Справа № 521/8049/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 521/8049/17

Категорія: 5.2

Головуючий в 1 інстанції: Мазун І.А.

Час і місце ухвалення: 14:01 год, м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Бітова А. І.

ОСОБА_1

при секретарі Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Державної фіскальної служби на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0227//17 від 17.05.2017р.

Позов обґрунтований пропуском строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки ввезення автомобілю відбулось у березні 2016 року та митниці з травня 2016 стало відомо про вчинення ним правопорушення з листа Управління Служби безпеки України в Одеській області від 10.05.2016 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил - задоволено.

Скасовано постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби від 17 травня 2017 року у справі про порушення митних правил № 0227//17, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 492350,94 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця ДФС подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що оскаржуване рішення було винесено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач при ввезені транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_1 мав статус резидента в розумінні Митного кодексу, та при ввезені на митну територію України автомобіля іноземної реєстрації, предявивши паспорт громадянина ОСОБА_3, своїми діями неправомірно розраховував на звільнення від сплати митних платежів. Також апелянтом зазначено, що строк притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил не є пропущеним, оскільки правопорушення є триваючим.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.05.2017 р. Одеською митницею ДФС було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0227//17, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності на підставі ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 492350,94 грн.

В постанові про порушення митних правил № 0227//17 від 17.05.2017р., яка була складена на підставі протоколу про порушення митних правил № 0227//17 від 04.03.2017р., зазначено, що 04.03.2017р. приблизно об 11 год. 30 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Виноградівка» митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС прибув легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 1995 року виготовлення, країна реєстрації ОСОБА_3, який прямував з України (м. Ізмаїл) до ОСОБА_3 (м. Софія) під керуванням ОСОБА_2

Під час перевірки вказаного автотранспортного засобу було встановлено, що згідно листа Управління Служби безпеки України в Одеській області від 10.05.2016р. № 65/27/803нт позивач, має паспорт громадянина України № КМ449783, а також паспорт громадянина ОСОБА_3 №382022474, однак фактично проживає на території України, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Кирова, буд. 1.

За інформацією, наявною в базі даних ПІК «Інспектор - 2006» ТІ ЄАІС ДМСУ, встановлено, що ОСОБА_2 було ввезено на митну територію України 08.03.2016р. о 10 год. 40 хв. через відділ митного оформлення № 3 пункту пропуску «Табаки» митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ДФС легковий автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 1995 року виготовлення, країна реєстрації ОСОБА_3, використовуючи паспорт громадянина ОСОБА_3 № BGR 382022474, а тому відносно позивача було складено оспорювань рішення.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил від № 0227/500000000/17 від 17 травня 2017 року підлягає скасуванню, оскільки прийнята посадовою особою відповідача поза межами строків, що передбачені чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, згідно п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

При цьому, якщо громадянин України набув громадянство іншої держави, то не позбавляється при цьому українського громадянства і в правових відносинах з Україною надалі визнається лише як громадянин України.

Як вбачається з положень Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 р. №201, документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Таким чином, визначення резидентського статусу осіб та пропуск на митну територію України транспортних засобів, що ввозяться громадянами в режимі тимчасового ввезення, здійснюються за умови дотримання вимог зазначених актів законодавства.

Оскільки у позивача наявний як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина ОСОБА_3, та він має постійне місце проживання на території України, то відповідно до норм чинного законодавства України, він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, має статус громадянина - резидента та на території України повинен користуватись документами громадянина України, що передбачені чинним законодавством України.

Згідно положення ч. 3 ст.380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Статтею 74 Митного кодексу України передбачено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України. Для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

У відповідності до п.1 ст.377 Митного кодексу України, товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Відтак, у разі ввезення «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 1995 року виготовлення, країна реєстрації ОСОБА_3, на митну територію України, відповідно до ч.3 ст.380 МК України, позивачу необхідно було б сплатити до Державного бюджету України митні платежі.

Тобто, позивач, маючи статус "громадянина-резидента" (паспорт громадянина України № КМ 449783) вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом надання паспортного документу громадянина ОСОБА_3 на ім'я "ОСОБА_2 Б." № BGR 382022474, в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 1995 року виготовлення, країна реєстрації ОСОБА_3, використовуючи паспорт громадянина ОСОБА_3 № BGR 382022474, в режимі "тимчасове ввезення", згідно положень ст.380 Митного кодексу України в порядку, передбаченому для «громадян-нерезидентів».

Отже, зазначені дії позивача мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, тобто дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачено адміністративну відповідальність у випадку заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Вчинення правопорушення позивачем стверджується протоколом про порушення митних правил № 0227//17 від 04.03.2017р., даними ПІК"Інспектор-2006", ЄАІС ДМСУ, поясненням позивача, інформацією з листа Управління служби безпеки України в Одеській області від 10.05.2016 року.

Таким чином, позивачем порушені вимоги ст.485 Митного кодексу України при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації. Надаючи паспорт громадянина ОСОБА_3, позивач вчинив зазначені дії з метою ухилення від сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Водночас, наявний факт порушення митним органом строків притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, що вірно встановлено судом першої інстанції та з даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 467 Митного кодексу України передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст. 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Виходячи з аналізу норм ст. 467 Митного кодексу України, законодавець визначив строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України - шість місяців з дня виявлення.

Як вбачається із матеріалів справи, датою виявлення правопорушення, вчиненого позивачем, є дата отримання офіційного листа Управління Служби безпеки України в Одеській області від 10.05.2016р. № 65/27/803нт, а саме 12.05.2016 року. І саме з цієї дати починається відлік шестимісячного строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином Одеській митниці ДФС про вчинене позивачем порушення митних правил стало відомо 12 травня 2016 року, а не 04.03.2017 року, в день складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача, як зазначає апелянт .

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що позивач мав бути притягнутий Одеською митницею до відповідальності за порушення митних правил не пізніше 12.11.2016 року .

За таких обставин, оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил підлягає скасуванню, оскільки прийнята посадовою особою відповідача поза межами строків, що передбачені чинним законодавством України.

Колегія суддів звертає увагу, що контроль за ввезенням автомобілів здійснюється митними органами у встановленому законом порядку, в тому числі за допомогою програмно-інформаційних комплексів. Відповідачем не надано доказів вчинення будь-яких дій у період з травня 2015 року до листопада 2016 року, направлених на притягнення позивача до адміністративної відповідальності, як то, виклик особи, складання протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень, витребування необхідних документів та інше.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 21 серпня 2018 року .

Головуючий суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова