Справа № 489/5323/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 489/5323/16-а

адміністративне провадження № К/9901/15714/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 489/5323/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаїва (у складі судді Кирильчука О.І.) від 13 січня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Шляхтицького О. І., Запорожана Д. В., Романішина В. Л.) від 15 березня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії як державному службовцю на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва провести позивачу перерахунок пенсії, виходячи із розміру 90% заробітної плати судді на підставі наданих позивачем довідок Державної судової адміністрації України в Миколіївській області, а саме: про заробітну плату судді № 7/1-1017/16 від 20 липня 2016 року, про вислугу років на державній службі № 5/2-1077/16 від 01 серпня 2016 року, починаючи з дня звернення за перерахунком - 02 серпня 2016 року.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що у 2011 році їй була встановлена ІІ група інвалідності і з того часу позивач знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва та отримує пенсію як державний службовець.

У зв'язку із збільшенням посадових окладів державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова КМУ № 1013), на думку позивача, у неї виникло право на перерахунок розміру призначеної їй пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.

3. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаїва від 13 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаїва від 13 січня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року, і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

7. 05 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

8. 18 червня 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання Інгульського об'єднаного управління Пенсійного воду України м. Миколаєва Миколаївської області про заміну відповідача на правонаступника. Заява обґрунтована тим, що на виконання п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» від 21 грудня 2016 року № 988 проведено реорганізацію шляхом злиття управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва, управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області в Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області.

9. Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

10. Станом на 15 серпня 2018 року заперечення або відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_2 з 07 червня 2011 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва та отримує пенсію як державний службовець.

12. 02 серпня 2016 року позивач звернулась із заявою до відповідача про перерахунок пенсії державного службовця відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3732-ХІІ. До заяви були долучені довідки від 20 липня 2016 року № 7/1-1077/16 про розрахунок вислуги років на державній службі, видані управлінням Державної судової адміністрації України Миколаївської області.

13. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва від 19 вересня 2016 року № 74/1 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Рішення мотивовано тим, що з 01 червня 2015 року норми Закону України «Про державну службу», в тому числі ті, що регулюють порядок здійснення перерахунку пенсії, скасовано на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, а з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII скасовано, зокрема, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

14. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

16. До такого висновку суди першої та апеляційної інстанцій дійшли виходячи з того, що з 01 травня 2016 року набув чинності Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у зв'язку з чим втратили чинність положення Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, яким було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

17. На підставі ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, яка діяла на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється на відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

18. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV не містить такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

19. Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що помилковим є посилання позивача як на підставу перерахунку пенсії на п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітків для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, оскільки на дату звернення із заявою про перерахунок пенсії зазначена норма втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013.

20. У зв'язку з наведеним, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що з 01 січня 2015 року в Законі № 3723-ХІІ, а з 15 грудня 2015 року у Постанові КМУ № 865 відсутні норми, які регламентують умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли невірного висновку про те, що рішення відповідача по справі прийнято у спосіб, який відповідає ст. 22 Конституції України та ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців. Стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання перерахунку пенсії державного службовця підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу», а саме нормативні положення ст. 37-1 цього закону, які були чинними на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

23. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

24. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

25. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та /або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

26. Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом № 3723-ХІІ. Зокрема, ст. 37 цього Закону, за якою позивачу у цій справі призначено пенсію, визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

27. Частина 1 ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

28. Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

29. Як вірно зазначено судами першої та апеляційної інстанцій, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови № 1013 та набранням чинності з 01 травня 2016 року Законом № 889-VIII правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін.

30. Чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

31. У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

32. Отже, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

33. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року по справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 745/458/16-а.

34. Відтак вірним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

35. Водночас, правильним є висновок суду першої інстанції в контексті ст. 22 Конституції України про те, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист, як про це стверджує позивач, оскільки не призвела до зменшення розміру її пенсії, і не ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

36. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

37. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

40. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

41. Наявне у матеріалах справи клопотання Інгульського об'єднаного управління Пенсійного воду України м. Миколаєва Миколаївської області про заміну сторони у справі колегія суддів, керуючись ст. 52 КАС України, вважає необхідним задовольнити, а саме відповідача управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва замінити його правонаступником.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Інгульського об'єднаного управління Пенсійного воду України м. Миколаєва Миколаївської області про заміну відповідача у справі задовольнити.

Замінити управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва його правонаступником - Інгульським об'єднаним управлінням Пенсійного воду України м. Миколаєва Миколаївської області.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року у справі № 489/5323/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб