Справа № 161/7993/18
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/4917/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2018 року (рішення ухвалене у м. Луцьк судом у складі головуючого судді Подзірова А.О., повний текст рішення складено 04.06.2018 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Арсенюка Василя Дмитровича про зміну постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Арсенюка Василя Дмитровича про зміну постанови по справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2018 року серія АР №531399.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 травня 2018 року, за адресою м.Луцьк, вул.Глущець,29 інспектором роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Арсенюком В. Д. винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 травня 2018 року серії АР №531399, в якій зафіксовано, що позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Forza, реєстраційний номер НОМЕР_1, 14 травня 2018 року о 22 год. 00 хв. в м. Луцьку по вул. Глушець, 29, керував транспортним засобом у якого в темну пору доби не світила ліва фара ближнього світла, чим порушив п.п. 31.4.3 (б) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Не погодившись з даною постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що відповідач при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1статті 121 КУпАП діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до частини першою статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом,що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності,з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил,норм і стандартів,-тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

П.31.4.3 (б) ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: порушено регулювання фар.

В свою чергу у п.31.4.3 (в) ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що позивач порушив п.31.4.3 (в) ПДР України та керував транспортним засобом в якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Колегія суддів вважає такі, які не можуть бути предметом розгляду в даній справі, оскільки оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.31.4.3 (б) ПДР України, а не за п.31.4.3 (в) ПДР України.

Враховуючи наведене, та оскільки згідно представлених відеоматеріалів встановлено, що позивач не порушував п.31.4.3 (б) ПДР України, що в свою чергу виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за дане порушення ПДР України. Відтак постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 травня 2018 року серії АР №531399 підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зміну постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Так, згідно з статтею 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Положеннями ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже суд, керуючись вимогами законодавства, вправі змінити захід стягнення, передбачений КУпАП, таким чином щоб стягнення не було посилено.

Між тим, частина 1 статті 121 КУпАП не містить іншої санкції, крім штрафу.

За таких обставин підстав для застосування до позивача положень статті 22 КУпАП немає.

Проте в свою чергу відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи все вищенаведене постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 травня 2018 року серії АР№531399 винесена без дотриманням вимог щодо всебічного, об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП та в силу приписів п.3. ч.3. ст.286 КАСУ слід скасувати таку постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то відповідно до ст. 317 КАС України судове рішення слід скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2018 року у справі №161/7993/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 травня 2018 року серії АР№531399, та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Р. М. Гулид
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 15.08.2018 року