Справа № 2340/2743/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року справа № 2340/2743/18

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до селянського (фермерського) господарства Коломійця Анатолія Івановича про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернулося Головне управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235), в якій просить стягнути з рахунків у банках селянського (фермерського) господарства Коломійця Анатолія Івановича (20800, Черкаська область, Кам'янський район, м. Кам'янка, пров. Пролетарський, 3А) податковий борг в сумі 11336,2грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач порушив вимоги Податкового кодексу України внаслідок чого має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 11336,2грн зі сплати ПДВ. Станом на день звернення до суду вказана заборгованість добровільно непогашена у відповідності до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а тому є необхідність її стягнення в судовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте в позовній заяві просив розгляд справи здійснити за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не подав відзив на позов, про причини неподання суду відзиву не повідомив, а тому враховуючи ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України суд розглядає справу за відсутності належним чином повідомленого про судове засідання учасника справи або його представника у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки учасником справи (його представником).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, 20.08.2018 перейдено до розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Селянське (фермерське) господарство Коломійця Анатолія Івановича, зареєстроване, як суб'єкт господарювання - юридична особа 17.08.1994, ідентифікаційний код 21372450 за основним видом діяльності «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур».

З матеріалів справи вбачається, що селянське (фермерське) господарство Коломійця Анатолія Івановича має непогашений податковий борг у сумі 11336,20 грн. з податку на додану вартість, що виник згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 20.10.2017 (подано платником 19.10.2017) за вересень 2017 року, відповідно до якої платником самостійно нараховано зобов'язання у сумі 11885 грн. Враховуючи часткову сплату у сумі 548,80 грн. згідно платіжного доручення від 30.10.2017 № 13285536 несплачена заборгованість згідно зазначеної декларації становить 11336,20 грн.

Відповідно до довідки Головного управління ДФС у Черкаській області селянське (фермерське) господарство Коломійця Анатолія Івановича має 2 відкритих рахунки у Черкаському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» в національній валюті.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України (далі-ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпункт 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України), та має бути сплачене протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Пунктом 57.3. ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Платники податку зобов'язані, зокрема: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку (ст. 176 ПК України).

Контролюючим органом вжито передбачені законодавством заходи щодо отримання заборгованості з обов'язкових платежів.

У встановленні законодавством України терміни узгоджені податкові зобов'язання відповідачем сплачені не були, як і не були оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання позивачем сформована вимога про сплату боргу форми «Ю» № 6450-17 від 16.11.2017, що вручено відповідачу 13.12.2017.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання за змістом підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визнається податковим боргом.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Пункт 95.2 вказаної статті передбачає, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків у банках, селянського (фермерського) господарства Коломійця Анатолія Івановича (20800, Черкаська область, Кам'янський район, м. Кам'янка, пров. Пролетарський, буд. 3 А; ) в дохід бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235; ідентифікаційний код 39392109) у рахунок погашення податкового боргу у сумі 11336 (одинадцять тисяч триста тридцять шість) грн. 20 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар