що спричинило унеможливлення його експлуатації. 08.07.2018р. він рухався з території України та слідував в Польщу в якості пасажира через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС. В ході митного контролю інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Гоменюк Лілія Ярославівна повідомила, що він 12.04.2018 року ввіз транспортний засіб та у визначені законом строки не вивіз такий. На його пояснення про письмове повідомлення ЛМ ДФС про несправність автомобіля, інспектор пояснила, що такої інформації в базі немає та склала протокол про порушення митних правил, не взявши до уваги надані ним пояснення. На підставі складеного протоколу 08.07.2018 року відбувся розгляд справи про порушення митних правил за результатами якого винесено оскаржувану постанову. Вважає, що оскаржувана постанова №4065/20900/18 від 07.08.2018 р. є незаконною та підлягає скасуванню в судовому порядку, оскільки він був позбавлений можливості забезпечити вивезення автомобіля у визначений МК України строк в зв'язку з його технічною несправністю та вжив всіх заходів щодо повідомлення відповідних органів про затримку транспортного засобу, що не було з'ясовано під час розгляду справи, а тому його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 грн.

Ухвалою від 17.08.2018 року відкрито провадження по справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, свого представника в судове засідання не направив, відзиву на адміністративний позов, заперечень та доказів на заперечення позовних вимог суду не надав, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі доказів, що знаходяться у справі, відповідно до вимог ч.3 ст.205 КАС України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2018 року інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Мостиська» Львівької митниці ДФС Гоменюк Л.Я. складено протокол про порушення митних правил №4065/20900/18, у якому зазначено, що ОСОБА_1 12.04.2018 року ввіз в митному режимі «транзит» на митну територію України транспортний засіб марки «SКОDА ОСТАVІА» р.н. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3 на строк, передбачений ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); документів про аварію або дію непереборної сили не надав, письмового повідомлення в термін до завершення визначеного митницею строку транзиту до найближчого органу доходів та зборів про згадані обставини теж не представив.

07.08.2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. винесено оскаржувану постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн. з мотивів, викладених у протоколі про порушення митних правил №4065/20900/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 МК України, встановлені наступні строки для транзитних перевезень: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005р. №1118, до обставин непереборної сили відносяться: смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

За змістом п.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Отже, обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність такої.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки автосервісу «Pro-СТО» ФОП «ОСОБА_3.» №120 від 16.04.2018 року, транспортний засіб марки «SКОDА ОСТАVІА» р.н. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3 проходив технічне обслуговування, де в результаті діагностики виявили обрив ремня ГРМ, що спричинило унеможливлення експлуатації вказаного транспортного засобу, з виявленими несправностями (зіпсуттям) транспортний засіб не може бути експлуатований згідно ДСТУ 3649:2010.

Надані позивачем документи вказують лише на те, що автомобіль перебував на ремонті (проходив технічне обслуговування), проте жодних доказів того, що такого ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, наявні документи не містять, як і не містять обгрунтованості тривалості усунення вказаної технічної несправності.

Крім того, вказаний ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою буксирування на лафеті, або на автопричепі.

Позивачем не надано жодних доказів того, що автомобіль фактично потребував ремонту до ввезення його на Україну і він фізично не міг здійснити необхідний ремонт транспортного засобу, ще до моменту ввезення останнього на митну територію України.

В розумінні п. 2 розділу VIII вищевказаного Порядку, технічну несправність (ремонт транспортного засобу) неможливо визнати аварією, оскільки аварія, як небезпечна подія, має носити техногенний характер, чого у спірному випадку не існувало.

Пункт 3 розділу VIII вищевказаного Порядку передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Право засвідчувати Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України від 02.12.1997року №671/97 і надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам, як єдиним органам із засвідчення Форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

«Pro-СТО» ФОП «ОСОБА_3.» не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії. Окрім того, додані до адміністративного позову документи, не дають можливості встановити факт обставин непереборної сили чи аварії, а тому не є належними та допустимими доказами у даній справі.

Таким чином, документи, на які посилався позивач, які видані «Pro-СТО» ФОП «ОСОБА_3.» не є належним і достатнім доказом існування обставин, що унеможливили виконання вимог положень МК України, а «Pro-СТО» ФОП «ОСОБА_3.» не є та не був уповноваженим органом на їх видачу.

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду, висловленої в ухвалі №К/800/15082/16 від 14.07.2016 року, поломка автомобіля не є обставиною непереборної сили у розумінні ст. 192 МК України.

Разом з тим, п.5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Статтею 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Звернення позивача до відповідача 16.04.2018 року з повідомленням про неможливість вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «SКОDА ОСТАVІА» р.н. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки його зміст не містить відомостей про те, що ремонт автомобіля є наслідком факту аварії або дії обставин непереборної сили. Позивачем не було надано жодних документів від дорожньо-експлуатаційних служб чи поліції, які б підтверджували факт обставин непереборної сили або аварії до вищевказаного повідомлення, відтак таке повідомлення не може свідчити про виконання обов'язку передбаченого ст. 192 МК України.

Поряд з цим, жодною нормою законодавства не встановлено обов'язкової вимоги вивезення транспортних засобів іноземної реєстрації за межі митної території України у справному стані та власним ходом. Чинним законодавством лише передбачено обов'язок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення встановленого строку, проте жоден із будь-яких можливих способів виконання цього обов'язку позивач не виконав.

Отже, оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил №4065/20900/18, винесена 07.08.2018 року заступником начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І., є законною та обгрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ч.3 ст.470 МК України, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 91, 246, 250, 286 КАС України, ст.ст. 192, 460, 529 МК України, ст.278-289 КУпАП, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області 25.09.1996 року, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: Львівська митниця Державної фіскальної служби, місцезнаходження 79000, вул.Костюшка, 1, м.Львів.

Суддя Мусієвський В.Є.