Справа № 806/3795/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/3795/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Семенець К.О.,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "16" березня 2018 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови , -

суддя в 1-й інстанції - Горовенко А.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту рішення - 26.03.2018,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу від 05.12.2017 №ЖИ219/06-01-012/0899.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.11.2017 відповідачем винесено припис №06-01-012/0899-0495, яким приписано не допускати порушень ч.6 ст.95 Кодексу законів про працю України, а саме проводити індексацію заробітної плати, не допускати порушень ст.21 Закону України "Про відпустку" та зобовязано проінформувати про виконання вимог припису в строк до 20.12.2017. Припис було виконано, про що 21.11.2017 повідомлено перевіряючого ОСОБА_3, але відповідачем 05.12.2017 винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 32000 грн, на підставі абз.4.ч.2 ст.265 КЗпП України. Вважає постанову про накладення штрафу протиправною, оскільки не враховано положення ч.11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якої передбачено, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до субєкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.03.2018 у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (пров.Мічуріна,15, м. Андрушівка, Житомирська область, 13400, ІПН НОМЕР_1) до управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка,18-а, м. Житомир, 10008, ) про визнання протиправною та скасування постанови №ЖИ219/06-01-012/0899 від 05.12.2017, - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. В апеляційній скарзі зазначив, що оскільки ним припис було виконано у строк, встановлений відповідачем, то відповідно до ч.11 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються. При цьому зазначив, що процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці, встановлена Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органах, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390 (чинним на момент проведення перевірки). Також зазначив про безпідставність посилань відповідача на те, що під час перевірки керувався Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295), оскільки документи складені відповідно до Порядку проведення перевірок посадовими особами державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого Наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 №390.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що при вирішені справи суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.

Представник відповідача вважає судове рішення законним та просить відхилити апеляційну скаргу відповідача.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2П.) ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перебуває на податковому обліку а Бердичівській об'єднаній Державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, місцезнаходження: пров. Мічуріна, буд.15, м.Андрушівка, Житомирська область, 13400

Згідно з наказом управління Держпраці у Житомирській області №2177 від 16.11.2017 «Про проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_2П», призначено позапланову перевірку щодо дотримання позивачем вимог законодавства про працю з питань оплати праці, часу відпочинку та дотримання мінімальних гарантій в оплаті праці (а.с. 62).

На підставі наказу №2177 від 16.11.2017 та направлення на проведення перевірку від 16.11.2017 службовими особами управління Держпраці у Житомирській області у період з 17.11.2017 по 20.11.2017 здійснено захід державного нагляду (контролю) на предмет дотримання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_2, за результатами якої складено акт перевірки №06-01-012/0899 від 20.11.2017 (а.с. 8-14).

Перевіркою встановлено порушення позивачем ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, відповідно до положень якої заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Так у січні 2017 року всім працівникам була встановлена заробітна плата у розмірі 3220 грн, до жовтня 2017 року розмір заробітної плати не змінювався та індексація з червня 2017 року по день перевірки не проводилась. Як приклад зазначено, що продавцю ОСОБА_4 в січні 2017 року встановлено заробітну плату в розмірі - 3220 грн, за весь час підвищення заробітної плати не було, тому у зв'язку з цим, з червня 2017 року по жовтень 2017 року потрібно було провести нарахування індексації, чого зроблено не було (а.с. 8-14).

20.11.2017 Управлінням Держпраці у Житомирській області винесено припис №06-01-012/0899-0495, яким ФОП ОСОБА_2 приписано, зокрема, не допускати порушення ч.6 ст.95 Кодексу законів про працю України, проводити індексацію заробітної плати та у строк до 20 грудня 2017 року повідомити відповідача про виконання вимог припису.

В цей же день відповідачем відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення.

21.11.2017 за підписом бухгалтера ОСОБА_5 на адресу відповідача направлено відповідь на припис №06-01-012/0899-0495 про усунення порушень вказаних в акті та у приписі, яка отримана 21.11.2017 головним державним інспектором управління Держпраці в Житомирській області ОСОБА_3 (а.с.17).

05 грудня 2017 року Управлінням Держпраці у Житомирській області на підставі акту перевірки винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ЖИ219/06-01-012/0899, відповідно до якої за порушення вимог ч.6 ст.95 КЗпП України та на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України на позивача вирішено накласти штраф у розмірі 32000 грн (а.с.19).

Позивач, не погоджуючись із постановою №ЖИ219/06-01-012/0899 від 05 грудня 2017 року, посилаючись на положення ч.11. ст.7 Закону №877-V, якою передбачено, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документу про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу державного (нагляду) контролю, фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб'єкта господарювання, його посадових осіб не застосовується, звернувся до суду із адміністративним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України ддержавний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Положеннями п.п.6 п.6 Положення №96 визначено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до п.7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок №295).

Відповідно до частин 4 та 5 ст.2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині 4 ст.2 Закону №877-V органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21,частини третьої статті 22 цього Закону.

Отже частина 5 статті 2 Закону №877-V містить вичерпний перелік статей та їх частин, які управління Держпраці обов'язкового враховує під час своєї діяльності. Частина 11 статті 7 Закону №877-V, на яку посилається позивач, до даного переліку не включена.

Пунктом 2 Порядку №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.

Таким чином інспекційне відвідування є формою здійснення перевірки, як заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п. 5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників.

Судом встановлено, що захід державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про працю позивачем проводився на підставі листа Андрушівського об'єднаного УПФУ в Житомирській області №2737/04 від 09.11.2017.

Відповідно до пунктів 19 - 24 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Міністерством соціальної політики України видано Наказ №1338 від 18.08.2017 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2017 року за №1500/31368 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів», яким затверджено форму акта інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю; форму постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами; форму припису про усунення виявлених порушень та інше. Пунктом 4 якого передбачено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, тобто з 29.12.2017 року.

Судом встановлено, що відповідачем використано форми акту, припису, що складені під час заходу державного (нагляду) контролю ФОП ОСОБА_2П, які затверджені наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390, оскільки на момент його складання не було затверджено нові форми бланків вказаних документів.

При цьому слід зазначити, що не затвердження на момент проведення інспектування та складання акту перевірки, Міністерством соціальної політики України відповідного порядку складання акту/довідки інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) аналізу стану дотримання законодавства про працю, та відсутність на офіційному веб-сайті Держпраці рішення Мінсоцполітики про форми акта, довідки, припису, всупереч вимог п.4 Порядку №295, не може вважатись достатнім доказом неправомірності проведення перевірки та відповідно недійсності акту, так як позивач правом недопуску до інспекційного відвідування на підставі п.14 Порядку №295 не скористався та допустив посадову особу ГУ Держпраці в Житомирській області до проведення інспекційного відвідування, а складання акту за результатами перевірки чи інспекційного відвідування є обов'язком посадових осіб Держпраці.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Судом встановлено факт допущення позивачем порушень ч.6 ст.95 КЗпП України.

Положеннями ст.43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, реалізовує програми професійно - технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структуру заробітної плати визначено ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до пунктів 2.2.7, 2.2.8 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004р. №5, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати входять до складу фонду додаткової заробітної плати.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000, індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, які згідно зі статтею 19 цього ж Закону є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Таким чином, суми індексації заробітної плати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою), тобто мінімальними гарантіями в оплаті праці, за порушення яких, навіть у разі виконання вимог припису, накладається штраф у відповідності до п.29 Порядку №295.

Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно із статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня складає 3200 гривень.

Пунктом 29 Порядку №295 передбачено, що заходи до притягнення обєкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Отже, враховуючи вищезазначене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова про накладення штрафу №ЖИ219/06-01-012/0899 від 05.12.2017 у сумі 32000 грн прийнята управлінням Держпраці у Житомирській області обґрунтовано, на підставі чинного законодавства України та у межах повноважень, отже є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Судове рішення прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "16" березня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "17" серпня 2018 р.