Справа № 826/1925/18
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1925/18 Головуючий у 1-й інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018 у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» до державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені Ю.М. Білоконя про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» - «Запорізький річковий порт» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність державного підприємства Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя, яка полягає у ненаданні відповіді на запит «Про надання інформації» директора філії приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» Зискінда О.Л. від 21.12.2017 № 06- 12/139;

- зобов'язати державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя розглянути та надати належну та повну відповідь на запит про надання інформації директора філії приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» Зискінда О.Л. від 21.12.2017 № 06-12/139.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що для отримання публічної інформації та з метою оптимізації орендної плати за земельні ділянки позивачем був підготовлений та направлений 21.12.2017 (вих. № 06-12/139) до відповідача запит про надання інформації, а саме:

1. надати інформацію в розрізі по кожній окремій (із чотирнадцяти зазначених у запиті земельних ділянок, станом на 2016 рік та 2017 рік відносно:

1.1. розрахунку значення коефіцієнту місце розташування Км2 з поясненням щодо застосування саме цієї економіко-планувальної зони по окремим земельним ділянкам розташованим у різних районах міста Запоріжжя;

1.2. розрахунку значення коефіцієнтів впливу локальних факторів КмЗ з поясненням що застосування саме цих коефіцієнтів до певної земельної ділянки;

1.3. розрахунку значення коефіцієнта функціонального використання Кф з поясненням що, застосування саме цього коефіцієнту до певної земельної ділянки;

1.4. можливість застосування коефіцієнта функціонального використання для земель, 5 орендуються Портом з показником Кф = 0,5.

2. надати інформацію щодо причин застосування в 2016 та в 2017 роках різних коефіцієнтів Км2 та КмЗ до однакових земельних ділянок.

Запит був оформлений з дотриманням вимог ч. 5 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Позивачем було долучено належним чином завірені копії 14 витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земель ділянок.

Як на підставу для надання інформації позивач послався на ст.ст. 3, 4, 5, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст.ст. 5, 6, 9, 20 Закону України «Про інформацію».

Листом від 09.01.2018 № ПС-26 заявнику надано відповідь за підписом директора державного підприємства Український державний науково дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» ім. Ю.М. Білоконя - Шпилевського І.І., згідно якої відмовлено у надані відповіді на запитувану інформацію з посиланням на ст. 1, ч. 1. ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки відповідач не відноситься до визначеного переліку розпорядників публічної інформації. Крім того, позивача проінформовано, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя була розроблена інститутом згідно договору з міським управлінням земельних ресурсів, отримала позитивний висновок Державної землевпорядної експертизи, була розглянута і затверджена на сесії міської ради. Вся документація у встановленому порядку була передана замовнику, який після отримання став розпорядником вищезазначеної інформації. Також, позивача повідомлено, що відповідно до чинного законодавства визначення нормативної грошової оцінки окремих земельних ділянок і видача витягів з технічної документації знаходиться у компетенції Запорізького міського управління Держгеокадастру. ДП «ДІПРОМІСТО» немає повноважень щодо встановлення грошової оцінки окремих земельних ділянок у формі витягу з технічної документації, а тому з приводу надання інформації по кожній з зазначених у запиті земельних ділянок необхідно звертатися до відповідального уповноваженого органу.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» звернулось до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що питання, які зазначені в запиті позивача стосуються саме пояснень процесу виконання відповідачем проведеної роботи з виготовлення технічної документації, що в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» не є публічною інформацією, оскільки вона по суті є результатом виконаної роботи, яку можна отримати у розпорядника зазначеної інформації, у зв'язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскільки технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя розроблена відповідачем за бюджетні кошти і така інформація, яка зазначена в ній, становить суспільний інтерес та не є інформацією з обмеженим доступом (конфіденційною, таємною, службовою) , а «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» у Запорізькому регіоні є користувачем 14-ти земельних ділянок, на які виготовлена вищевказана технічна документації, то відповідач з урахуванням ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником публічної інформації, яка стосується питань розроблення технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Запоріжжя та інформації щодо визначення коефіцієнтів нормативної грошової оцінки, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Приписами п.п. 1, 4 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Розпорядники інформації, визначені ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Стаття 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду, зокрема, запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

У відповіді наданої позивачу звернута увага останнього на те, що підприємство не є розпорядником будь-якої публічної інформації, в тому числі і тої, що стосується проекту технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Запоріжжя.

Так, колегія суддів звертає увагу, що оскільки технічна документація розроблялась на підставі договору від 09.09.2013 № 591-07-2013, укладеного із замовником та на підставі вихідних даних, наданих ним, то у відповідача немає повноважень щодо розпорядження такою документацією позадоговірних відносин.

При цьому, відповідач, згідно статуту підприємства, затвердженого наказом Мінрегіону № 242 від 29.08.2016, здійснює свою діяльність на засадах та принципах підприємництва, повної господарської самостійності й самоокупності та госпрозрахунку, тобто, не фінансується з бюджетів будь-яких рівнів. Виготовлена на договірній основі технічна документація з нормативно-грошової оцінки земель міста Запоріжжя - це результат діяльності колективу працівників підприємства, пов'язаний з оплатою їх праці, використанням витратних матеріалів, придбаних за кошти підприємства, амортизацією основних засобів, сплатою загальнообов'язкових податків і зборів. Тобто, технічна документація з нормативно-грошової оцінки земель міста Запоріжжя - це продукція (результат роботи), вироблена ДП «ДІПРОМІСТО», та передана замовнику.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту питань, які зазначені в запиті позивача можна встановити, що вони стосуються саме пояснень процесу виконання відповідачем проведеної роботи з виготовлення технічної документації, що в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» не є публічною інформацією, оскільки вона по суті є результатом виконаної роботи, яку можна отримати у розпорядника зазначеної інформації, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Більше того, розпорядники публічної інформації, які не є суб'єктами владних повноважень, перераховані в статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (зокрема, суб'єкти господарювання або особи, що здійснюють делеговані повноваження). При цьому, вони вважаються «розпорядниками» (в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації») лише у випадках, коли йдеться про інформацію, визначену статтею 13 цього Закону. Згідно з якою до публічної інформації відноситься інформація:

1) про використання юридичними особами бюджетних коштів;

2) пов'язана з виконанням повноважень, делегованих суб'єктами владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг;

3) щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них суб'єктами господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями;

4) якою володіють суб'єкти господарювання, якщо така інформація становить суспільний інтерес (є суспільно необхідною інформацією), зокрема про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту, аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян.

Щодо інформації, якою володіють «інші» суб'єкти, згадані в статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (зокрема, суб'єкти господарювання або особи, що здійснюють делеговані повноваження), колегія суддів звертає увагу, що вони не є розпорядниками публічної інформації.

Отже, враховуючи те, що розроблена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Запоріжжя розроблена відповідачем та передана міському управлінню земельних ресурсів (замовнику) у встановленому порядку, останній став розпорядником вищезазначеної інформації, у зв'язку із чим колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 23.08.2018.