Справа № 804/3584/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2018 року Справа № 804/3584/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі Червяченко Д.В.
за участю:
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому просив: визнати неправомірним рішення №296-зв Земельної комісії Дніпровської міської ради з питань архітектури, будівництва й земельних відносин; зобовязати Земельну комісію ДМР з питань архітектури, будівництва й земельних відносин надати проекту землеустрою позивача права пріоритету.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він 20 квітня 2018 року звернувся до Земельної комісії Дніпровської міської ради з питань архітектури, будівництва й земельних відносин із клопотанням №295 про надання його проекту землеустрою права (стасусу) пріоритету, відповідно до п.14 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проект землеустрою спрямований на відведення у власність земельної ділянки площею 0,578 га, що розташована в м.Дніпрі у Чечелівському району по вул.Бобруйській.
Виходячи з норм закону, вразі одночасного оформлення документів на земельну ділянку різними особами, першочергове право на відведення земельної ділянки мають учасники бойових дій. Тобто відповідач знаючі про наявність у нього права першочерговості (переваги, пріоритету) на відведення земельної ділянки, постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 року по справі №804/5868/17, протиправно відмовив позивачу в цьому праві. Таким чином, рішення № 296-зв від 10.05.2018 р. перешкоджає позивачу у реєстрації проекту землеустрою, в звязку з чим він вимушений був звернутися до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні предявлені позовні вимоги не визнала та зазначила, що відповідь на звернення позивача, а саме лист від 10.05.2018 р. № 296-зв не є рішенням Земельної комісії Дніпровської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин, а тому позовна вимога про визнання його неправомірним є необґрунтованою. Відповідно до ст.28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації несуть відповідальність, передбачену договором і законом.
До повноважень Дніпровської міської ради не належить надання оцінки технічній документації та встановлення обставин за яких було здійснено встановлення та погодження меж земельних ділянок. Подання позивачем заяви до правоохоронних органів про наявність невідповідності підписів на актах встановлення меж земельної ділянки та наявність витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань не свідчить про вчинення правопорушення та не може бути доказом у справі. Відповідач вважає, що позивачем до матеріалів справи не надано жодного належного доказу на підтвердження власної правової позиції, а тому його представник в судовому засіданні просила суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про місце та час його проведення був повідомлений належним чином, будь-яких пояснень на адресу суду не надіслав.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій згідно посвідчення серії МВ № 048712 від 10.03.2016 року.
Судом також встановлено, що 20 квітня 2018 року позивач звернувся до Земельної комісії Дніпровської міської ради з питань архітектури, будівництва й земельних відносин із клопотанням №295 про визнання за ним пріоритетного права щодо оформлення земельної ділянки у районі вул.Бобруйської (Чечелівський район) в м.Дніпрі.
У своїй відповіді від 10.05.2018 року №296-зв відповідач зазначив, що гр.ОСОБА_3 отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у районі вул.Бобруйської для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд раніше (клопотання №13/1016 від 02.02.2012, рішення міської ради №59/30 від 26.12.2012 року, клопотання №36/1062 від 29.10.2013 року та №36/489 від 04.02.2016 року, рішення міської ради №267/11 від 13.07.2016), ніж гр.ОСОБА_1 (клопотання №36/5005 від 07.09.2016 року, рішення міської ради №305/18 від 15.02.2017 року), постійна комісія не має можливості визначити позивача перевагу у подальшому оформленні земельної ділянки у районі вул.Бобруйської (Чечелівський район).
Позивач, повязує порушення своїх прав з діями відповідача щодо не визнання за ним пріоритетного права щодо оформлення даної земельної ділянки, викладеної, на його погляд, у рішенні від 10.05.2018 року №296-зв.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до ч.1 статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим.
Згідно з ч.2 ст.118 Земельного кодексу України рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.
В силу ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно з ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Відповідно до ст.193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Згідно з п.4 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.
Відповідно до ч.11 ст.118 Земельного кодексу України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.
В силу ст.118 Земельного кодексу України, законодавцем встановлено обов'язок суб'єкта владних повноважень розглянути клопотання у місячний строк і прийняти одне з відповідних рішень, або дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.
Крім того, стаття 15 Закону України «Про звернення громадян» зазначає, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються на підставі дозволу, який надає міська рада.
Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» де визначено, що виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Оскільки міська рада є колегіальним органом, то волевиявлення ради оформлюється у формі рішення, яке приймається більшістю голосів від загального складу ради.
Згідно зі ст.ст.18-20 Регламенту Дніпровської міської ради VII скликання міська рада проводить свою роботу сесійно. Сесії міської ради є чергові та позачергові. Сесія складається з пленарних засідань міської ради, а також засідань постійних профільних комісій.
В силу ст.25 Регламенту усі проекти рішень міської ради попередньо розглядаються на засіданні виконавчого комітету міської ради в порядку, встановленому Регламентом.
Згідно зі ст.26 Регламенту підготовку проектів рішень, що вносяться на розгляд ради, організовує автор проекту за дорученням міського голови. Проект рішення проходить опрацювання (збір погоджувальних підписів (візи).
Відповідно до п.5 ст.3 Регламенту проекти рішень, що готуються до розгляду радою, оприлюднюються на офіційному веб-порталі ради не пізніше як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
Так, судом встановлено, що третя особа ОСОБА_3 звернувся до міської ради з клопотанням ще від 02.02.2012 р. вх. № 13/1016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у районі вул.Бобруйської. На підставі якого було підготовлено та прийнято рішення міської ради від 26.12.2012 р. № 59/30 «Про надання ОСОБА_3, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у районі вул.Бобруйської Красногвардійський район».
Повторно ОСОБА_3 звернувся до міської ради з клопотанням від 04.02.2016 р. вх.№36/489 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у районі вул.Бобруйської (Чечелівський район), у зв'язку з тим що пунктом 4.4. рішення міської ради від 26.12.2012 р. № 59/30 визначено строк дії цього рішення, а саме 2 роки.
Розглянувши відповідне клопотання та додані до нього матеріали, враховуючи ст.22 Закону України «Про землеустрій», було підготовлено та прийнято рішення міської ради від 13.07.2016 р. № 267/11 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) громадянам у м.Дніпропетровську (71 особа)».
Так, вже після надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 07.09.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у районі вул.Бобруйської.
15.02.2017 року рішенням Дніпропетровської міської ради було надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (16 осіб), серед яких є позивач.
На підставі клопотання ОСОБА_3 від 21.04.2017 р. вх. № 36/2037 Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради підготовлено проект рішення міської ради «Про передачу земельної ділянки у районі вул.Бобруйської (Чечелівський район) у власність ОСОБА_3, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (дата публікації на офіційному сайті міської ради - 24.07.2017 р).
На сьогодні проект землеустрою, який подано третьою особою у справі Дніпровською міською радою не затверджено.
Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 року по справі №804/5868/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача1: Дніпровської міської ради, відповідача 2: Відділу у м.Дніпрі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, - ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки був задоволений частково. Визнані протиправними дії Дніпровської міської ради щодо несвоєчасного розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 07.09.2016 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 року по справі №804/5868/17 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2017 року у справі № 804/5868/17 змінено в частині обґрунтування висновків суду. В іншій частині постанову суду залишено без змін.
Як вже зазначалося вище, 10.05.2018 року № 296-зв, позивачу було надано відповідь на його звернення щодо визнання за ним пріоритетного права щодо оформлення земельної ділянки у районі вул.Бобруйської (Чечелівський район), де було зазначено, що ОСОБА_3 отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки раніше ніж позивач, а тому постійна комісія не має можливості визначити перевагу позивача у подальшому оформленні земельної ділянки у районі вул.Бобруйської (Чечелівський район).
Позивач повязує порушення своїх прав із винесеним відповідачем, на його погляд рішенням №296-зв, проте в розумінні чинного законодавства відповідь на звернення позивача від 20.04.2018 року вх.№295, а саме лист від 10.05.2018 р. № 296-зв, не є рішенням Земельної комісії Дніпровської міської ради з питань архітектури, містобудування та земельних відносин. Позивачем не вірно обраний матеріально-правовий спосіб захисту порушеного права а саме визнання неправомірним рішення №296-зв Земельної комісії Дніпровської міської ради з питань архітектури, будівництва й земельних відносин.
Щодо позовної вимоги про зобовязання Земельну комісію ДМР з питань архітектури, будівництва й земельних відносин надати проекту позивача права пріоритету, суд доходить висновку про відмову у задоволенні ї цієї позовної вимоги виходячи з такого.
Таким чином, позовна вимога про зобовязання відповідача надати проекту позивача права пріоритету не підлягає задоволення, оскільки між його заявою, та заявою третьої особи, щодо розроблення проекту землеустрою на одну і ту ж саму ділянку пройшов проміжок часу, та під час звернення позивача до Земельної комісії Дніпровської міської ради з питань архітектури, будівництва й земельних відносин, із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва ОСОБА_3 вже отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як субєкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України,-

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 26 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_5