Справа № 826/13306/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

23 серпня 2018 року м. Київ № 826/13306/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення позову

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта»
доДержавної служби геології та надр України
про визнання протиправним та скасування припису,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Велта» (далі також - заявник, ТОВ ВКФ «Велта») з позовом до Державної служби геології та надр України (далі також - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати Припис Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 05.07.2018 року № 30/4275-К, складеного на підставі Акту перевірки № 30/4275-К від 04.07.2018 року за результатами проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Велта» (код за ; адреса: 26014, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, село Коробчине, вул. Хутір Комінтерн, буд. 3) відповідно до Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Державної служби геології та надр України від 28.11.2017 року № 523 та наказу Державної служби геології та надр України від 08.06.2018 року № 207 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у липні 2018 року».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.08.2018 року відкрито провадження у справі.

Разом із позовною заявою ТОВ ВКФ «Велта» подано заяву про забезпечення позову, в який просить:

- зупинити дію Припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 05.07.2018 року № 30/4275-К, складеного на підставі Акту перевірки № 30/4275-К від 04.07.2018 року за результатами проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Велта» (код за ; адреса: 26014, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, село Коробчине, вул. Хутір Комінтерн, буд. 3) відповідно до Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Державної служби геології та надр України від 28.11.2017 року № 523 та наказу Державної служби геології та надр України від 08.06.2018 року № 207 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у липні 2018 року» до набрання рішенням суду законної сили;

- заборонити Державній службі геології та надр України видавати наказ про зупинення дії Спеціального дозволу № 4275 від 13.06.2007 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційній фірмі «Велта» (код за ; адреса: 26014, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, село Коробчине, вул. Хутір Комінтерн, буд. 3) на видобування ільменітових руд на території Бирзулівського родовища ільменітових руд, яке знаходиться у с. Коробчино, Новомиргородського району Кіровоградської області у зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Велта» вимог Припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 05.07.2018 року № 30/4275-К, складеного на підставі Акту перевірки № 30/4275-К від 04.07.2018 року за результатами проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Велта» відповідно до Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Державної служби геології та надр України від 28.11.2017 року № 523 та наказу Державної служби геології та надр України від 08.06.2018 року № 207 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у липні 2018 року».

Відповідно до підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (із змінами і доповненнями) за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762,00 грн., встановленого з 1 січня 2018 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII, становить, 528,60 грн.

Як убачається з матеріалів заяв, позивачами сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову зазначено, що видання відповідачем оскаржуваного Припису, та в подальшому, наказу, яким буде зупинено дію Спеціального дозволу № 4275 від 13.06.2007 року спричинять неможливість здійснення Позивачем своїх зобов'язань за договорами/контрактами укладеними з іншими підприємствами, що в свою чергу призведе до застосування останніми штрафних санкцій до позивача, руйнуванню усталених господарських відносин, псування імені та ділової репутації позивача на ринку та інших несприятливих наслідків, які в свою чергу можуть призвести до банкрутства ТОВ ВКФ «Велта», та будуть викликані саме тим, що позивач не буде здатним до проведення свого основного виду господарської діяльності.

Заявником, зокрема, зазначено, що можливе видання відповідачем наказу, яким буде зупинено дію спеціального дозволу №4275 від 13.06.2017 року призведе до порушення законних прав та інтересів працівників ТОВ ВКФ «Велта», оскільки заявником надається можливість реалізувати право на працю 600 працівникам, що, в свою чергу, унеможливить здійснювати оплату праці.

Очевидну протиправність у діях відповідача щодо винесення припису заявником вбачається у тому, що позивач неодноразово звертався до відповідача із заявою про внесення змін до спеціального дозволу, проте ТОВ ВКФ «Велта» заяви поверталися з доданими до неї матеріалами зокрема з недотриманням відповідачем строків, визначених пунктом 18 Постанови №615, що в свою чергу, відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» свідчить про право позивача здійснювати господарську діяльність з урахуванням змін, які останній просив внести до спеціального дозволу, за принципом «мовчазної згоди», проте, відповідачем винесено оскаржуваний Припис, в якому встановлено, що заявником не внесено зміни до спеціального дозволу № 4275 від 13.06.2007 року відповідно до Протоколу ДКЗ України № 3726-ДСК від 29.11.2016 року чим порушено вимоги ст. 24 Кодексу України про надра.

З огляду на вищевикладене, заявник просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваного Припису до набрання судовим рішенням законної сили та заборони Державній службі геології та надр України видавати наказ про зупинення дії Спеціального дозволу № 4275 від 13.06.2007 року.

В якості доказів до заяви про забезпечення позову долучено копії: заяви ТОВ ВКФ «Велта» від 09.06.2017 року вх.№142 на внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №4275 від 13.06.2007 року з додатками, зареєстрованої Державною службою геології та надр України 12.06.2017 року; листа Держгеонадра №16781/03/12-17 від 04.08.2017 року про відмову у внесенні змін до спеціального дозволу; заяви ТОВ ВКФ «Велта» від 22.08.2017 року вх.№235 на внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №4275 від 13.06.2007 року з додатками, зареєстрованої Державною службою геології та надр України 28.08.2017 року; листа Держгеонадра №21619/03/12-17 від 27.09.2017 року про відмову у внесенні змін до спеціального дозволу; листа ТОВ ВКФ «Велта» вих.№131В від 16.07.2018 року до начальника управління Держапраці у Кіровоградській області Подорожному С.М.

Дослідивши позовні матеріали, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Згідно частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Пунктами першим, другим частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до частини п'ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Так, з аналізу матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення в цьому спорі, у разі задоволення позовних вимог заявників, з огляду на наступне.

Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ ВКФ «Велта» є добування руд та інших кольорових металів.

Положеннями Кодексу України про надра та Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» користування надрами загальнодержавного значення здійснюється тільки за наявності Спеціального дозволу на користування надрами.

Позивачем 13.06.2007 року отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4275, вид користування надрами: видобування ільменітових розсипних руд з метою виробництва ільменітового концентрату на території Бирзулівського родовища, яке знаходиться у с. Коробчино (західна околиця), Новомиргородського району Кіровоградської області; джерело фінансування робіт - недержавне. Спеціальний дозвіл від 13.06.2007 року № 4275 наданий ТОВ ВКФ «Велта» Державною службою геології та надр України.

Державною комісією України по запасах корисних копалин (далі - ДКЗ) 29.11.2016 року розглянуто матеріали повторної геолого-економічної оцінки запасів ільменіту в рудних пісках та корі вивітрювання Бирзулівського родовища, поданих ТОВ ВКФ «Велта» з метою визначення їхнього промислового значення в сучасних економічних умовах станом на 01.01.2016 року в межах Спеціального дозволу № 4275 від 13.06.2007 року, та прийнято рішення про затвердження запасів титанових руд та ільменіту загальнодержавного значення Бирзулівського родовища, в контурах, класах і категоріях перерахунку запасів про що складено Протокол № 3726- ДСК (далі - Протокол ДКЗ № 3726-ДСК).

Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України відповідно до Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Держгеонадр від 28.11.2017 року № 523 та наказу Відповідача від 08.06.2018 року № 207 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у липні 2018 року» 03.07.2018 року розпочато планову перевірку дотримання ТОВ ВКФ «Велта» вимог законодавства у сфері надрокористування. Перевірка проводилась з 12.00 годин 03.07.2018 року по 17.00 годин 04.07.2018 року.

За результатами перевірки Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено Акт перевірки № 30/4275-К від 04.07.2018 року.

На підставі вищевказаного акту, Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України 05.07.2018 року складено Припис № 30/4275-К, яким зобов'язано ТОВ ВКФ «Велта» у строк до 05.08.2018 року усунути наступні порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, а саме: «Протокол ДКЗ України № 3726-ДСК від 29.11.2016 року не введено в дію Держгеонадрами України чим порушено вимоги ст. 24 Кодексу України про надра; не внесені зміни до спеціального дозволу № 4275 від 13.06.2007 року відповідно до Протоколу ДКЗ України № 3726-ДСК від 29.11.2016 року чим порушено вимоги ст. 24 Кодексу України про надра; не скориговано план розвитку гірничих робіт за І півріччя 2018 року з Управлінням Держпраці в частині перевищення видобутку ільменітового піску та розкривних робіт. Заплановано на І півріччя згідно плану розвитку гірничих робіт на 2018 рік, видобуток піску 533800 м3 фактично видобуто 641649 м , розкривні роботи план 2480000 м3 фактично 3389675 м3, чим порушено вимоги ст. 51 Кодексу України про надра».

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до проведення відповідачем планової перевірки, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин №30/4275-К від 04.07.2018 року, на підставі якого винесено оскаржуваний Припис, неодноразово вживалися дії, з метою внесення змін до спеціального дозволу, надсилався протокол ДКЗ України № 3726-ДСК від 29.11.2016 року, проте відповідачем відмовлялося у задоволенні таких заяв заявника з тих підстав, що протокол ДКЗ України № 3726-ДСК від 29.11.2016 року не введено у дію Держгеонадрами та згодом, винесено оскаржуваний Припис, про що свідчать долучені позивачем докази до позовних матеріалів.

Відповідно до пп. 4 п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 року № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінприроди з підстав невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Положеннями абз. 1 п. 25 Постанови № 615 про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Судом враховано, що позивачами надано докази наявності ознак очевидної необхідності забезпечення позову, оскільки з матеріалів заяви про забезпечення позову та позовної заяви убачаються обставини, відповідно до яких невиконання Припису матиме наслідком зупинення дії спеціального дозволу, що в свою чергу унеможливить здійснення господарської діяльності заявником, що ускладнить ефективний захист прав в разі задоволення позовних вимог судовим рішенням за результатом розгляду справи по суті, позаяк існують ризики, що права позивача на свободу підприємницької діяльності, заборону від незаконного втручання та перешкоджання його господарській діяльності з моменту виконання оскаржуваного Припису може бути порушено.

Крім того, суд враховує й ті обставини, що в разі не вжиття заходів забезпечення позову будуть порушені права та інтереси інших осіб, оскільки, як вбачається з матеріалів заяви, станом на дату звернення до суду з цією заявою на виробництві заявника реалізують своє право на працю приблизно 600 громадян України. Більша частина працівників є мешканцями с. Коробчине, яке розташоване у Новомиргородському районі Кіровоградської області. Враховуючи, що чисельність мешканців с. Коробчине становить приблизно 1000 громадян України, Позивач надає можливість реалізовувати своє право на працю щонайменше половині мешканців с. Коробчине.

В разі невжиття заходів забезпечення позову, можливе видання відповідачем наказу про зупинення дії Спеціального дозволу № 4275 від 13.06.2007 року, що призведе до неможливості здійснювати позивачем своїх обов'язків по виплаті заробітної плати громадянам України які працюють на підприємстві позивача, подальшого скорочення кількості працівників позивача що в свою чергу свідчить про порушення Державних гарантій на працю та оплату праці, адже позивач не матиме реальної можливості виконувати свої зобов'язання перед працівниками, у зв'язку з неможливістю здійснювати свою господарську діяльність.

Суд звертає увагу, що за жодних умов заходи забезпечення позову не можуть бути використані як санкція для відповідача або як спосіб примусити відповідача діяти певним чином під загрозою заподіяння збитків шляхом вжиття заходів забезпечення позову, а також не можуть бути наслідком зловживання позивачем своїми правами на шкоду відповідачеві з санкціонованого дозволу суду.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Отже, в межах розгляду заяв про забезпечення позову, суд дійшов висновку щодо доведеності позивачами наявності ризиків, які унеможливлять відновлення порушених прав позивачів в разі задоволення позовних вимог рішенням суду.

Відповідно до частини четвертої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Необхідно акцентувати увагу на тому, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути співмірними заявленим позовним вимогам. В даному випадку співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість руйнування усталених господарських відносин позивача, завдання шкоди діловій репутації та збитків товариству, оскільки позивач позбавлений можливості здійснювати свій основний вид діяльності, враховуючи ймовірність зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, та процес судового оскарження такого рішення суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 10 Закону України від 06.09.2005 № 2806-ІV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" (в редакції на час вчинення процесуальної дії судом) передбачено, що шкода, завдана фізичним або юридичним особам посадовими особами дозвільного органу внаслідок їх неправомірних діянь, відшкодовується у встановленому законом порядку.

В зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що співмірним заявленим позовним вимогам є часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії Припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 05.07.2018 року № 30/4275-К, складеного на підставі Акту перевірки № 30/4275-К від 04.07.2018 року за результатами проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Велта» (код за ; адреса: 26014, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, село Коробчине, вул. Хутір Комінтерн, буд. 3) відповідно до Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Державної служби геології та надр України від 28.11.2017 року № 523 та наказу Державної служби геології та надр України від 08.06.2018 року № 207 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у липні 2018 року» до набрання рішенням суду законної сили.

З огляду на обґрунтованість очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне заяву ТОВ ВКФ «Велта» про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

Керуючись статтями 150 - 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Велта» про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

2. Зупинити дію Припису Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 05.07.2018 року № 30/4275-К, складеного на підставі Акту перевірки № 30/4275-К від 04.07.2018 року за результатами проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Велта» (код за ; адреса: 26014, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, село Коробчине, вул. Хутір Комінтерн, буд. 3) відповідно до Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, затвердженого наказом Державної служби геології та надр України від 28.11.2017 року № 523 та наказу Державної служби геології та надр України від 08.06.2018 року № 207 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у липні 2018 року» до набрання рішенням суду законної сили.

3. В іншій частині відмовити.

4. Роз'яснити, що ухвала діє до вирішення адміністративної справи №826/13306/18 по суті та набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна