Справа № 806/3312/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/3312/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

за участю секретаря Черняк А.А.,

представників сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "07" лютого 2018 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агронас" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання дій неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень

суддя в 1-й інстанції - Попова О.Г.,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту рішення - 12.02.2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агронас" звернулось з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, в якому просило:

- визнати дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області по проведенню перевірок, за результатами яких складено акт №2008/15-01 від 02.11.2015, акт №3655/15-03 від 22.12.2015 та акт №4488/12-03 від 11.08.2016 протиправними;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.11.2015 №, від 28.01.2016 №, від 20.09.2016 № та №.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що про проведення жодної з перевірок ТОВ "Агронас" (щодо податку на прибуток, податку на додану вартість, орендної плати) не повідомлялось, наказ про їх проведення не виносився, адже в актах вказувалось про проведення камеральної перевірки, натомість фактично в кожному випадку проводились документальна перевірка. Вказує, що пунктом 3 Розділу II Закону України від 28 грудня 2014 року №71- VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів /країни, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з діленням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. За твердженнями позивача, контролюючий орган за наявності діючого мораторію на проведення перевірок протиправно вчинив спірні дії по проведенню перевірок. Питання своєчасності сплати податкового зобов'язання (податкового боргу) не відноситься до предмету камеральної перевірки проведеної відповідачем, а згідно з пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України є предметом документальної перевірки. Також зазначає, що на день проведення перевірки - 22 грудня 2015 року та на дату винесення повідомлення-рішення від 28.01.2016 № існувало судове рішення, що набрало законної сили, про скасування зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, на підставі яких Житомирською ОДПІ застосовані штрафні санкції.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2018року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області по проведенню перевірок, за результатами яких складено акти перевірки №2008/15-01 від 02.11.2015, №3655/15-03 від 22.12.2015, №4488/12-03 від 11.08.2016;

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області: № від 12.11.2015; № від 28.01.2016; № від 20.09.2016; № від 20.09.2016.

Стягнуто з Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агронас" 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень) судових витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги інспекція зазначає, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин положення нової редакції Податкового кодексу України, оскільки вона була введена в дію після проведених перевірок. Вказує, що проведені Житомирською ОДПІ камеральні перевірки даних податкової звітності з податку на додану вартість та інших податкових зобов'язань не підпадають під законодавчу заборону, яка встановлена в п.3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року №71- VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи". Необґрунтованим вважає відповідач твердження суду першої інстанції щодо порушення строків позовної давності, оскільки порушення строків сплати узгоджених грошових зобов'язань є триваючим правопорушенням, то початок перебігу строку позовної давності розпочинається з моменту несплати грошового зобов'язання чи сплати не в повному обсязі, виявлення контролюючим органом порушення строків сплати узгоджених грошових зобов'язань і до моменту погашення заборгованості, тобто з моменту складення актів перевірки податкової звітності. Крім того, відповідач вказує на помилковість висновку суду першої інстанції щодо наявності рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.11.2015р. у справі №2а-6664/09/0670, яке набрало законної сили, оскільки вказане рішення набрало законної сили 14.01.2016р., а акт перевірки №3655/15-063 датований 22.12.2015р., тобто рішення набрало законної сили після проведених перевірок.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агронас" () як юридична особа зареєстровано 29.03.1996, дата запису: 20.10.2004, номер запису: 1 000057 та на момент виникнення спірних правовідносин як платник податків перебуває на обліку в Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

На підставі п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України головним державним ревізором - інспектором відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість Бондарчуком І.П. в приміщенні Житомирської ОДПІ було проведено камеральну перевірку ТОВ "Агронас" з питань своєчасності сплати податку на додану вартість по податкових деклараціях за квітень-грудень 2010 року, січень - грудень 2011, січень - грудень 2012, лютий, квітень - червень, вересень - грудень 2013, липень - грудень 2014, лютий 2015 та уточнюючих розрахунках №82 від 24.01.2011; № від 08.08.2013; № від 19.09.2013; № від 13.11.2013; та № від 25.06.2014р. та складено акт про результати перевірки своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету №2008/15-01 від 02.11.2015 (а.с. 16-19).

За результатами виявлених порушень та на підставі акту перевірки №2008/15-01 від 02.11.2015 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми "ш" № від 12.11.2015 яким позивачу за порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов'язано сплатити штраф у розмірі 14 076,20 грн. (а.с. 31)

Згідно акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток №3655/15-03 від 22.12.2015 головним державним інспектором на підставі пп.19.1.1 п.19.1 ст.19, п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 та пп.75.1 ст.75 Податкового кодексу України проведена камеральна перевірка відповідно податкового повідомлення-рішення № від 20.08.2009 платника податку на прибуток ТОВ "Агронас" (а.с. 34-35)

Відповідачем за результатами виявлених порушень та на підставі акту перевірки №3655/15-03 від 22.12.2015 за затримку на 2017 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 1 311 грн. донараховані зобов'язання у вигляді штрафу в сумі 262,20грн, про що винесено податкове повідомлення-рішення № від 28 січня 2016 року. (а.с. 32)

Відповідно до акту камеральної перевірки про порушення терміну сплати податкових зобов'язань по орендній платі з юридичних осіб від 11.08.2016 №4488/12-03, контролюючим органом проведена перевірка камеральна перевірка ТОВ "Агронас" по питанню несвоєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по орендній платі з юридичних осіб, відповідно до податкових декларацій з плати за землю від 06.02.2013, від 20.02.2014р., від 14.02.2015 та від 17.02.2016. (а.с. 23).

За результатами перевірки та на підставі акту 11.08.2016 №4488/12-03 відповідачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 20.09.2016 №, яким позивача за затримку сплати грошового зобов'язання в сумі 8900,40 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 890,04 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб (а.с. 29);

- податкове повідомлення-рішення від 20.09.2016 № позивача за затримку сплати грошового зобов'язання в сумі 1231,25 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 246,25 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб (а.с. 30).

Не погоджуючись із діями відповідача, вважаючи, що перевірки проведені всупереч діючому мораторію, із грубим порушенням норм податкового законодавства, а прийняті за їх результатами спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про їх обґрунтованість, з чим також погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Вказана норма кореспондується із положеннями пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків (п. 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України).

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові) виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Питання предмету камеральної перевірки також розкрито у листі Державної податкової адміністрації України від 27.04.2011 №11920/7/15-0217, відповідно до якого під час перевірки з'ясовується питання порушення терміну подання звітності, правильність визначення об'єкта оподаткування та нарахованого грошового зобов'язання з податку на прибуток, а також несвоєчасної сплати визначеного платником податку грошового зобов'язання. Уся податкова звітність з податку на прибуток повинна бути камерально перевірена до настання термінів подання наступної за поданою звітності.

Як встановлено із преамбули акту №2008/15-01 від 02.11.2015, посадовими особами контролюючого органу на підставі п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України проведена камеральна перевірка з питань своєчасності сплати податку на додану вартість по податкових деклараціях за квітень-грудень 2010 року, січень - грудень 2011, січень - грудень 2012, лютий, квітень - червень, вересень - грудень 2013, липень - грудень 2014, лютий 2015 та уточнюючих розрахунках №82 від 24.01.2011; № від 08.08.2013; № від 19.09.2013; № від 13.11.2013; та № від 25.06.2014.

Питання своєчасності сплати податкового зобов'язання (податкового боргу) не відноситься до предмету камеральної перевірки. Вказаний висновок також узгоджується із положень пп. 75.1.2. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, відповідно до положень якого предметом документальної перевірки є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.

Таким чином, контролюючим органом було проведено камеральну перевірку ТОВ "Агронас" з питань, які не є предметом камеральної перевірки.

Невиконання вимог Податкового кодексу України в частині щодо недотримання порядку проведення перевірки має наслідком визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.01.2015 у справі №21- 425а14.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, законодавець встановив імперативну заборону на проведення органами Державної фіскальної служби України перевірок суб'єктів господарювання у 2015 та 2016 роках за попередній рік. При цьому, вказана заборона стосується будь-яких видів перевірок. Вказана правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.03.2017 у справі №818/1452/15.

Заборона на проведення органами Державної фіскальної служби України перевірок суб'єктів господарювання у 2015 та 2016 роках також узгоджується зі змістом листа ДФС України від 06.05.2015 №16102/7/99-99-15-02-02-17. (а.с. 101)

Виключення з цієї заборони передбачені лише якщо суб'єкт господарювання має обсяг доходу понад 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік; перевірка проведена з дозволу Кабміну, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України; у випадку, якщо суб'єкт господарювання ввозить на митну територію України та/або виробляє та/або реалізує підакцизні товари (з 01 січня 2015 року).

Згідно декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік сума загального оподатковуваного доходу, отриманого позивачем від провадження господарської діяльності за 2015 рік становить 2 425 881 грн., що є менше встановленого законодавцем критерію у 20 мільйонів гривень.

Суд зазначає що, ТОВ "Агронас" не підпадає під жодне виключення із заборони на проведення перевірок, встановленої п. 3 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи". Так, обсяг його доходів за попередній рік становить менше 20 мільйонів гривень, камеральна перевірка призначена не за заявкою суб'єкта господарювання, не за дозволом Кабінету Міністрів, не за рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, позивач також не здійснює операцій з підакцизними товарами.

Відповідачем в порушення ч. 2 с. 77 КАС України не надано суду доказів на підтвердження правомірності дій контролюючого органу щодо проведення вказаної камеральної перевірки за наявності діючого законодавчо встановленого мораторію на її проведення.

Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошовим зобов'язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, мас право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як встановлено з розрахунку штрафної санкції наведеного в таблиці №1 акту перевірки №2008/15-01 від 02.11.2015, між датою визначення грошових зобов'язань платником у деклараціях за квітень - грудень 2010 року, січень - грудень 2011, січень-березень 2012 року та уточнюючого розрахунку №82 від 24.11.2011 та датою операції (згідно назви рядка таблиці) пройшло більше законодавчо встановленого граничного строку у 1095 днів. (а.с. 17-19)

Контролюючим органом проведено перевірку суб'єкта господарювання за період, що перевищує 1095 днів. Відповідач не може стягувати (зараховувати) кошти на сплату зобов'язань по деклараціях поза межами строку давності, передбаченого п.102.1 Податкового кодексу України, та, відповідно й застосовувати штрафні санкції або нараховувати пеню. За таких обставин, законодавчі підстави для нарахування санкцій за порушення термінів сплати відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що камеральна перевірка ТОВ "Агронас", результати якої оформлені актом №2008/15-01 від 02.11.2015, проведена контролюючим органом щодо питань, які є предметом документальної, а не камеральної перевірки, всупереч наявному діючому мораторію на проведення перевірок суб'єктів господарювання у 2015-2016 роках та за період, що перевищує встановлений Податковим кодексом України термін у 1095 днів.

Факт же несвоєчасності сплати позивачем податку на додану вартість по податкових деклараціях спростовується змістом платіжних доручень про сплату податків ТОВ "Агронас" (а.с. 66-67, 71-72, 75-76, 79, 82, 85, 88, 94, 97, 100, 104).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області по проведенню перевірки, за результатами якої складено акт перевірки №2008/15-01 від 02.11.2015 є протиправними, а прийняте за результатами такої перевірки та на підставі акту перевірки №2008/15-01 від 02.11.2015 податкове повідомлення-рішення форми "ш" № від 12.11.2015 є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується проведення перевірки, за результатами якої складено акт №3655/15-03 від 22.12.2015, суд зазначає наступне.

Згідно преамбули акту перевірки №3655/15-03 від 22.12.2015, головним державним інспектором на підставі пп.19.1.1 п.19.1 ст.19, п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 та пп.75.1 ст.75 Податкового кодексу України проведена камеральна перевірка відповідно податкового повідомлення-рішення № від 20.08.2009 платника податку на прибуток ТОВ "Агронас". (а.с. 34-35). Як встановлено зі змісту акту перевірки №3655/15-03 від 22.12.2015 контролюючим органом встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України. (а.с. 34-35).

Перевірка своєчасності сплати грошових зобов'язань не є предметом камеральної перевірки. Крім того, підпунктом 75.1.1 ст.75 Податкового кодексу України не передбачено такої підстави для перевірки як податкове повідомлення-рішення.

Вказану перевірку проведено контролюючим органом за наявності діючого законодавчо встановленого мораторію на її проведення.

За змістом акту перевірки №3655/15-03 від 22.12.2015, відповідач вказує, що платник податків самостійно визначив собі суму грошового зобов'язання.

Згідно даних таблиці, наведеної на сторінці акту №3655/15-03 від 22.12.2015 граничний термін сплати грошових зобов'язань у сумі 1311 грн. є 30.08.2009, дата сплати -10.03.2015, кількість днів затримки сплати - 2017.

Відповідно до положень п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України граничним строком визначення грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, є закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом.

Згідно з п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Суд зазначає, що строки стягнення грошових зобов'язань з податку на прибуток відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 20.08.2009 на дату сплати, 10.03.2015, минув, адже становить 2017 днів, що більше граничного строку, передбаченого п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України.

Враховуючи положення п.102.1 та п.102.4 Податкового кодексу України, платник податків є вільним від такого грошового зобов'язання та відповідно, штрафні санкції не можуть бути нараховані на такі грошові зобов'язання.

Частиною четвертою статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Питання правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 20.08.2009, зокрема, були предметом розгляду в адміністративній справі №2а-6664/09/0670.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.11.2015 у справі №2а-6664/09/0670 позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 20.08.2009 року №, №.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2016 апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишено без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року - без змін. (а.с. 20-22).

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалів справи доказів, суд зазначає, що на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення від 28.01.2016 № існувало судове рішення, що набрало законної сили, про скасування зобов'язань ТОВ "Агронас" з податку на прибуток та податку на додану вартість, на підставі яких відповідачем застосовані штрафні санкції.

Суд звертає увагу, що скасованим у судовому порядку податковим повідомленням-рішенням № від 20.08.2009 ТОВ "Агронас" було визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток в загальній сумі 47 733 грн. в т.ч. 31 823 грн. - за основним платежем, 15911 грн. - за штрафними (фінансовими санкціями). Водночас, відповідно до змісту акту перевірки №3655/15-03 від 22.12.2015 (а.с. 34-35), розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки №3655/15-03 від 22.12.2015 (а.с. 33) та спірного податкового повідомлення-рішення № від 28.01.2016, позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції за порушення граничного строку сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток (визначеного скасованим у судовому порядку податковим повідомленням-рішенням № від 20.08.2009) у розмірі 1 311,00 грн. Представником відповідача пояснень з приводу розбіжності розміру грошового зобов'язання надано не було.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області по проведенню перевірки, за результатами якої складено акт перевірки №3655/15-03 від 22.12.2015 є протиправними, а прийняте за результатами такої перевірки та на підставі акту перевірки №3655/15-03 від 22.12.2015 податкове повідомлення-рішення № від 28.01.2016 є протиправним та підлягає скасуванню.

Що до дій Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області по проведенню перевірки, за результатами якої складено акт перевірки №4488/12-03 від 11.08.2016, суд зазначає наступне.

Згідно преамбули акту перевірки №4488/12-03 від 11.08.2016 є актом камеральної перевірки ТОВ "Агронас" по питанню несвоєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по орендній платі з юридичних осіб. Відповідно до описової частини акту перевірки №4488/12-03 від 11.08.2016, перевірка проведена відповідно до податкових декларацій з плати за землю від 06.02.2013, від 20.02.2014, від 14.02.2015 та від 17.02.2016.

Питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених цим Податковим кодексом України податків є предметом документальної перевірки. (пп.75.1.2 ст.75 Податкового кодексу України).

Про проведення перевірок ТОВ "Агронас" (щодо податку на прибуток, податку на додану вартість, орендної плати) товариство не повідомлялось, наказ про їх проведення не виносився, оскільки в актах перевірки зазначалося про проведення камеральної перевірки, хоча перевірки проводились щодо відомостей та з питань, які є предметом дослідження документальної перевірки.

Суд наголошує, що вказана камеральна перевірка проведена контролюючим органом за наявності діючого законодавчо встановленого мораторію на її проведення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області по проведенню перевірки, за результатами якої складено акт перевірки №4488/12-03 від 11.08.2016 є протиправними, а прийняті за результатами такої перевірки та на підставі акту перевірки №4488/12-03 від 11.08.2016 податкові повідомлення-рішення № від 20.09.2016, № від 20.09.2016 є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області по проведенню перевірок, за результатами яких складено акт №2008/15-01 від 02.11.2015, акт №3655/15-03 від 22.12.2015 та акт №4488/12-03 від 11.08.2016, а також визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області: № від 12.11.2015; № від 28.01.2016; № від 20.09.2016; № від 20.09.2016.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "07" лютого 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч

Повне судове рішення складено "20" серпня 2018 р.