Справа № 817/1622/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/1622/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "01" березня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг третя особа: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень , -

суддя в 1-й інстанції - Махаринець Д.Є.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання протиправними та скасування рішень від 20.09.2016 №31484361 про відмову у скасуванні права власності розділу, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1; від 20.09.2016 №31484356 про відмову у скасуванні права власності розділу, розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, та скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_4

01 березня 2018 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони особам, наділеним повноваженнями здійснювати державну реєстрацію права власності, вчинять будь-які дії, спрямовані на реєстрацію припинення права власності за оспорюваними записами та/або перехід такого права власності.

Свою заяву обґрунтовував тим, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наступного переходу права власності на об'єкт нерухомого майна (житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою) АДРЕСА_1 та/або зміну його складових частин, оскільки у випадку задоволення судом позовних вимог позивача ОСОБА_3 виконання такого судового рішення буде неможливе.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони особам, наділеним повноваженнями здійснювати державну реєстрацію права власності, вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію припинення права власності та/або перехід права власності, в тому числі реєстрації іпотек:

- на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 загальною площею 109,8кв.м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01 (номер запису про право власності 9007698), зареєстроване за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

- на земельну ділянку в АДРЕСА_1 загальною площею 0,1га, з кадастровим номером НОМЕР_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1 (номер запису про право власності 9007341), зареєстроване за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до набрання законної сили судовим рішенням у справі №817/1622/17.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати дане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач не має права власності на дані об'єкти, оскільки ці обставини встановлені рішенням Рівненського міського суду від 07.06.2016 року і поданий позов позивачем є явно безпідставним.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Матеріли справи свідчать, що рішенням Рівненського міського суду від 29.05.2012 у справі №2-7638/11 визнано за ОСОБА_4 право власності, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0,1000га в АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після ОСОБА_6

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 27.02.2014 (провадження №22-ц/787/16/134), яке набрало законної сили 27.02.2014, скасовано рішення Рівненського міського суду від 29.05.2012 у справі №2-7638/11.

11.03.2015 приватним нотаріусом Матвєєвою О.В. здійснено реєстрацію договору дарування від 11.03.2015 за №470 (індексний номер 19924363), згідно з яким право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2, про що 11.03.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про право власності №9007698.

В той же день приватним нотаріусом Матвєєвою О.В. здійснено реєстрацію договору дарування від 11.03.2015 за №468 (індексний номер 19923688), згідно з яким право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2, про що 11.03.2015 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис про право власності №9007341.

На думку автора заяви про забезпечення позову дані обставини є достатньою підставою для звернення до суду із позовом та із заявою про забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у даному випадку буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Також суд вказав на те, що заходи, про які просив позивач, відповідали предмету адміністративного позову, з яким він МАЄ НАМІР ЗВЕРНУТИСЯ, є співмірними із заявленими позивачем вимогами та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища.

Надаючи юридичну оцінку прийнятому рішенню колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи із змісту даної статті слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно ч.4 ст.150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо подачі завідомо безпідставного позову, оскільки суд апеляційної інстанції перевіряє виключно законність спірної ухвали та не може наперед давати оцінку підставам та обставинам законності звернення позивача до суду.

Водночас суд не може погодитися з тим, що судом першої інстанції дотримано вимоги процесуального законодавства, при ухваленні спірної ухвали та належним чином обґрунтовано необхідність застосування обраних заходів забезпечення заходів забезпечення позову.

З тексту спірної ухвали слідує, що заходи забезпечення позову застосовані судом начебто до подання позовної заяви. Натомість з матеріалів справи слідує, що справа у провадженні суду перебувала з грудня 2017 року (дата відкриття провадження), а самі заходи забезпечення позову вжиті лише 01.03.2018 року.

Тобто у продовж розгляду зазначеної справи ні суд, ні позивач не вбачали жодної небезпеки задля збереження певного існуючого становища сторін, як і не вбачали необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Більше того, з самої ухвали слідує, що реєстраційні дії були вчинені на підставі договорів дарування, укладених ще 11.03.2015 року і це становище сторін не зазнавало жодних змін по даний час.

Відтак, суд апеляційної інстанції не вбачає зі спірної ухвали жодних мотивів, які давали б підстави для забезпечення позову, тим більше з огляду на те, що рішенням Рівненського міського суду від 07.06.2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання цих договорів дарування від 11.03.2015 року недійсними.

Фактично суд обмежився цитуванням певних норм права та встановлених ним обставин та не навів жодного обґрунтування, з яких мотивів він застосував обрані ним заходи забезпечення позову та для якої мети.

Згідно ст.317 КАС України суд апеляційної інстанції підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У даному випадку колегія суддів вбачає наявними усі з наведених підстав для скасування спірної ухвали.

З цих підстав суд задовольняє подану апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "01" березня 2018 р. скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського регіонального центру надання адміністративних послуг про визнання протиправними та скасування рішень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "20" серпня 2018 р.