Справа № 809/647/18
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2018 р. справа № 809/647/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.,

за участю секретаря судового засідання Волочій Л.І.,

представника позивача - Кіт Р.С., Тепак Л.П.,

представника відповідача - Токар В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ",

до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області,

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 01.03.2018 та №, № від 30.03.2018, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ" (далі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 01.03.2018, №, № від 30.03.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем за результатами проведених невиїзних документальних перевірок, які ґрунтуються на безпідставних висновках прийнято неправомірні податкові повідомлення-рішення про збільшення грошових зобов'язань, які підлягають до скасування.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1-2).

В судовому засіданні 18.05.2018 суд протокольною ухвалою, повернув без прийняття до розгляду подану позивачем заяву про збільшення позовних вимог, оскільки така заява подана позивачем після першого судового засідання у справі, що розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а також враховуючи те, що позивачем до суду не подано доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, вказаних в позовній заяві, відповіді на відзив від 07.05.2018 року (т.1, а.с.98-103), письмових поясненнях (т.2 а.с.43-50, та а.с.67-71), надали аналогічні за їх змістом пояснення. Суду пояснили, що у період з 2015 року по 2018 рік ТОВ «АС ТІМ» було ввезено на митну територію України товар «Марміт настільний, призначений для підігріву готових страв», «Настільна електрична супниця» (ставка мита 0%) у товарній позиції УКТЗЕД а також товар за кодом УКТЗЕД (ставка мита 0%) «Візок сервірувальний, з нержавіючої сталі, призначений для переміщення на підприємствах громадського харчування продуктів, готових страв, напоїв та посуду». Зазначили, що за результатами проведеної податковим органом невиїзної документальної перевірки, відповідачем зроблено висновок про неправильну класифікацію ТОВ "АС ТІМ" імпортованого товару та прийнято оскаржені податкові-повідомлення рішення. Вказали, що оскільки орган ДФС прийняв вантажні митні декларації та пропустив товар на митну територію України, то в подальшому у відповідача не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань з ввізного мита та ПДВ. Звернули увагу суду, що у відповідача також не було передбачених чинним законодавством України підстав для проведення вищевказаної перевірки. Зазначили, що відповідно до текстового опису товарної позиції УКТЗЕД до неї включаються машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням, (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матерiалiв шляхом змiни температури, наприклад, нагрiванням, варiнням, пiдсмажуванням, дистиляцiєю, ректифiкацiєю, стерилiзацiєю, пастеризацiєю, пропарюванням, сушiнням, випарюванням, конденсацiєю або охолодженням, крiм машин або обладнання, призначеного для використання у побутi; неелектричнi водонагрiвачi безінерційні або теплові водяні акумулятори: неелектричнi водонагрiвачi безінерційні або теплові водяні акумулятори, а тому імпортований товар включено позивачем до даної позиції згідно вимог чинного законодавства. Враховуючи наведене, просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав з мотивів, наведених у відзиві на позов (т.1 а.с.73-74), додаткових поясненнях (т.2 а.с.55-57). Вказав, що на підставі наказів ГУ ДФС в Івано-Франківській області за №220 від 08.02.2018, №42 від 05.03.2018 проведено документальні невиїзні перевірки ТОВ «АС ТІМ» з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. За результатами перевірок складено акти від 16.02.2018 №3/09-19-14-04/38712654 та від 15.03.2018 №6/09-19-14-04/3812654, якими встановлено факт неправильного визначення класифікації позивачем при митному оформлені імпортованого товару, що призвело до заниження ставки ввізного мита і відповідно до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Внаслідок цього податковим органом дані товари класифіковано самостійно. Так, з урахуванням положень основних правил інтерпретації (ОПІ) приміток до товарної позиції 8419 УКТЗЕД, до товарної групи 85 УКТЗЕД, до товарної позиції 8516 УКТЗЕД товар «марміт настільний електричний» та «електрична настільна супниця (марміт перших страв)» підлягає класифікації у товарній підкатегорії (ставка мита - 10%). Зазначив, що підхід до класифікації аналогічних товарів у товарній позиції 8516 за кодом підтверджується обов`язковою тарифною інформацією (ВТІ) митної адміністрації Республіки Польща від 28.11.2017 №PLBTIWIT-2017-000030. З урахуванням викладеного вважає, що оскільки ввезений ТзОВ «АС ТІМ» товар «Марміт настільний електричний» та «Електрична настільна супниця (марміт перших страв), призначений виключно для нагрівання води, то його слід класифікувати у товарній позиції 8516 УКТЗЕД. Крім того, з урахуванням положень ОПІ, пункту 1 пояснень товарної позиції 9403УКТЗЕД, до товарної групи 87 УКТЗЕД, до товарної позиції 8716 УКТЗЕД, товар «Візок сервірувальний, з нержавіючої сталі, призначений для переміщення на підприємствах громадського харчування продуктів, готових страв, напоїв та посуду» підлягає класифікації у товарній під категорії ставка мита (10%). Відповідно до бази даних АСМО «Інспектор-2006» на Івано-Франківській митниці здійснюється митне оформлення ідентичних товарів платником ПП «Європрофтек» з 2016 по 2018 рік «ручний візок транспортувальний, для продуктів харчування, матеріал нержавіюча сталь з полицями» у товарній під категорії (ставка мита 10%). Звернув увагу суду на те, що наказом ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 25.04.2018 №584 в силу вимог п.1 ст.55 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № та № від 30.03.2018 року скасовані. На його думку, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті ГУ ДФС в Івано-Франківській області у відповідності до положень чинного законодавства, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, відзив на позовну заяву, суд встановив таке.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 08.02.2018 №220, проведена невиїзна документальна перевірка ТОВ «АС ТІМ» з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, за кодами УКТЗЕД та в період з 01.02.2015 по 01.02.2018 року.

Підставою для проведення перевірки були листи ДФС України від 31.01.2018 року за №2021/7/99-99-14-04-02-17, від 08.02.2018 року за №3834/7/99-99-14-04-02-17 та Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України від 25.01.2018 року за №175/99-99-19-03-01-18, від 01.02.2018 за №244/99-99-19-03-01-18, щодо невірної класифікації товарів за кодом УКТЗЕД «Електричний марміт настільний для підігріву готових страв», «Електрична настільна супниця (марміт перших страв)(т.1, а.с.76-83).

За наслідками проведеної перевірки складено акт за № 3/09-19-14-04/38712654 від 16.02.2018 (т.1, а.с.17-26), згідно висновків якого позивачем допущено порушення:

- занижено податкове зобов`язання по сплаті мита, та податку на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 19994,77 грн., в тому числі: ч.4 ст.69 Митного кодексу України, Закону України «Про Митний тариф України», правил 1-6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Закону України «Про Митний тариф України» в частині правильності класифікації товару при митному оформленні, застосуванні при цьому заниженої ставки ввізного мита, що призвело до заниження ввізного мита на суму 16662,32 грн.;

- пп.54.3.6 п.54.3 статті 54, пп. в) п.185.1 ст.185, п.187.8 статті 187 та п.190.1 статті 190 Податкового кодексу, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 3332,45 грн.

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 01.03.2018 року:

- за №, відповідно до якого ТОВ "АС ТІМ" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на території України товарів мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 4 165, 56 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 3332,45 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 833,11 грн. (т.1, а.с.29);

- за №, відповідно до якого ТОВ "АС ТІМ" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності у розмірі 20 827, 90 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 16662,32 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 4165,58 грн. (т.1, а.с.30).

Щодо правомірності прийняття вищевказаних податкових повідомлень-рішень, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України, який відповідно і врегульовує спірні правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визначення розміру митних та податкових платежів.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень, тощо.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 № 1085/21397; далі - Порядок), контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з цим Порядком декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Розділом ІІІ вказаного Порядку встановлено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до Митного кодексу України.

Посадові особи підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У випадку, передбаченому підпунктом "а" абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом "б" абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами "б", "в" абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

Отже, відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Відповідно до частини другої статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість здійснення митного контролю після завершення митного оформлення виключно за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Відповідачем не надано будь-яких доказів, щодо подання недостовірних документів позивачем посадовим особам Івано-Франківської митниці ДФС під час здійснення митного контролю та митного оформлення.

Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.

Таким чином, донарахування сум податкових зобов'язань після завершення процедури митного оформлення товарів, можливо виключно у разі умисного подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформації під час митного оформлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.04.2018 у справі №К/9901/593/17, від 08.05.2018 року у справі №808/1341/14, від 15.05.2018 у справі №К/9901/34100/18.

Як встановлено судом, підставою для проведення невиїзної перевірки ТОВ "АС ТІМ" відповідач зазначає статтю 351 Митного кодексу України. Однак, всупереч положень частини другої статті 77 Кодекс адміністративного судочинства України ГУ ДФС в Івано-Франківській області не надала докази на підтвердження наявності підстав, наведених у даній нормі, та обґрунтованої підозри, яка виникла у відповідача, що під час пропуску товарів через митний кордон України було допущено порушення вимог законодавства.

Зокрема імпортований позивачем товар, щодо правильності декларування кодів якого проведена документальна перевірка, пройшов митне оформлення, митні декларації, в яких Товариство задекларувало до ввезення на митну територію України вище вказаний товар за кодом УКТЗЕД та , були прийняті митним органом, та імпортований товар випущений у вільний обіг.

Окрім того, як вже було судом зазначено вище, відповідно до статті 69 Митного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Для цілей класифікації товарів митні органи використовують Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, запровадженої Всесвітньою митною організацією та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Класифікація товарів згідно з УКТЗЕТ провадиться з урахуванням визначальних характеристик товару та Основних правил інтерпретації класифікації товарів та пояснень до УКТЗЕД.

Відповідно до пункту 3 глави «Основні правила інтерпретації УКТЗЕД» Митного тарифу України (далі - Митний тариф України), що є додатком до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII, у разі коли з будь-яких інших причин товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Пунктом 6 глави «Основні правила інтерпретації УКТЗЕД» визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Відповідно до розділу XVI Митного тарифу України до товарної позиції коду 8419 УКТЗЕД включаються: машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагрiванням (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матерiалiв шляхом змiни температури, наприклад, нагрiванням, варiнням, пiдсмажуванням, дистиляцiєю, ректифiкацiєю, стерилiзацiєю, пастеризацiєю, пропарюванням, сушiнням, випарюванням, конденсацiєю або охолодженням, крiм машин або обладнання, призначеного для використання у побутi; неелектричнi водонагрiвачi безінерційні або теплові водяні акумулятори: неелектричнi водонагрiвачi безінерційні або теплові водяні акумулятори.

Тобто, до товарної позиції 8419 включається лише техніка, що не застосовується в побуті, крім безінерційних водонагрівачів і теплових водяних акумуляторів.

Водночас у товарну позицію 8516 включаються електричні водонагрівачі акумулювальні або безінерційні та електричнi нагрівачі занурені; прилади електричнi для обiгрiвання примiщень, ґрунту; електронагрiвальнi апарати перукарськi (наприклад, сушарки для волосся, бiгудi, щипцi для гарячої завивки) або сушарки для рук; праски електричнi; iншi побутовi електронагрiвальнi прилади; елементи опору нагрiвальнi, крiм включених до товарної позицiї 8545.

При цьому, відповідно до пояснень до товарної позиції 8516 конструкції, що складаються з нагрівачів занурюваної дії, постійно змонтовані в цистернах, чанах або інших посудинах, включаються до товарної позиції 8419, крім тих випадків, коли вони розроблені лише для нагрівання води для побутового використання, у таких випадках вони залишаються в цій товарній позиції. Сонячні водонагрівачі також включаються до товарної позиції 8419.

Так, як вбачається з вищевказаних Пояснень до товарної позиції 8516, товари не включаються для даної позиції, якщо вони розроблені лише для нагрівання води для побутового використання, тобто має бути одночасна наявність двох функціональних ознак, а саме: можливість нагрівання води та використання в побуті. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що електронагрівачі, розроблені для нагрівання води, однак призначені для промислового або комерційного використання, тобто не для використання в побуті, не можуть бути класифіковані у товарній позиції 8516.

З огляду на зазначене, суд відхиляє як безпідставне твердження представника відповідача, що так як товар «Електричний марміт настільний для підігріву готових справ» та «Електрична настільна супниця» (марміт перших страв) слід класифікувати у товарній позиції 8516 УКТЗЕД, оскільки електроустаткування включається до даної товарної позиції у випадку коли воно розроблене або для нагрівання води, або для побутового використання, так як дане твердження не відповідає змісту вищезгаданих пояснень.

Податковим органом не надано будь-яких доказів того, що позивачем було ввезено наведений товар не для промислового або комерційного використання, а відповідачем товари класифіковано у позиції 8516 виключно з тієї підстави, що останні призначені для нагрівання і підтримки при необхідній температурі готової їжі гарячою парою.

Тобто в даному випадку має місце лише одна з двох ознак, сукупність яких необхідна для віднесення товару до позиції 8516.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що позивачем не правильно застосовано класифікацію товару щодо митного оформлення товару за кодом УКТЗЕД (ставка мита 0%) - «візок сервірувальний, з нержавіючої сталі, призначений для переміщення на підприємствах громадського харчування продуктів, готових страв, напоїв та посуду» з огляду на наступне.

Відповідно до пояснень до товарної позиції 9403 включаються інші меблі та їх частини, а також частини, що не включаються до попередніх товарних позицій. До неї включаються меблі загального призначення (наприклад, буфети, вітрини, столи, підставки для телефону, письмові столи, секретери, книжкові шафи, інші меблі з полицями (включаючи окремі полиці, представлені з кріпленням для фіксації їх на стіні), а також меблі спеціального призначення.

При цьому, відповідно до опису товарної позиції 8716 УКТЗЕД, до неї включаються причепи та напівпричепи; інші несамохідні транспортні засоби; їх частини.

А відтак, товар оформлений посадовими особами Івано-Франківської митниці «візок сервірувальний, з нержавіючої сталі, призначений для переміщення на підприємствах громадського харчування продуктів, готових страв, напоїв та посуду» класифікується у товарній позиції 9403 УКТЗЕД.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що документальна невиїзна перевірка була проведена податковим органом безпідставно, імпортований позивачем товар віднесено ГУ ДФС в Івано-Франківській області до товарної позиції 8516 УКТЗЕД та позиції 8716 УКТЗЕД протиправно, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за №, № від 01.03.2018 року, підлягають до задоволення.

Також суд зазначає, що кваліфікаційне рішення від 08.06.2018 року № КТ-UA-2018, надане представником відповідача в судовому засіданні, не береться судом до уваги, оскільки таке прийняте Івано-Франківською митницею ДФС 08.06.2018 після подання позову по даній справі.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до Наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 25.04.2018 за №584 скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.03.2018 року за №, №.

Крім того, суд зазначає, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року в адміністративній справі №809/879/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, позов задоволено повністю та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за №, № від 26.04.2018 року, які було винесено на підставі того ж акту перевірки за №6/09-19-14-04/38712654 від 15.03.2018 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та відмови в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 30.03.2018 №, №.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог. Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 881,00 грн., що пропорційно становить 50 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору, згідно з квитанцією №369 від 05.04.2018 року (т.1, а.с. 3).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за № від 01.03.2018 року.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за № від 01.03.2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ" () сплачений судовий збір в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ", (), провулок Ключний, 7, кв. 214, с. Вовчинець, м.Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76491;

Відповідач: Головне управління ДФС в Івано-Франківській області, (), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018

Суддя /підпис/ Скільський І.І.

Рішення складене в повному обсязі 14 серпня 2018 р.