Справа № 161/6649/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/5697/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Сапіга В.П.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Луців І.І.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2018 року (головуючий суддя Гринь О.М., м.Луцьк, проголошено 16:05:55) у справі № 161/6649/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції Бортніка Андрія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

02.05.2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 БУПП у Волинській області Бортніка Андрія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позов обґрунтовує тим, що 30 квітня 2018 року відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та, шляхом застосування положень ст. 36 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у сумі 425,00 грн. Вважає, що поліцейський незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, не надав можливості скористатись правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, поліцейський Бортнік А.В. проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Також позивач вважає, що розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Інші учасники не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

30 квітня 2018 року інспектором роти № 1 БУПП у Волинській області Бортніком А.В. винесено постанову серії АР №448939 в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та шляхом застосування положень ст. 36 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у сумі 425,00 грн.

Відповідно до даної постанови позивач керував транспортним засобом «OPEL ASTRA», державний номерний знак НОМЕР_1, в місті Луцьку по вулиці Карпенка - Карого, 8 без освітленого у темну пору доби номерного знака, а також не пред'явив на вимогу поліцейського полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або (страхового сертифіката «Зелена карта») чим порушив вимоги п. 2.9 «в» та п. 2.1 «г» за що передбачена відповідальність визначена ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції зазначив, що під час фіксування та складання оскаржуваної постанови інспектором та розгляду справи судом, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження не вчинення ним порушень ПДР вказаних у спірній постанові.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з приписами ч.2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Приписами підпункту «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті визначено, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов'язковим.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з відеозапису наданого стороною відповідача (№ файла відеозапису 056000400 період з 04 хв. 10 сек. по 05 хв. 30 сек.) позивач на вимогу поліцейського пред'явив польську страхівку при цьому не надав ані договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних (полісу), ані «зеленої карти», як це передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що позивач визнав той факт, що лампа, яка призначена для освітлення ДНЗ у нього відсутня хоч і конструкція автомобіля дозволяє її встановлення проте він не звернув на це уваги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2018 року у справі № 161/6649/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді В. П. Сапіга
І. І. Запотічний