Справа № 2-а-495/2010
Суддя: Бондаренко Г. К.
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОНУФРІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-495/10 р.-1119
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.10 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області

в сткладі:

головуючого - судді Бондаренка Г.К.;

при секретарі Скочко О.В.; розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ОДР ВДАІ з обслуговування Кременчуцького району Полтавської області лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відповідачем постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 152366 від 12.07.2010 року, посилаючись на те, що 20. 09.2010 року він отримав конверт з ВДВС Онуфріївського РУЮ, в якому знайшов постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ВІ 152366, виданої ВДАІ з обслуговування Кременчуцького району Полтавської області про стягнення з нього на користь держави штрафу в сумі 850 грн. На його вимогу 21.09.2010 року державним виконавцем було надано копію постанови ВДАІ, в якій зазначалося, що він 12.07.2010 року о 15 годині в с. Маламівка, Кременчуцького району, керуючи автомобілем ВАЗ 21063 д/н В А 81-88 РР, здійснив обгін транспортного засобу на пішохідному переході, чим порушив правила обгону та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2. 2 ст. 122 КупАП, за що на нього накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Прочитавши отриману копію постанови, він згадув, що дійсно 12.07.2010 року проїжджав в с. Маламівка, де його зупиняли особи в форменому одязі працівників міліції. Один з них, не відрекомендувавшись та не пред'явивши своє посвідчення, повідомив, що ніби то він порушив правила обгону - здійснив обгін на пішохідному переході та почав складати протокол. Він намагався пояснити, що не міг здійснювати обгін транспортного засобу на пішохідному переході, так як вже його переїхав, А автомобіль з розпізнавальними знаками ВДАІ та самі особи в форменому одязі знаходилися за 5-7 метрів від пішохідного переходу. Коли він переїжджав пішохідний перехід , то ніякого транспортного засобу не обганяв і не міг обігнати, так як його поруч навіть не було. Він вимагав надати можливість письмово викласти в протоколі свої заперечення та запросити свідків, які знаходилися в його автомобілі, для дачі письмових пояснень про не порушення ним правил дорожнього руху, але в проханні було відмовлено. Працівник міліції вислухавши його, повідомив, що так як протокол уже до половини складено, то йому необхідно підписати попередження і в подальшому не порушувати правил та пояснив, що він буде попереджений. Після цього Працівник міліції надав йому на підпис два аркуші паперу, один із них дійсно був до половини дописаний. Він, заспокоївшись та вважаючи, що він дійшов згоди з працівником ВДАІ та переконав його в своїй правоті, спокійно поставив свій підпис. На вимогу надати копії складених документів, працівник міліції здивовано сказав, що вони йому не потрібні, так як штрафу сплачувати не потрібно. Але потім 20.09.2010 року після отримання в ВДВС зазначеної постановім зрозумів, що його просто обдурили. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, незаконним та недоведеним.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позові.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, але у судове засідання не з'явився, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність не подав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В даному випадку відповідач не виконав свого обов'язку по доказуванню правомірності рішення, тобто доказів, які б спростували зазначені доводи позивача , суду не надав. Такі докази у справі відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вина позивача у порушенні вимог ПДР України не доведена, а тому в його діях склад правопорушення, передбачений ч.2 ст. 122 КУпАП, відсутній, а зазначена вище постанова щодо позивача є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256,283,288,289 КУпАП, ст. ст. 159-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВІ № 152366 від 12.07.2010 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектора ОДР ВДАІ з обслуговування Кременчуцького району Полтавської області лейтенантом міліції ОСОБА_2, про накладання на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу розміром 425 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровградської області ОСОБА_4