Справа № 819/855/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/855/18

16 серпня 2018 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лановецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними щодо призупинення виплати позивачу пенсії за вислугу років та зобовязання виплачувати позивачу пенсію за вислугу років з 01.10.2017.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

Тернопільським окружним адміністративним судом у судових засіданнях у даній справі, які проводилися 18.06.2018, 06.08.2018 оголошувалася перерва для ознайомлення позивачем із відзивом на позов та для надання відповідачем у справі додаткових доказів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до записів трудової книжки та довідки ПАТ "Українська залізниця" регіональна філія "Львівська залізниця" виробничий підрозділ Тернопільська дирекція залізничних перевезень" від 05.04.2016 № ДНК/168 позивач у період з 20.04.1989 по 19.08.1990 працював повний робочий день на позакласній станції Тернопіль Львівської залізниці регулювальником швидкості руху вагонів третього розряду, а з 20.08.1990 по 01.06.2016 старшим регулювальником швидкості руху вагонів четвертого розряду. Надалі, позивачу була призначена відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) пенсія за вислугу років. Однак, листом від 20.11.2017 відповідач повідомив позивача про те, що з 01.10.2017 останньому призупинено виплату зазначеної пенсії, мотивуючи тим, що згідно статті 55 Закону №1788-XII посада старшого регулювальника швидкості руху вагонів не передбачена Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 № 583 (далі Постанова № 583).

Позивач вважає, що такі дії відповідача є протиправними, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства України посада "старший регулювальник швидкості руху вагонів" відноситься до професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, а тому зазначений період роботи позивача на зазначеній посаді підлягає зарахуванню в трудовий стаж, що дає право на призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону №1788-XII.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання від 06.08.2018, в якому просить розглядати дану справу без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, подав до суду клопотання від 06.08.2018, в якому просить розглядати дану справу без його участі в порядку письмового провадження. Водночас у відзиві на позовну заяву від 05.06.2018 № 2718/07 відповідач просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що відповідач правомірно призупинив позивачу з 01.10.2017 зазначену пенсію, оскільки згідно статті 55 Закону №1788-XII посада старшого регулювальника швидкості руху вагонів не передбачена Постановою № 583.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, суд, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та розглянув дану справу в порядку письмового провадження відповідно до частини девятої статті 205 КАС України.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, що позивач у період з 20.04.1989 по 19.08.1990 працював повний робочий день на позакласній станції Тернопіль Львівської залізниці регулювальником швидкості руху вагонів третього розряду, а з 20.08.1990 по 01.06.2016 старшим регулювальником швидкості руху вагонів четвертого розряду, що підтверджується також записами трудової книжки позивача та довідкою ПАТ "Українська залізниця" регіональна філія "Львівська залізниця" виробничий підрозділ Тернопільська дирекція залізничних перевезень" від 05.04.2016 № ДНК/168 (арк. справи 11-16).

02.06.2016 Лановецьким об`єднаним УПФУ Тернопільської області позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону №1788-XII, що не заперечується сторонами у справі та підтверджується протоколом №260 від 03.06.2016 (арк. справи 64).

Листом від 20.11.2017 № 5723/02 відповідач повідомив позивача про те, що останньому з 01.10.2017 призупинено виплату зазначеної пенсії, мотивуючи тим, що згідно статті 55 Закону №1788-XII посада старшого регулювальника швидкості руху вагонів не передбачена Постановою № 583 (арк. справи 10).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначений перелік підстав для припинення виплати пенсій, а саме: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту "а" статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар'єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Постановою № 583 визначено, що до списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років відносяться такі професії і посади робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, зокрема, регулювальники швидкості руху вагонів.

Судом встановлено, що згідно з трудової книжки позивача та довідки ПАТ "Українська залізниця" регіональна філія "Львівська залізниця" виробничий підрозділ Тернопільська дирекція залізничних перевезень" від 05.04.2016 № ДНК/168 позивач у період з 20.04.1989 по 19.08.1990 працював повний робочий день на позакласній станції Тернопіль Львівської залізниці регулювальником швидкості руху вагонів третього розряду, а з 20.08.1990 по 01.06.2016 старшим регулювальником швидкості руху вагонів четвертого розряду.

Згідно розяснення Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 № 25 "Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років" відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

У листі Міністерства соціального забезпечення України РСР від 26.02.1992 № 302-109/01/13-16 зазначено, що у тих випадках, якщо у списки внесені професії робітників під загальною назвою, то право на пільгове пенсійне забезпечення мають робітники всіх найменувань цих професій, в тому числі головні, старші, їх помічники (арк. справи 18).

Згідно з Витягу із переліку Д-1 робочих місць робітникам, яким на станції Тернопіль підтверджено право на пільги та компенсації слідує те, що посади регулювальників та старших регулювальників швидкості руху вагонів мають право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення за вислугу років, що також підтверджується наказами начальника станції "Тернопіль" № 104 дс від 20.11.1999, № 89 від 29.12.2004, №184 від 29.12.2009, № 561 від 30.12.2014 (арк. справи 17, 20-22).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивач працюючи, на посаді "старшим регулювальником швидкості руху вагонів" він фактично виконував ту саму роботу, що регулювальники швидкості руху вагонів.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи те, що посади регулювальників та старших регулювальників швидкості руху вагонів відносяться до професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах, суд дійшов висновку, що період роботи позивача на посаді "старшим регулювальником швидкості руху вагонів" з 20.08.1990 по 01.06.2016 підлягає зарахуванню у трудовий стаж, що дає право на призначення йому пенсії за вислугу років, передбаченої статтею 55 Закону №1788-XII.

За таких обставин, відповідач протиправно на підставі розпорядження № 123948 від 09.11.2017 зупинив позивачу з 01.10.2017 виплату пенсії за вислугу років, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Частинами третьою та четвертою статті 245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на зазначене та з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом:

- визнання протиправними дії відповідача щодо призупинення виплати позивачу пенсії за вислугу років з 01.10.2017;

- зобовязання відповідача поновити виплату раніше призначеної позивачу пенсії та здійснити виплату заборгованості за час затримки виплати, починаючи з 01.10.2017.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Лановецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Тернопільська область, 47402, ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Лановецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Тернопільська область, 47402, ) щодо призупинення виплати ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії за вислугу років з 01.10.2017.

Зобовязати Лановецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Тернопільська область, 47402, ) поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) пенсії та здійснити ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) виплату заборгованості за час затримки виплати, починаючи з 01.10.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лановецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 13, м. Ланівці, Тернопільська область, 47402, ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) сплачений ним судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. згідно квитанції № 0.0..1 від 14.05.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.