Справа № 806/2081/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Житомир справа № 806/2081/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі: судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати неправомірними дії Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області переглянути подану ОСОБА_1 заяву про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з доданими до неї документами та прийняти рішення з урахуванням того, що ОСОБА_1 належить до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 указував, що Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно та всупереч вимогам чинного законодавства відмовляє йому в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". При цьому зазначає, що 23.04.2018 йому виповнилося 55 років, з 26 квітня 1986 року по даний час він проживав і проживає в населеному пункті віднесеному до зони посиленого радіоекологічного контролю та є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, про що свідчить видане в 14.12.1992 посвідчення серії НОМЕР_1 , а тому вважає, що набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 21 червня 2018 р..

21 червня 2018 р. розгляд справи відкладено до 26 липня 2018 р.

У судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачем направлено до суду клопотання про розгляд справи без участі представника об`єднаного управління.

Також до суду надійшов відзив Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на позов. У вказаному відзиві відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки підстав для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" немає. Заперечення мотивовані тим, що для підтвердження статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач надав посвідчення 4 категорії потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 14.12.1992 видане Олевською районною державною адміністрацією, що суперечить постановам Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501, яка діяла до 1997 р., та від 20.01.1997 № 51 «Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 4 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими передбачено, що видача посвідчень здійснюється обласними державними адміністраціями, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посилаючись на положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, відповідач вважає, що посвідчення без відмітки про перереєстрацію, з тимчасовими вкладками, які станом на 1 жовтня 1998 року не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 23 квітня 2018 року позивачу виповнилося 55 років, у зв`язку з чим він звернувся до Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі зниженням пенсійного віку на 5 років як потерпілому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Листом Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.04.2018 за № 1657/03.2 позивача повідомлено про те, що рішенням начальника № 17 від 13.04.2018 по призначенню пенсії йому відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС.

Зі змісту листа від 13.04.2018 видно, що відповідач дійшов висновку, що підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років немає, оскільки для підтвердження статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачем надано посвідчення видане Олевською районною державною адміністрацією, що суперечить постановам Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501, яка діяла до 1997 р., та від 20.01.1997 № 51 «Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 4 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", де передбачено, що видача посвідчень, зокрема, іншим потерпілим особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється обласними державними адміністраціями, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Позивач, вважаючи, що Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно відмовило йому у призначенні пенсії, чим порушило його права та законні інтереси, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом ураховано наступне.

Згідно зі п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Основного Закону визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі положеннями частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії), умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

У статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, далі - Закон № 796-XII) закріплені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, абзацом першим частини першої вказаної статті Закону № 796-XII визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

В силу приписів пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років зменшення пенсійного віку відбувається на 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії за віком, відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, є факт постійного проживання або роботи на територіях радіоактивного забруднення впродовж обумовленого у вказаному Законі періоду часу.

Згідно зі ч. 3 ст. 55 Закону № 796-XII, призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до положень статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному управлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Приписами пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема:

- документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням статті 55 Закону № 796-XII для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 11 Закону № 796-XII, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

У частині третій статті 65 Закону № 796-XII закріплено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 , звертаючись до відповідача із відповідною заявою про призначення пільгової пенсії, надав посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_2 , видане 14.12.1992 Олевською райдержадміністрацією.

Відповідно до довідки Олевської міської ради Житомирської області від 03 травня 2018 року №2990, позивач з 26.04.1986 по даний час прописаний та постійно проживає в м. Олевськ Житомирської області.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, смт. Олевськ Олевського району Житомирської області відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Отже, позивач станом на 1 січня 1993 року прожив у зоні посиленого радіоекологічного контролю більше чотирьох років.

Наведене відповідачем під сумнів не ставилося, належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії не оспорюється, проте, заперечуючи право позивача на пільгову пенсію відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII, відповідач указує лише на те, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) видано Олевською районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією, як вимагає норма ст. 65 Закону № 796-XII.

Суд ураховує, що частиною 5 статті 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (у редакції, чинній на момент видачі посвідчення позивачу) було передбачено, що видача посвідчень та нагрудних знаків провадиться міністерствами та іншими центральними органами державного управління, виконавчими комітетами міських, районних Рад народних депутатів за списками, затвердженими Радою Міністрів Кримської АРСР, виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501 (у редакції, чинній на момент видачі посвідчення позивачу) було визначено, що видача посвідчень провадиться: народним депутатам України, керівним і відповідальним працівникам Секретаріату Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Верховного Суду України, Генеральної Прокуратури, Вищого Арбітражного Суду, Кабінету Міністрів, а також керівникам центральних органів державної виконавчої влади, представникам Президента України в областях і містах Києві та Севастополі, працівникам підприємств і організацій, розташованих в зоні відчуження - Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; іншим потерпілим і учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання.

В силу приписів 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, видача посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провадиться державними адміністраціями областей.

Разом з цим, слід відмітити, що Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» статтю 2 (визначення категорії зон радіоактивних забруднених територій) та статтю 23 (компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4) цього Закону виключено.

Таким чином, населений пункт, у якому проживає позивач з моменту прийняття названого закону, втратив правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У зв`язку з виключенням обумовленої території проживання позивача із переліку територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач позбавлений можливості отримати посвідчення особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до існуючого порядку.

Отже, позивач фізично позбавлений можливості виправити виявлений відповідачем недолік у виданому йому посвідченні.

Втім, на думку суду, неможливість отримання позивачем відповідного посвідчення не може бути підставою для позбавлення його права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо посилання відповідача у відзиві на положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, відповідно до якого посвідчення без відмітки про перереєстрацію, з тимчасовими вкладками, які станом на 1 жовтня 1998 року не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року, то суд їх вважає безпідставними, оскільки вказане положення стосується лише посвідчень категорії 1, 2, 3 серії А, тоді як позивач має посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_2 .

За наведених обставин, а також ураховуючи те, що посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_2 не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, суд приходить до висновку, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в подібних правовідносинах, в постановах від 06 лютого 2018 року (справа № 287/50/17), від 13 червня 2018 року (справа № 287/96/17-а) та від 24 липня 2018 року (справа №287/45/17-а).

Беручи до уваги викладене та те, що подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, а інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії відповідачем не наведено, суд приходить до висновку, що на час звернення до Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивач набув права на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», внаслідок постійного проживання в зоні радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 1 січня 1993 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправними дій Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 24.04.2018.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до положення статті 139 КАС України, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 704,80 грн судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Свято-Миколаївська, 31, м.Олевськ, Житомирська область,11001, ідентифікаційний код 41246527) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Свято-Миколаївська, 31, м.Олевськ, Житомирська область,11001, ідентифікаційний код 246527) призначити та виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 24 квітня 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Свято-Миколаївська, 31, м.Олевськ, Житомирська область,11001, ідентифікаційний код 246527) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 704,80 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко