Справа № 522/20413/16-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/20413/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача та просить зобов'язати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради затвердити Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 від 20 жовтня 2015 року, виконаного та затвердженого експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_3; зобов'язати відповідача здійснити необхідні заходи щодо зняття категорії «аварійна» з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та виключення її зі списку аварійних на підставі Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири, від 20 жовтня 2015 року виконаного та затвердженого експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_3

При цьому посилається на те, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 10.02.1976 року. Квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеса, вона має право на користування нею на підставі договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 23 вересня 2014 року.

З метою приватизації вказаної квартири вона звернулась до КП «Міське агентство з приватизації житла» де їй була надана довідка від 25.08.2015 року, що зазначена квартира не приватизована. При зборі необхідних для приватизації документів в дільниці № 4 КП ЖКС «Фонтанський» їй була надана довідка за підписом начальника дільниці, що квартира в якій вона мешкає визнана аварійною відповідно до Рішення виконавчого комітету Приморської районної Ради депутатів трудящих № 329 від 08.06.1977 року, а відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації квартири, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей).

Вказане Рішення було винесено на підставі технічного висновку № 155/ІІ 382/2855-1122 від 07.12.1976 року Одеського філіалу інституту «Укржилремпроект» щодо визначення технічного стану житлових приміщень.

Ніяких заходів, передбачених діючим законодавством у зв'язку з аварійністю вказаної квартири з боку органів місцевого самоврядування Приморського району м. Одеси, будь-то відселення, реконструкція чи капітальний ремонт, не проводилось.

З моменту визнання квартири за адресою: АДРЕСА_1 аварійною в ній неодноразово проводився ремонт у т.ч. капітальний силами родини ОСОБА_2 та самою позивачкою.

Після того, як вона дізналася про те, що квартира, в якій вона мешкає значиться у списках як аварійна, на її замовлення експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_3 було проведено технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, про що складено відповідний Звіт у висновках якого зазначено, що загальний сумарний стан квартири відноситься до технічного стану ІІ категорії (задовільне).

Вона звернулася до Приморської районної адміністрації та просила затвердити вказаний Звіт, проте їй було відмовлено з посиланням на те, що в документах відображена самовільна реконструкція вказаної квартири.

Вважає, що така відповідь не має ніяких законодавчих підстав є незаконною та порушує її житлові та майнові права.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити. В останнє судове засідання представник позивачки не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В останнє судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року позов задоволено. Зобов'язано Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради затвердити Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 від 20 жовтня 2015 року виконаного та затвердженого експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_3 Зобов'язано Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради здійснити необхідні заходи щодо зняття категорії «аварійна» з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та виключення її зі списку аварійних на підставі Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири, від 20 жовтня 2015 року виконаного та затвердженого експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_3

На вказане рішення Приморська районна адміністрація Одеської міської ради подала апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року та в позовних вимогах ОСОБА_2 відмовити. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 року є протиправним та суперечить чинному законодавству України.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, проте про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА :

23.09.2014 року між Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради (Наймодавець) та ОСОБА_2 (Наймач) було укладено договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду (а.с.8).

Згідно п.1.1. Договору Наймодавець надає Наймачу у безстрокове користування квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до довідки КП «Міське агентство з приватизації житла» від 25.08.2015 року ОСОБА_2 участі в приватизації житла за адресою: Одеса, АДРЕСА_1 - не приймала. Станом на 15.03.2016 року квартира АДРЕСА_1 не приватизована (а.с.9).

Згідно довідки Дільниці № 4 КП ЖКС «Фонтанський» від 17.09.2015 року на підставі рішення № 200 від 01.04.1977 року квартира АДРЕСА_1 (як й будинок в цілому) значиться в списках аварійних (а.с. 10).

Квартиру АДРЕСА_1 було визнано такою, що знаходиться в аварійному стані та до проживання не придатна Рішенням виконавчого комітету Приморської районної Ради депутатів трудящих № 329 від 08.06.1977 року (а.с.11-12).

Вказане Рішення було винесено на підставі технічного висновку № 155/ІІ 382/2855-1122 від 07.12.1976 року Одеського філіалу інституту «Укржилремпроект» щодо визначення технічного стану житлових приміщень (а.с.13-14).

Згідно «Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта», а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, від 20 жовтня 2015 року, виконаного та затвердженого експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_3 загальний сумарний стан квартири відноситься до технічного стану ІІ категорії (задовільне) (а.с.17-19).

Як вбачається з листа за підписом Голови Приморської районної адміністрації Одеської міської ради Жаданової Л.І., адресованого ОСОБА_2, зазначено наступне. Згідно звернення ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо питання про затвердження технічного звіту про стан будівельних конструкцій та комунікацій квартири АДРЕСА_1 додатково повідомлено. Так, відповідно до наданого заявницею технічного паспорту на квартиру від 19.08.2015 року, виготовленого КП «Міське агентство з приватизації житла», відображена наявність самовільно прибудованих приміщень (прибудов), площею - 4,8 кв.м. та 2,0 кв.м., що підтверджує факт самовільної реконструкції вказаної квартири. З метою недопущення порушення чинного законодавства у сфері містобудування, ОСОБА_2 необхідно здати до експлуатації самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1. Враховуючи наведено прийняти позитивне рішення за зверненням ОСОБА_2 не вважається можливим (а.с.20).

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до абзацу першого преамбули Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (нормативно-правовий акт № 2482-ХІІ від 19.06.1992 року), саме цей законодавчий акт визначає правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання.

У статті першій цього Закону, значиться, приватизація державного житлового фонду (далі також - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. До державного житлового фонду Закон відносить житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно до норм пунктів першого та другого статті 2 Закону № 2482-ХІІ до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

При цьому частиною 2 статті 2 вище вказаного Закону визначено, що не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з частиною 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Приморська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створена нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Приморського району м. Одеси у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 1934-VІІ від 26.04.2017 року (далі - Положення).

Відповідно до вимог ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що органи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в рамках повноважень та способом, передбаченим Конституцією України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Як зазначає апелянт в своїй апеляційній скарзі, згідно Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017 року № 1934-VІІ, райадміністрація не наділена повноваженнями стосовно здійснення заходів щодо зняття категорії «аварійне» з жилих приміщень та затвердження технічного Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж квартир.

Квартиру АДРЕСА_1 було визнано такою, що знаходиться в аварійному стані, рішенням виконавчого комітету Приморської районної Ради депутатів трудящих від 08.06.1977 року № 329.

Згідно ч.1 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житло-комунального господарства, а саме до них входять управління об'єктами житлово-комунальної власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно п.3 Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затверджене Постановою Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 року № 189.

Обстеження стану жилих будинків провадиться інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості. У разі необхідності до обстеження жилих будинків залучаються фахівці проектних і науково-дослідних організацій та органів і закладів санітарно-епідеміологічної служби.

Як зазначає апелянт, позивач по справі не залучав Приморську районну адміністрацію до обстеження квартири АДРЕСА_1, тобто, як вважає апелянт, райадміністрація не може посвідчувати будь якій звіт, в тому числі «Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж», виконаного та затвердженого експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що посилання позивача в обґрунтування заявлених вимог на звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, від 20 жовтня 2015 року, виконаного та затвердженого експертом з технічного обстеження будівель та споруд ОСОБА_3 загальний сумарний стан квартири відноситься до технічного стану ІІ категорії (задовільне), не могло слугувати підставою щодо задоволення позовних вимог, так як зазначене не змінює статусу будинку, як аварійного, в якому знаходиться зазначена квартира.

Крім того, колегія суддів зазначає, що звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, а саме квартири, виготовлений без не залучення відповідача по справі, крім того ним також не враховано, що вищезазначена квартира самовільно реконструйована.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо вимог апелянта про стягнення з ОСОБА_2 на користь Приморської районної адміністрації судові витрати за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що підстави, передбачені ст.139 КАС України, для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст.317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року скасувати, ухвалити у справі №522/20413/16-а нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.