Справа № 392/1634/16-а(2-а/392/13/17)
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 392/1634/16-а (2-а/392/13/17)

провадження № К/9901/18296/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Берназюка Я. О., Кравчука В. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 392/1634/16-а (2-а/392/13/17)

за позовом ОСОБА_2 до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та про зобов'язання вчинити дії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області (суддя Кратко Д. М.) від 16 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Юрко І. В., Гімона М. М., Чумака Ю. В.) від 30 березня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, в якому, з урахуванням уточнень від 16 лютого 2017 року, просив:

- визнати протиправною відмову Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області ОСОБА_2 в перерахунку пенсії, як державному службовцю;

- зобов'язати Маловисківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести з 01 листопада 2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_2, призначеної в розмірі 87 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року та 01 травня 2016 року заробітної плати працюючого заступника голови районної державної адміністрації.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що перебуває на обліку в Маловисківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та з 04 квітня 2005 року отримує пенсію, призначену йому відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у розмірі 87 % від суми заробітної плати заступника голови районної державної адміністрації.

У зв'язку із збільшенням посадових окладів державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 (далі - Постанова КМУ № 1013) та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06 квітня 2016 року № 292 (далі - Постанова КМУ № 292), на думку позивача, у нього виникло право на перерахунок розміру призначеної йому пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.

3. Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 21 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У касаційній скарзі заявлено клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 13 травня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, в якому відповідач просив оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. 08 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у Маловисківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та з 04 квітня 2005 року отримує пенсію у розмірі 87 % заробітної плати заступника голови районної державної адміністрації відповідно до Закону № 3723-XII.

11. 14 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії як державному службовцю на підставі довідки Маловисківської районної державної адміністрації від 11 листопада 2016 року № 01-19/30/1 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

12. Листом Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 14 листопада 2016 року № 3769/02-31 ОСОБА_2 повідомлено, що з 01 червня 2015 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VIII) скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Разом з цим, у вказаному листі зазначено, що у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), скасовано, зокрема ст. 37 Закону № 3723-XII.

13. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства, яке регулює питання щодо пенсійного забезпечення державних службовців, внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

15. В обґрунтування такого висновку суди першої та апеляційної інстанцій зазначали, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ і викладено цю норму у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

16. Порядок здійснення перерахунку пенсії було визначено у п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (далі - Постанова КМУ № 865), згідно якого у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

17. Однак, Постановою КМУ № 1013 до Постанови КМУ № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4 цієї Постанови.

18. З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII). У зв'язку з набуттям чинності зазначеним Законом, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

19. Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, ст. 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.

20. У зв'язку з наведеним, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновків, що відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку пенсії позивача.

21. На підтвердження таких висновків суди попередніх інстанцій посилалися на рішення Європейського суду з прав людини від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява №43331/12).

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. У касаційній скарзі скаржник посилаючись на ст. 22, 58 Конституції України зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, право на перерахунок вже існувало, а тому в межах існуючих з 2005 року правовідносин щодо пенсійного забезпечення позивача, які передбачали право на перерахунок пенсії відповідно до п. 4 Постанови КМУ № 865, виникли підстави для такого перерахунку. Такою підставою для перерахунку є факт підвищення заробітної плати працюючих державних службовців відповідно до Постанови КМУ № 1013.

23. На думку скаржника, наведене свідчить про те, що судами попередніх інстанцій неправильно визначено час виникнення спірних правовідносин (на момент звернення з заявою про перерахунок пенсії) і у зв'язку з цим неправильно застосовані норми Закону № 889-VIII.

24. Скаржник із посиланням на відповідну практику Європейського суду з прав людини зазначає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати ст. 37, 37-1 Закону № 3723-XII (в редакції від 26 квітня 2015року) та Постанову КМУ № 865 (в редакції від 24 квітня 2014 року).

25. Скаржник також вказує на недоречність посилання судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі на практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення цього Суду від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» .

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

27. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

28. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

29. Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом № 3723-ХІІ. Зокрема, ч. 1 ст. 37-1 цього Закону (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

30. Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

31. Однак, як вірно зазначено судами першої та апеляційної інстанцій, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови № 1013 та набранням чинності з 01 травня 2016 року Законом № 889-VIII правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін.

32. Чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

33. Постанова КМУ № 292, на яку посилається позивач у позовній заяві, відповідно до ст. 51 і 52 Закону № 889-VIII, встановлює мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджує схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців, і не передбачає ані можливості, ані механізму перерахунку пенсій державного службовця у зв'язку із змінами розміру заробітної плати.

34. У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

35. Отже, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

36. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року по справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 745/458/16-а.

37. Враховуючи наведене, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

38. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

39. Безпідставними є посилання позивача у касаційній скарзі на те, що відповідно до ст. 22 Конституції України зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися, оскільки відсутність правового регулювання відносин щодо перерахунку пенсій держаним службовцям не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду України.

40. Водночас ані Закон № 76-VIII, яким, зокрема, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані ст. 90 Закону № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

41. У справі, що розглядається, суд першої інстанції встановив, що у зв'язку зі зміною правового регулювання відносин, пов'язаних із пенсійним забезпеченням державних службовців, розмір призначеної ОСОБА_2 пенсії не зменшився.

42. Водночас доводи позивача у касаційній скарзі про необґрунтованість посилання судами першої та апеляційної інстанцій на рішення Європейського суду з прав людини від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява №43331/12) не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про правомірність дій відповідача щодо не проведення позивачеві перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців відповідно до Закону № 889-VIII та Постанови КМУ № 292, оскільки вказане рішення Європейського суду з прав людини в основу таких висновків не покладалося. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо спірних правовідносин ґрунтуються на аналізі чинного правового регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям.

43. Також безпідставним є посилання позивача на ст. 58 Конституції України, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу призначення пенсії.

44. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

45. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

46. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

47. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у справі № 392/1634/16-а (2-а/392/13/17) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді Я. О. Берназюк

В. М. Кравчук