Справа № 444/1833/17
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1833/17
Провадження № 2-а/444/12/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення суб"єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання протиправним та скасування рішення суб"єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 17.07.2017 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Скромним Я.І. було винесено Постанову у справі про порушення митних правил №2855/20900/17, що 29.03.2017 року близько 22 год. 04 хв. через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС громадянка України ОСОБА_1, в»їхала на митну територію України транспортним засобом марки «VOLKSWAGENGOLF», VIN-код НОМЕР_1, НОМЕР_2, в митному режимі «транзит», країна реєстрації транспортного засобу респуліка Польща.

Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 25.06.2017 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений .

Листом Львівської митниці ДФС (від 09.06.2017 року №3086/10/13-70) громадянка України ОСОБА_1, запрошуваласьна митний пост «Грушів»Львівської митниці ДФС за адресою : Львівська область Яворівський район , с.Грушів, для надання пояснень, щодо не вивезення автомобіля марки «VOLKSWAGENGOLF», VIN-код НОМЕР_1, НОМЕР_2, та участі у складені протоколу про порушення митних правил, проте у визначену дату громадянка ОСОБА_1 не прибула .

Станом на 25.06.2017 року відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставини непереборної сили або протиправних дій третіх осіб . визначених ст.460 МК України, зазначеноюособою подано не було.

Відповідно, позивачку було визнано винною у вчиненні порушення митних правил , передбачених ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500, 00 грн.

Позивач вважає, рішення відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправним та необгрунтованим, та таким щ обуло винесено не дослідивши та врахувавши всіх обставин справи, а також винесене з пропуском строку притягнення до адміністративної відповідальності .

Зокрема, як зазначається в постанові від 17.07.2017 року позивач ввезла на митну територію України автомобіль марки VOLKSWAGENGOLF», VIN-код НОМЕР_1, НОМЕР_2,в митному режимі «транзит», протягом 10 днів, даний автомобіль, вона мала вивезти з митної території України , а це 08.04.2017 року, проте 03.04.2017 року позивач захворіла та потрапила на амбулаторне лікування (довідка надана працівникам митниці разом із поясненням під час перетину кордону на п/п Рава-Руська Львівської митниці ДФС 25.07.2017 р.), на цей час позивачка про винесену постанову не знала .

Позивачка стверджує, що хвороба проходила важко, слабість, уповільнена реакція , вживання ліків, не можливість ходити чи згинати в коліні праву ногу, що унеможливлювало їзду автомобілем, так як , це призвело до порушень ПДР України або і до більш трагічних наслідків . Коли позивачці стало легше, і їй лікарі дозволили повноцінно користуватися ногою, після виписки, а саме 25.07.2017 року вона вивезла автомобіль марки VOLKSWAGENGOLF», VIN-код НОМЕР_1, НОМЕР_2 за митну територію України. Лікування закінчилося 25.07.2017 року, що підтверджується випискою № 33721 від 25.07.2017 року в якій зазначено, що лікування проходило з 03.04.2017 року по 25.07.2017 року .

Окрім того, зазаначає що вона розуміла наслідки вчасного не вивезення автомобіля, проте із-за хвороби нічого не могла зробити.Таким чином, вона не вважає себе винною. Зазначає, що у неї відсутній мотив чи мета порушення митних правил, так як вивезти автомобіль за митну територію України вона хотіла, проте не могла із-за хворобливого стану тіла .

Таким чином, оскаржувана постанова, на думку позивача, винесена відповідачем без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками митниці не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином чи дійсно позивач перебувала на лікуванні, оскільки вказане спростовувалось поданими нею документами. Більше того, вважає, що докази вказують, що її хвороба є належним чином підтвердженим, а відтак в силу непереборних і незалежних від неї причин, вона не могла забезпечити вчасного перетину автомобілем державного кордону, що виключає її адміністративну відповідальність за це.

Просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №2855/20900/17 від 17.07.2017 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень України.

Позивач у судове засідання не прибула, однак подала письмове клопотання , в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання на неодноразові виклики не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав на адрес суду письмові заперечення, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у письмових запереченнях у зв»язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України , у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.10 "Прикінцевих та перехідних положень" КАС України в редакції від 15.12.2017року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З протоколу про порушення митних правил №2855/20900/17 від 25.06.2016 року вбачається, що 29.03.2017 року приблизно 22 год. 04 хв.через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС громадянка України ОСОБА_1 в»їхала на митну територію України транспортним засобом марки VOLKSWAGENGOLF», VIN-код НОМЕР_1, НОМЕР_2, в митному режимі «транзит» , країна реєстрації транспортного засобу - Респудліка Польща .

Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 25.06.2017 року не вивозився та у інший митний режим згідно з нормами чинного законодавства- не поміщений.

Листом Львівської митниці ДФС (від 09.06.2017 № 3086/10/13/-70) громадянка України ОСОБА_1 запрошувалась на митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС за адресою : Львівська область, Яворівський район, с.Грушів, для надання пояснень, щодо невивезення автомобіля марки VOLKSWAGENGOLF», VIN-код НОМЕР_1, НОМЕР_2, та участі у складенні протоколу про порушення митних правил , проте у визначену дату громадянка ОСОБА_1 не прибула.

Станом на 25.06.2017 року відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.460 МК України, зазначеною особою подано не було.

Вказано, що позивач станом на 25.06.2017 року перевищив більше, ніж на десять діб встановлений строк доставки автомобіля, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів.

Аналогічні факти вбачаються також і з постанови в справі про порушення митних правил № 2855/20900/17 від 17.07.2017 року.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Статтею 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з нежалежних від нього причин.Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, ечових і електронних доказів, висновками експертів, показами свідків.

Відповідно до ст.90 Митного кодексу України Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Нормами ст.ст.90 та 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Згідно з пунктом 57 частини 1 статті 4 Митного кодексу України "товар" - будь-яка рухома річ, у тому числі така, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином, поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю

Відповідно до ч.3 ст.470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З постанови в справі про порушення митних правил № 2855/20900/17 від 17.07.2017 року вбачається, що позивач перевищив встановлений строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, терміном більше, ніж на 10 діб.

З протоколу про порушення митних правил №2855/20900/17 від 25.06.2017 року вбачається, що позивач ввіз автомобіль на митну територію України 29.03.2017 року, станом на 25.06.2017 року інформація про його вивезення з митної території України була відсутня.

Однак згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України, а саме такі обставини, коли внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили транспортний засіб не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення.

Як вбачається із виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 33721, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 3.04.2017 року по 25.07.2017 року хворіла, діагноз надрив зв»язок правого ступне вого суглобу з підвивихом стопи. Окрім того, як вбачається із письмових пояснень позивачки , остання в телефонному режимі повідомляла митний орган про хворобу та немолжливість переміщення вищевказаного транспортного засобу.

Тобто позивач в 10 денний термін звернувся до найближчого митного органу та повідомив про поломку його автомобіля а в подальшому виконував вимоги Львівської митниці ДФС, вказані в листі №3086/10/13-70від 09.06.2017 року.

Відповідно до статті 458 ч. 1 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1ст. 460 MK України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму,затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 р. №657 (Порядок № 657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище ( замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або і нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій із товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п.3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин і непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови неможливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 3.04.2017 року по 25.07.2017 року хворіла, діагноз надрив зв»язок правого ступневого суглобу з підвивихом стопи, що підтверджується копією лікарняного листка.

На підставі системного аналізу законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до переконання, що дійсно позивач перебувала на лікуванні, подані позивачем докази вказують, що її хвороба є належним чином підтвердженим, а відтак в силу непереборних і незалежних від нього причин, вона не могла забезпечити вчасного перетину автомобілем державного кордону, такі докази не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Після закінчення хвороби , позивач 25.07.2017 року вивезла за межі митної території України автомобіль марки VOLKSWAGENGOLF», VIN-код НОМЕР_1, НОМЕР_2, в митному режимі «транзит», протягом 10 днів, тобто з дотриманням терміну встановленого законодавством.

Відтак, всі дії позивача, щодо повідомлення митного органу у встановлений термін та своєчасне вивезення вказаного транспортного засобу (без урахування періоду ремонту) були спрямовані на запобігання порушень митних правил та з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Відтак, аналізуючи подані позивачем документи та докази, відповідач дійшов хибного висновку про порушення позивачем митних правил.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії позивача не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, а тому оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.3 ст.470 Митного кодексу України і накладення на нього ніністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим суд враховує, що відповідачем жодним чином не доведено, що позивач як передбачено ст. 458 Митного кодексу України вчинив протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, не довів, що дії позивача були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення , так як строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, на момент винесення спірної постанови закінчилися, а тому така є протиправною і підлягає скасуванню .

Керуючись ст. 139, 241, п. 10 ч. 2 ст. 245, 246, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати поставнову в справі про порушення митних правил від 17 липня 2017 року № 2855/20900/17, провадження по даній справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Є. Мікула