Справа № 1840/2872/18
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 р. Справа № 1840/2872/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Савицької Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Веріч А.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Панасенка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 1840/2872/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) 25.07.2018 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - відповідач, ГТУЮ у Сумській області) і просить суд: стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 18 094,70 грн та 107 454,68 грн за затримку виконання рішення суду про поновлення на посаді, що у загальному розмірі становить 125 549,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 по справі №818/1690/16, яка набрала законної сили 30.01.2017, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГТУЮ у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді було задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ №2689/04 від 13.12.2016 "Про звільнення ОСОБА_1" і поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми ГТУЮ у Сумській області. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді звернуто до негайного виконання. Вказує на те, що постанова суду про поновлення позивача на посаді відповідачем у добровільному порядку не була виконана, а питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом, під час вирішення по суті справи про поновлення ОСОБА_1 на посаді, не вирішувалося. Відтак, на думку позивача, він має право на стягнення заборгованості за час вимушеного прогулу на підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП України та право на стягнення заборгованості за затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №1840/2872/18. Ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи по суті призначено на 16.08.2018.

У судовому засіданні 16.08.2018 позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому зазначили, що ознайомившись із відзивом на позовну заяву, не заперечують проти розрахунків, наданих відповідачем, і з урахуванням цього позовні вимоги уточнили і просили стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 17 816,32 грн та 130 855,15 грн за затримку виконання рішення суду про поновлення на посаді, що у загальному розмірі становить 148 671,47 грн без урахування податків та обов'язкових платежів.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, але просив при задоволенні позову врахувати надані суду у відзиві на позовну заяву розрахунки, згідно яких загальна сума, що підлягає стягненню на користь позивача становить 148 671,47 грн без утриманням податків та загальнообов'язкових платежів, які становлять 28990,97 грн (а.с.28-30).

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 по справі №818/1690/16, яка набрала законної сили 30.01.2017, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді було задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ №2689/04 від 13.12.2016 "Про звільнення ОСОБА_1" і поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Звернуто до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

На виконанні постанови по справі №818/1690/16 02.03.2017 було видано виконавчий лист.

Постанова суду про поновлення позивача на посаді відповідачем у добровільному порядку не була виконана, питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом, під час вирішення по суті справи про поновлення ОСОБА_1 на посаді, не вирішувалося. ОСОБА_1 був поновлений на посаді начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області лише 25.07.2018 і звільнений за власним бажанням 26.07.2018. Вказані обставини не заперечувались сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Процедура нарахування середнього заробітку працівника визначається за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Під час розгляду справи судом встановлено, що за період з 05.10.2016 (дата відсторонення ОСОБА_1 від виконання обов'язків на час проведення службового розслідування) по 04.01.2017 (постанова Сумського окружного адміністративного суду від 04.01.2017 про поновлення на посаді) позивач має 64 робочих днів вимушеного прогулу.

Відповідно до Інформації про обчислення середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 станом на 04.10.2016, наданої відділом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Управління фінансового та матеріально-технічного забезпечення ГТУЮ у Сумській області, середньоденний заробіток позивача становить 278 грн 38 коп. Отже, сума заробітної плати позивача за час вимушеного прогулу становить 17816,32 грн без утримання податків та зборів (а.с.32).

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на час винесення судом постанови про поновлення позивача на посаді) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Аналогічні положення містить КАС України і в редакції від 07.01.2018.

Так, згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною 2 статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини 1 статті 371 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Судом встановлено, що на виконання постанови суду від 04.01.2017 ОСОБА_1 був поновлений на посаді 25.07.2018.

Відповідно до довідки про розмір заробітної плати ОСОБА_1, яка мала б бути йому нарахована за період роботи з 05.01.2017 по 25.07.2018, сума заробітної плати складає 130 855,15 без урахування податків та обов'язкових платежів (а.с.33).

Суд зазначає, що затримка виконання власником або уповноваженим ним органом рішення органу по розгляду трудових спорів про поновлення на роботі незаконно звільненого або незаконно переведеного працівника тягне обов'язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява N 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Суд також зазначає про те, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податків з доходів фізичних осіб) є обов'язком роботодавця та працівника, то суд визначає суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резулятивній частині рішення.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць. Відтак, рішення суду у межах стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 40021, код НОМЕР_1) до Головного територіального управління юстиції у Сумській області (вул. Кондратьєва, 28, м. Суми, 40000, ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Сумській області (вул.Кондратьєва, 28, м. Суми, 40000, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, 40021, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 17 816,32 грн (сімнадцять тисяч вісімсот шістнадцять гривень 32 копійки) та 130 855,15 грн (сто тридцять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять гривень 15 копійок) за затримку виконання рішення суду про поновлення на посаді, що у загальному розмірі становить 148 671,47 грн (сто сорок вісім тисяч шістсот сімдесят одна гривня 47 копійок) без урахування податків та обов'язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах стягнення за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено і підписано 17.08.2018.

Суддя Н.В. Савицька