Справа № 642/3417/17
Суддя: Вікторов В. В.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/3417/17
Провадження № 2-а/642/112/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Вікторова В.В.,

за участю секретаря Антоненко Н.А.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою до Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.08.2017 року скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 25.09.2017 вищевказану скаргу повернуто як неподану.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу суду від 25.09.2017 - без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.04.2018 року ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 25.09.2017 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018 скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вищевказана скарга надійшла до суду у червні 2018 року та ухвалою від 25.06.2018 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13 червня 2017 року о 8 год. 20 хв. він рухався на своєму автомобілі із пасажиркою у салоні ОСОБА_3 по проспекту Тракторобудівників в сторону Салтівського житлового масиву. Усі автомобілі рухались фактично у дві полоси в одному напрямку руху. На перехресті проспекту Тракторобудівників та вул. Краснодарській він належно зупинився на світлофорі у своїй лівій полосі. Попереду нього був розташований вантажний автомобіль Камаз, позаду та справа легкові автомобілі. Автомобіль Камаз та автомобіль, що був позаду нього включили сигнал повороту ліворуч. На зелений сигнал світлофора автомобіль Камаз та він на своєму автомобілі виїхали на перехрестя, де автомобіль Камаз зупинився пропускаючи зустрічний транспорт. Він також зупинився позаду нього посередині перехрестя. Після того автомобіль Камаз повернув ліворуч і закінчив рух через перехрестя. Автомобіль, який рухався позаду нього також повернув ліворуч. Після переїзду перехрестя його зупинили поліцейські. Один з них назвався Ємельяновим Василем Васильовичем.

В подальшому постановою серії БР № 704403 на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу розміром 425 грн. Постанова мотивована тим, що він здійснив проїзд перехрестя вул. Краснодарської та проспекта Тракторобудівників у м. Харкові на заборонений червоний сигнал світлофора.

Позивач вважає, що він виїхав на перехрестя на зелене світло світлофору та мав обов'язок закінчити проїзд перехрестя, незалежно від того, як змінилося світло світлофору. Це його обов'язок прямо врегульовано п. 16.8 ПДД, який зокрема встановлює, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Винесену відносно нього постанову вважає незаконною, оскільки на момент складання постанови у інспектора не було протоколу, сам інспектор не здійснив представлення, не оголосив хто розглядає справу, не роз'яснив права та обов'язки, у тому числі право на правову допомогу, зокрема безоплатну правову допомогу (оскільки він є інвалідом), не оголосив постанову, не заслухав осіб (як його, так і свідків), не дослідив речові докази, чим прямо порушив вимоги ст. 279 КУпАП, яка встановлює порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, позивач зазначив, що при винесенні постанови не було всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та її вирішення в точній відповідності з законом як вимагає ст. 245 КУпАП, що призвело до відсутності оцінки доказів, що повинно ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Також позивач зазначив, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважив розглядати такі справи.

На підставі викладеного, позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та просить її скасувати.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх повідомленням (викликом), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Причини неявки суду не відомі. Не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутність представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Так судом по справі встановлено, що 13 червня 2017 року постановою серії БР № 704403 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу розміром 425 грн. Вказана постанова складена інспектором роти № 1 батальйону № 2 УПП в м. Харкові лейтенантом Ємельяновим Василем Васильовичем. Відповідно до постанови серії БР № 704403 13.06.2017 року о 08-30 год. у м. Харкові перехрестя вул. Краснодарської та проспекта Тракторобудівників водій ОСОБА_1 здійснив проїзд на заборонене червоне світло світлофора,чим порушив п.8.7.3.е ПДР, а саме порушення проїзду на заборонений червоний, або два червоних миготливих сигнали заборонений рух.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя і п'ята статті 122КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надані суду докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Але відповідач не надав доказів правомірності своїх дій, незважаючи на те, що ОСОБА_1 на місці зупинки не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, не були надані суду також і інші докази на підтвердження вини позивача.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за статтею 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, не надано відзиву, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає стосовно доводів позивача щодо визначення поняття «за місцем вчинення» відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 «зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Оскільки не доведено в судовому засіданні, що водій ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, вина його у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, суд вважає за можливе адміністративний позов задовольнити.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд -

В и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 704403 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 і провадження по адміністративному матеріалу стосовно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 серпня 2018 року.

Суддя Вікторов В.В.