Справа № 1740/2225/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

22 серпня 2018 року м. Рівне №1740/2225/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

21.08.2018 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - позивач), до Державної архітектурно-будівельної інспекції Україні в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області (далі - відповідач), про визнання протиправним та скасування рішення про зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті «Капітальний ремонт вулиці Романа Шухевича в м. Рівне, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Романа Шухевича» від 02.10.2017 №РВ 54, прийняте 16.08.2018 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області Боришкевичем Володимиром Петровичем.

Одночасно із поданням позову, позивачем подана заява про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що предметом розгляду справи є протиправність дій відповідача щодо зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті «Капітальний ремонт вулиці Романа Шухевича в м. Рівне, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Романа Шухевича» від 02.10.2017 №РВ 54 від 16.08.2018. В ході проведення відповідачем позапланової перевірки встановлено, що ОСОБА_2 нібито не має права здійснювати технічний нагляд за будівництвом (реконструкцією, капітальним ремонтом) доріг, оскільки кваліфікаційним сертифікатом останнього таке право не передбачене. В обґрунтування виявленого правопорушення відповідач посилається на статтю 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV, зміну №11 до розділу І «Керівники, професіонали, фахівці» випуску 64 «Будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи» Довідника кваліфікаційних характеристик працівників, затверджену наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.08.2017 №192, рішення Атестаційної архітектурно-будівельної комісії від 17.09.2016 (Протокол № 19). Позивач уважає, що таке посилання на нормативно-правові акти, які на думку відповідача були порушені, є неприйнятним, оскільки не дає змогу чітко встановити суть правопорушення. Пунктом 2 зміни №8 до розділу І «Керівники, професіонали, фахівці» випуску 64 «Будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи» Довідника кваліфікаційних характеристик працівників, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.01.2014 № 26, позицію «Інженер з нагляду за будівництвом» у підрозділі «Професіонали» викладено у новій редакції, у зв'язку з чим завдання та обов'язки інженера з технічного нагляду визначаються залежно від його спеціалізації - будівництво автомобільних доріг чи будівництво будівель і споруд. Так, інженер з технічного нагляду за будівництвом автомобільних доріг здійснює контроль за відповідністю якості та обсягів виконуваних будівельно-монтажних робіт проектній документації при будівництві автомобільних доріг загального користування. При цьому, нормативний акт не містить посилання, що обмеження інженера з технічного нагляду визначаються залежно від його спеціалізації - будівництво автомобільних доріг чи будівництво будівель і споруд здійснювати технічний нагляд за будівництвом вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відомчих (технологічних) автомобільних доріг, автомобільних доріг на приватних територіях. Як висновок, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області Боришкевичем Володимиром Петровичем безпідставно кваліфіковано дорогу по вул. Романа Шухевича як автомобільну дорогу загального користування, для здійснення технічного нагляду за якою необхідний кваліфікаційний сертифікат інженера технічного нагляду за будівництвом доріг та протиправно винесено рішення про зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті «Капітальний ремонт вулиці Романа Шухевича в м. Рівне, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Романа Шухевича» від 02.10.2017, №РВ 54 від 16.08.2018.

Вищевказані обставини, як стверджує позивач, свідчать про очевидність протиправності рішення, винесеного суб'єктом владних повноважень, який порушує права та інтереси не тільки позивача, а й несе негативні наслідки для транспортної системи міста Рівного. Звертає увагу суду, що виконання будівельних робіт на об'єкті ««Капітальний ремонт вулиці Романа Шухевича в м. Рівне, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Романа Шухевича» здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, замовником яких є Управління житлово-комунального господарства. З метою виконання будівельних робіт на об'єкті «Капітальний ремонт вулиці Романа Шухевича в м. Рівне, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Романа Шухевича» належним чином та у встановлені строки необхідно виконати роботи по улаштуванню верхнього шару покриття із гарячих асфальтобетонних сумішей на проїжджій частині вулиці Романа Шухевича, влаштування дорожньої розмітки, установлення дорожніх знаків. Як вбачається з вищенаведеного, ремонті роботи на даному об'єкті перебувають у стадії завершення, в тому числі, і в силу сприятливого температурного режиму, оскільки відповідно до технологічного процесу, укладання асфальтобетонного покриття виконується при сприятливих кліматичних умовах (відсутність опадів). Зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті «Капітальний ремонт вулиці Романа Шухевича в м. Рівне, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Романа Шухевича» від 02.10.2017 №РВ 54, спричинить порушення строків виконання робіт - і як наслідок - не закінчення в поточному році завершальних ремонтних робіт, що в свою чергу призведе до утруднення руху транспортних засобів на вул. Романа Шухевича. Крім того, в 2018 році сума бюджетних призначень дозволяє виконати, в повному обсязі, роботи по об'єкту «Капітальний ремонт вулиці Романа Шухевича в м. Рівне, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Романа Шухевича», натомість абсолютно відсутні гарантії щодо виділення бюджетних коштів в 2019 на завершальні ремонтні роботи по цьому об'єкту.

Вважає, що у разі невжиття забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті «Капітальний ремонт вулиці Романа Шухевича в м. Рівне, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Романа Шухевича» від 02.10.2017 №РВ 54, від 16.08.2018, буде завдано шкоду законним правам та інтересам позивача, а також інтересам територіальної громади м. Рівного.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Інститут забезпечення позову регламентовано ст.ст.150-158 КАС України, які закріплюють порядок розгляду заяв, клопотань про забезпечення позову, підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі, зокрема ст. 150, 151 вказаного кодексу.

За правилами частин 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1, 2 статті 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу на те, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, тобто покликане гарантувати виконання рішення адміністративного суду і спрямоване на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Зазначені в ст.150 КАС України підстави забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування фактів та обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій суб'єктом, крім того, суд повинен встановити також ознаки очевидності протиправності рішень чи дій суб'єкта, що прийняв таке рішення чи вчинив ці дії з урахуванням доказів наданих заявником на підтвердження своїх вимог.

Подана заявником заява обґрунтована тим, що останній посилається на очевидну протиправність оскаржуваного рішення. Разом з тим, зазначена заява не містить жодних обґрунтувань з приводу того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В той же час, судом також не встановлено будь-яких обставин щодо наявності підстав для забезпечення позову.

Суд наголошує, що аргументи, викладені у заяві про забезпечення позову є обставинами, які підлягають встановленню на стадії розгляду справи по суті, а не на стадії забезпечення позову.

Забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених ч.2 ст. 150 КАС України.

Натомість, вжиття заходів та забезпечення позову, в даному випадку, може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність рішення відповідача, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких об'єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в справі невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, а також, що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, тому у забезпеченні позову належить відмовити

Керуючись статтями 150-157, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

В забезпеченні позову у адміністративній справі №1740/2225/18 за заявою Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Комшелюк Т.О.