Справа № 813/4978/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2018 року

Київ

справа № 813/4978/17

провадження № К/9901/54677/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І., перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа - Державна міграційна служба України про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

27 червня 2018 року зазначена касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

Верховний Суд ухвалою від 9 липня 2018 року залишив касаційну скаргу без руху з підстав її невідповідності статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції касаційної скарги із зазначенням обґрунтування вимог до суду касаційної інстанції вказавши, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, а також надання документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі.

Копію зазначеної ухвали заявник отримав 18 липня 2018 року.

6 серпня 2018 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 у новій редакції, а також клопотання останнього про зменшення розміру судового збору.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов'язком суду, а повноваженням за певних обставин.

При цьому в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов'язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд, що вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги), встановивши за результатом розгляду відповідного клопотання наявність установленої законом підстави для зменшення тягаря несення судових витрат та дійшовши висновку про необхідність реалізації такого свого права, самостійно, зважаючи на наявні обставини, визначає спосіб зменшення цього тягаря. Визначення способу зменшення тягаря несення судових витрат є прерогативою відповідного суду.

Клопотання заявника про зменшення розміру судового збору мотивовано скрутним матеріальним становищем.

Втім, на підтвердження цієї обставини автор касаційної скарги надав повідомлення на оплату послуг теплопостачання.

Належних і допустимих доказів на підтвердження майнового стану, як то довідка органу доходів і зборів тощо, заявник не надав.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Таким чином, станом на 16 серпня 2018 року заявник не усунув недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення її без руху.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 169, 332 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зменшення розміру судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі № 813/4978/17 повернути особі, яка її подала.

Роз'яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Смокович