Справа № 826/7335/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7335/17 Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та учасника справи, який приєднався до апеляційної скарги - Подільської районної в м. Києві державної адміністрації на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - ОСОБА_2, про визнання дій протиправним, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Третьою особою подано апеляційну скаргу, в якій вона просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін та Третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове Рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з наступних підстав.

Між ОСОБА_4, як Дарувальником, та Позивачем, як Обдаровуваним, укладено Договір дарування квартири від 04 травня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караваєвою Людмилою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за № 918, згідно з п.п. 1,2 якого Дарувальник безоплатно передає у власність Обдаровуваному належну їй на праві приватної власності квартиру під номером 18 (вісімнадцять) в будинку номер 32 (тридцять два) по вулиці Введенській в місті Києві; квартира належить Дарувальнику на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Тетерською О.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 12 травня 2004 року за реєстраційним № 2110, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 18 травня 2004 року за реєстраційним номером 2402.

12 травня 2017 року Позивач звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із Заявою «Про зняття з реєстрації місця проживання», в якій просив зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2.

Як зазначено Позивачем в позовній заяві, до Заяви на підтвердження наявності права власності на квартиру було додано копію Договору дарування та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 травня 2017 року.

Відповідачем 13 травня 2017 року у знятті з реєстрації місця проживання відмовлено, оскільки не подано необхідних документів або інформації.

Відповідно до п. 1 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 (надалі - Правила №207), ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Згідно з абз. 3 п. 26 Правил №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як вбачається з Довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 04 листопада 2015 року №409, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва про відкриття провадження у справі від 27 жовтня 2017 року у справі №758/7576/17 за позовною заявою ОСОБА_3, інтереси якого представляє ОСОБА_7, до ОСОБА_2 про виселення, зокрема відкрито провадження в цивільній справі.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у справі №758/14694/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3, Третя особа: ОСОБА_4, про визнання Договору дарування нерухомого майна удаваним, відкрито провадження у справі за позовною заявою.

Ухвалою про зупинення провадження від 15 лютого 2018 року у справі №758/7576/17, зокрема зупинено провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в праві власності шляхом виселення до набрання законної сили рішенням в цивільній справі №758/14694/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3, Третя особа: ОСОБА_9, про визнання правочину удаваним.

Оскільки на час прийняття оскарженого Позивачем Рішення Відповідача зазначені цивільно-правові спори вирішено не було, колегія суддів дійшла висновку щодо відмови у задоволенні адміністративного позову.

Згідно з частиною першою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права.

А відповідно до частини другої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року скасовується та ухвалюється нове Рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовляється повністю.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року скасувати, ухвалити нове Рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 14.08.2018 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.