Справа № 753/12354/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Даниленко Віталій Валерійович
Суддя-доповідач Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року м. Київ
Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Кузьменка В. В.,
суддів Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,
за участю секретаря судового засідання Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату Чекаленка Віталія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2018, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови №154/5 від 15.06.2016 в справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 210-7 КУпАП.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2018 у задоволені позову було відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, відзив на апеляційну скаргу, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що комісією Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату проведено перевірку стану обліку військовозобов`язаних та призовників у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар Роз», керівником якого є ОСОБА_1 .
Результати перевірки оформлено актом від 19.05.2017, відповідно до якого, серед іншого, зафіксовано, що повідомлення (у 7-денний строк) прийнятих/звільнених призовників або військовозобов`язаних до військкоматів не надсилаються.
За даними Додатку 1 до акту перевірки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар Роз» працює 31 працівник, які не перебувають на військовому обліку за місцем проживання, у тому числі і ОСОБА_2 , 1983 року народження.
01.06.2017 посадовцем Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 210-1 КУпАП, за змістом якого керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар Роз» Василенком О.В., в порушення вимог пункту 37 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, прийнято на роботу ОСОБА_2 , який не перебуває на військовому обліку, чим порушено вимоги абзацу 13 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині надання звітності з питань персонального військового обліку військовозобов`язаних та призовників в установленому законом порядку.
Постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 № 154/5 від 15.06.2017 р. на ОСОБА_1 , за порушення вимог пункту 37 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, абзацу 13 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до статті 210-1 КУпАП накладено штраф у розмірі 510 грн.
Апелянт ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем було винесено одразу 5 постанов кожною з яких на нього накладено штраф у розмірі 510,00 грн, однак, особу не може бути двічі притягнутий до відповідальності за одне і те саме порушення.
Посилається на те, що ведення військового обліку не входить до його посадових обов`язків.
Абзацом 13 частини 1 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 р. № 3543-XII установлено, що підприємства, установи і організації зобов`язані вести облік військовозобов`язаних, резервістів і призовників із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надавати звітність із цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку.
Згідно пункту 37 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07 грудня 2016 р., з метою ведення персонального обліку призовників і військовозобов`язаних на державні органи, підприємства, установи та організації покладається, зокрема, надсилання у семиденний строк до відповідних районних (міських) військових комісаріатів повідомлень про зміну облікових даних призовників і військовозобов`язаних, прийнятих на роботу (навчання) чи звільнених з роботи (відрахованих з навчального закладу).
Відповідно до статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст.210-1 КУпАП встановлено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Мобілізаційна підготовка - це комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, полягає у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
Суб`єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.
Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 4 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, які є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, відповідальність за несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, та неподання відомостей про призовників і військовозобов`язаних несуть керівники та посадові особи органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, військових частин, підприємств, установ, організацій та навчальних закладів незалежно від їх підпорядкування та форми власності.
Відтак, посилання апелянта на те, що обов`язки щодо ведення військового обліку покладаються на посадову особу кадрового підрозділу або служби управління персоналом колегією суддів відхиляються.
З матеріалів справи вбачається, що крім постанови, яка є предметом спору у цій справі, військовим комісаром Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату ОСОБА_3 прийнято постанови № 154/1 від 15.06.2017 р., № 154/2 від 15.06.2017 р., № 154/3 від 15.06.2017 р., № 154/4 від 15.06.2017 р.
Вказаними постановами позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за неподання звітності щодо військовозобов`язаних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
За змістом Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних повідомлення про зміну облікових даних має подаватись щодо кожного військовозобов`язаного працівника окремо, а відтак не можна вважати, що ОСОБА_1 було декілька разів притягнуто до відповідальності за одне правопорушення.
Із протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 31) убачається, що ОСОБА_1 відмовився від його отримання і цей факт підтверджується поясненнями начальника відділу військового обліку і бронювання солдатів, сержантів запасу Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату ОСОБА_8 (а.с. 32).
Таким чином, оскільки під час перевірки обліку військовозобов`язаних та призовників у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма «Володар Роз» було виявлено порушення законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі вказаного не спростовують.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Дарницького районного у м. Києві військового комісаріату Чекаленка Віталія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2018 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 21.08.2018