Справа № 1640/2615/18
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2615/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа - Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2018 року Головне управління ДФС у Полтавській області звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа - Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, про стягнення податкового боргу в загальному розмірі 27410,49 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на несплату відповідачем в строки, визначені податковим законодавством, узгодженої суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, у розмірі 27354,87 грн та по військовому збору в розмірі 55,62 грн.

Позивач та третя особа явку своїх уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, будучи належно повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи. Від представника позивача та третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Повістка направлялась відповідачу на його адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1, 36000, та повернулася до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

За приписами статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.

Вважається, що повістку вручено також у разі одержання її під розписку будь-яким повнолітнім членом сім'ї адресата, який проживає разом з ним. Особа, яка одержала повістку, зобов'язана негайно повідомити про неї адресата.

Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Виходячи з приписів вказаної норми, суд вважає повістку такою, що вручена відповідачу належним чином.

Згідно з частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 19.06.2008. Як платник податків відповідач взятий на облік в ДПІ у м. Полтаві 20.06.2008, а як платник єдиного внеску - 19.06.2008.

Відповідно до пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: - календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; - календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); - календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу; - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; - календарному року для платників податку на прибуток для податкової декларації, яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачем подано до ДПІ у м. Полтаві:

- податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік від 04.02.2016, в якій визначено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного року у розмірі 14,66 грн;

- розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, за 2014 рік, в якому самостійно визначено розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітним році, у розмірі 274,31 грн;

- податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік від 24.01.2017, в якій визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року у розмірі 470,70 грн та суму податкових зобов'язань з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного року у розмірі 39,23 грн;

- податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік від 09.01.2018, в якій визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року у розмірі 20,70 грн та суму податкових зобов'язань з військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного року у розмірі 1,73 грн.

Проте, у строки, встановлені нормами Податкового кодексу України, вказані суми самостійно задекларованих податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, та з військового збору відповідачем в добровільному порядку сплачені не були.

Станом на момент розгляду справи за вказаними деклараціями рахується заборгованість у загальному розмірі 821,33 грн, в тому числі 765,71 по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, та 55,62 грн по військовому збору.

Також судом встановлено, що у період з 29.05.2014 по 19.06.2014 працівником ДПІ у м. Полтаві проведено документальну планову виїзну перевірку ФО-П ОСОБА_1, рнок НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, результати якої оформлено актом від 26.06.2014 №4041/16-01-17-01-11/НОМЕР_1.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом 07.07.2014 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким відповідачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у загальному розмірі 28058,96 грн, з яких 18705,97 грн за основним платежем та 9352,99 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення вказаного податкового повідомлення-рішення) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Податкове повідомлення-рішення від 07.07.2014 № вручене ФО-П ОСОБА_1 07.07.2014, про що свідчить підпис останнього на корінці зазначеного рішення.

Пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Податкове повідомлення-рішення від 07.07.2014 № оскаржувалося відповідачем в судовому порядку. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.12.2014 у справі №816/4452/14 позовну заяву ФО-П ОСОБА_1 залишено без розгляду. Вказана ухвала набрала законної сили 31.12.2014.

Станом на момент розгляду справи за вказаним податковим повідомленням-рішенням рахується заборгованість в розмірі 24360,52 грн, з яких 16234,71 грн за основним платежем та 8125,81 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

21.10.2015 працівником ДПІ у м. Полтаві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб згідно додатку 5 до податкової декларації про майновий стан та доходи № від 03.02.2014 ФО-П ОСОБА_1, рнок НОМЕР_1, результати якої оформлені актом від 21.10.2015 №5755/16-01-17-05/НОМЕР_1.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом 21.10.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 154,56 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 21.10.2015 № вручене ФО-П ОСОБА_1 під підпис, який міститься у корінці зазначеного рішення.

Крім цього, 29.02.2016 працівником ДПІ у м. Полтаві проведено аналіз облікової картки особового рахунку в АІС "Податковий блок" ФО-П ОСОБА_1, рнок НОМЕР_1, з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за актом документальної планової виїзної перевірки від 26.06.2014 №4041/16-01-17-01-11/НОМЕР_1. Результати аналізу оформлені актом від 29.02.2016 №554/16-01-13-05-10/НОМЕР_1.

На підставі акту перевірки від 29.02.2016 №554/16-01-13-05-10/НОМЕР_1 контролюючим органом 29.02.2016 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 387,45 грн.

За приписами пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент винесення вказаного податкового повідомлення-рішення) у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Податкове повідомлення-рішення від 29.02.2016 № направлялося на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та повернулося до контролюючого органу з відміткою відділу поштового зв'язку від 04.04.2016 "за закінченням терміну зберігання". З огляду на положення пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вказане податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків 04.04.2016.

Доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень від 21.10.2015 № та від 29.02.2016 №, а також їх оскарження до суду судом не виявлено.

Отже, суд не знаходить правових підстав та фактичних даних для висновку про те, що податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві від 07.07.2014 №, від 21.10.2015 № та від 29.02.2016 № порушують права та охоронювані законом інтереси ФО-П ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин і тому не створюють для нього обов'язку виконати їх владні приписи у частині сплати грошових зобов'язань та штрафних санкцій.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

На підставі положень статті 129 Податкового кодексу України контролюючим органом відповідачу нараховано пеню по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, у розмірі 1686,63 грн.

З огляду на викладене, загальна сума заборгованості ФО-П ОСОБА_1 по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, та по військовому збору становить 27410,49 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, суму грошових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, у розмірі 27354,87 грн та військовому збору у розмірі 55,62 грн правомірно віднесено контролюючим органом до складу податкового боргу відповідача.

Згідно положень статті 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення податкової вимоги) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Встановлено, що на виконання приписів статті 59 Податкового кодексу України контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 29.05.2015 №539-23, яку надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача, та повернуто поштовим відділенням до відправника із зазначенням причини невручення - "за закінченням терміну зберігання".

В силу положень пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вимога вважається врученою відповідачу.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріали справи не містять доказів оскарження вказаної вимоги.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні. Натомість, наявні у матеріалах справи облікові картки особового рахунку відповідача по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, та по військовому збору свідчать про наявність у останнього податкового боргу з даних видів податків у загальному розмірі 27410,49 грн.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи зазначену норму, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення суми податкового боргу з платника податку - фізичної особи.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Полтавській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000, рнокпп НОМЕР_1), третя особа - Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, Полтавська область, 36008, ), про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36000, рнокпп НОМЕР_1) суму коштів за податковим боргом:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, у розмірі 27354,87 грн (двадцять сім тисяч триста п'ятдесят чотири гривні вісімдесят сім копійок) на розрахунковий рахунок 6002, код бюджетної класифікації платежу 11010500, одержувач УК у м. Полтаві, ЗКПО 38019510, банк одержувача Казначейство України, МФО 899998;

- з військового збору в розмірі 55,62 грн (п'ятдесят п'ять гривень шістдесят дві копійки) на розрахунковий рахунок 6002, код бюджетної класифікації платежу 11011000, одержувач УК у м. Полтаві, ЗКПО 38019510, банк одержувача Казначейство України, МФО 899998.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2