Справа № 826/23884/15
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2018 року

Київ

справа №826/23884/15

провадження №К/9901/7692/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., провівши в касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куренного Олександра Вікторовича про визнання дії та бездіяльність протиправними, зобов'язати вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б. від 28 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Гром Л.М., Бєлової Л.В., Міщука М.С. від 10 лютого 2016 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Відповідач-1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куренного Олександра Вікторовича (надалі - Відповідач-2) про визнання дій Відповідача-2 з приводу нарахування штрафних санкцій за розрахунком від 28.07.2015 року - протиправними; визнання бездіяльності з приводу відмови в припиненні державної реєстрації іпотеки на вимогу позивача на підставі розрахунку від 28.07.2015 року - протиправною; зобов'язання Відповідача-2 вчинити дії - припинити держану реєстрацію іпотеки (на підставі вимог ч.9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч.1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») квартири, за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Позивачу на праві власності; стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за бездіяльність його працівника ОСОБА_3 завданої моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року, з задоволенні позовних вимог відмовлено.

3. Суди виходили з того, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21.09.2015 року у справі № 760/11818/15-ц відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» вчинити дії. Зазначеним рішенням встановлено факт наявності заборгованості за Кредитним договором № 08Ф-84 від 19.05.2008 року. З огляду на зазначене, суди дійшли висновку про відсутність порушених прав позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

5. Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди, приймаючи оскаржувані судові рішення, не досліджували питання правомірності та обґрунтованості вимог ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», наданого відповідачами по справі розрахунку такої заборгованості та не врахували заперечень позивача по справі. Суди, в порушення вимог частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного на час винесення рішень), встановили факт наявності заборгованості позивача за кредитним договором № 08Ф-84 від 19.05.2008 на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.09.2015 року у справі № 760/11818/15-ц та не надали оцінки доводам та доказам, наданим позивачем по справі.

6. Позивачем та Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куренним Олександром Вікторовичем подано клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що, виходячи із системного аналізу діючих норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку. Оскільки ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним, дану справ не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Позивач просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2016 року та закрити провадження у справі.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

7. Відповідно до частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

8. Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

9. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

10. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

11. Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04) зазначив, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві … керується законом, що приймається парламентом» (Zand v. Austria № 7360/76); фраза «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96); суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані (Posokhov v. Russia № 63486/00, Fedotova v. Russia № 73225/01).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Враховуючи, що учасник справи оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів приходить до висновку про те, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» Куренного Олександра Вікторовича про визнання дії та бездіяльність протиправними, зобов'язати вчинити дії - передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В.Коваленко

Судді: Я.О.Берназюк

М.І.Гриців