Справа № 826/3528/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 липня 2018 року справа №826/3528/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "ОТІС" (далі по тексту - позивач, ПрАТ "ОТІС")
доДепартаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач, Департамент земельних ресурсів КМДА)
третя особа1. Київська міська рада (далі по тексту - третя особа 1, КМР) 2. Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - третя особа 2)
про1. визнання протиправною бездіяльності відповідача; 2. зобов'язання вчинити дії щодо внесення змін до Державного земельного кадастру, виключивши з нього позивача, як землекористувача ділянки; 3. стягнення з відповідача коштів на відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю, у розмірі сплаченого податку в сумі 281 157,31 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправною бездіяльність Департаменту земельних ресурсів КМДА щодо не внесення змін до Державного земельного кадастру, відносно виключення відомостей про ПрАТ "ОТІС" як землекористувача земельної ділянки по вулиці Дружківська в Святошинському районі міста Києва, площею 0,3397 га., обліковий код 88:081:002 (далі по тексту - земельна ділянка), обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що земельна ділянка ним не використовується; у зв'язку із завданою бездіяльністю відповідача шкодою, позивач також просить стягнути кошти у розмірі сплаченого податку на землю за період з жовтня 2016 року по грудень 2017 року в сумі 281 157,31 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3528/17, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Київську міську раду та Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач надав до суду письмове заперечення проти позову, в якому вказує, що ведення Державного земельного кадастру не відноситься до його повноважень, а є виключною компетенцією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, а також зазначив, що позивач фактично користується земельною ділянкою, оскільки є власником розміщеного на ній нерухомого майна - асфальтобетонного покриття, тому не має підстав для виключення інформації про позивача, як землекористувача.

Третя особа 1 надала до суду письмове заперечення, яке мотивоване тим, що внесення змін до Державного земельного кадастру відноситься до повноважень Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, окрім того фактично не має підстав для виключення з Державного земельного кадастру інформації про позивача, як землекористувача, оскільки він є власником нерухомого майна розташованого на земельній ділянці.

Третя особа 2 письмових пояснень чи заперечень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надала.

В судовому засіданні 05 лютого 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача та представник третьої особи 2 проти позову заперечили, представник третьої особи 1 до суду не прибув; на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Матеріали справи підтверджують, що листом Департаменту земельних ресурсів КМДА від 28 січня 2015 року №ЛПВ-3740, ПрАТ "ОТІС" повідомлено про необхідність оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вулиці Дружківська в Святошинському районі міста Києва, площею 0,3397 га., обліковий код 88:081:002, яка передана Київському заводу ліфтів Міністерства комунального господарства УРСР у тимчасове користування рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради від 04 червня 1974 року №821/25 "Про тимчасове закріплення земельної ділянки за Київським заводом ліфтів Міністерства комунального господарства УРСР для тимчасового складу готових ліфтів".

Судом встановлено, що позивач звертався до Департаменту земельних ресурсів КМДА із заявами від 29 серпня 2016 року №270-юр та від 26 жовтня 2016 року №356-юр про внесення змін до бази даних міського земельного кадастру, щодо ПрАТ "ОТІС" як землекористувача земельної ділянки по вулиці Дружківська в Святошинському районі міста Києва, площею 0,3397 га., обліковий код 88:081:002, у зв'язку з тим, що земельна ділянка ним не використовується.

За результатами розгляду вказаних заяв, відповідач у листах від 07 жовтня 2016 року №8 та від 04 січня 2017 року №057028-87 повідомив позивача про відсутність підстав для внесення відповідних змін з метою недопущення втрат міського бюджету, та зазначив, що інформацію щодо землекористувача буде знято із обліку міського земельного кадастру після надходження звернення нового власника (балансоутримувача) приміщень та перереєстрації на нього земельної ділянки.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначаються Законом України "Про державний земельний кадастр".

Статтею 4 Закону України "Про державний земельний кадастр" встановлено, що регулювання відносин, що виникають при веденні Державного земельного кадастру, здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, цього Закону, законів України "Про землеустрій","Про оцінку земель", "Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність", "Про захист персональних даних", інших законів України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до частини першої статті 193 Земельного кодексу України та частини першої статті 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про державний земельний кадастр" встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно частини шостої статті 9 Закону України "Про державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до частини шостої 9 Закону України "Про державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру регулюються статтею 21 Закону України "Про державний земельний кадастр".

Згідно частини дев'ятої статті 21 Закону України "Про державний земельний кадастр" відомості про розподіл земель між власниками та користувачами вносяться до Державного земельного кадастру відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною чотирнадцятою статті 21 Закону України "Про державний земельний кадастр" передбачено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється у строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів з дня отримання відповідних документів, якщо цим Законом не встановлено інший строк для здійснення цих дій.

Згідно з положеннями частини першої статті 6 Закону України "Про державний земельний кадастр" ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Частиною п'ятою статті 4 Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, що порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Пунктом 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 передбачено, що ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що ведення та внесення змін до Державного земельного кадастру віднесено виключно до повноважень Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів.

У свою чергу, рішенням Київської міської ради від 18 квітня 2013 року №194/9251 Про ведення міського земельного кадастру (далі по тексту - Рішення), організовано ведення міського земельного кадастру - електронної (автоматизованої) геоінформаційної системи і бази даних, що забезпечує збирання, оброблення, аналіз, моделювання, постачання геопросторових даних і відображає черговий стан використання та охорони земель комунальної власності територіальної громади та інших земель міста Києва.

Пунктом 2 Рішення встановлено, що ведення міського земельного кадастру покладено на Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Таким чином, з наведеного вбачається, що на адміністративній території в межах якої знаходиться спірна земельна ділянка, має місце функціонування двох земельних кадастрів, а саме, міського - ведення якого відноситься до компетенції відповідача, та Державного земельного кадастру - ведення якого здійснює Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи.

Суд звертає увагу, що позивач звертався до Департаменту земельних ресурсів КМДА щодо внесення змін до бази даних міського земельного кадастру, однак в межах даного спору, позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо відмови у внесенні змін до Державного земельного кадастру.

Разом з тим, враховуючи, що ведення Державного земельного кадастру не відноситься до повноважень Департаменту земельних ресурсів КМДА, суд приходить до висновку про відсутність в межах спірних правовідносин протиправної бездіяльності з боку відповідача щодо відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про ПрАТ "ОТІС" як землекористувача земельної ділянки по вулиці Дружківська в Святошинському районі міста Києва, площею 0,3397 га., обліковий код 88:081:002.

При цьому суд роз'яснює позивачу, що з метою вирішення питання про внесення змін до Державного земельного кадастру він має право звернутися до відповідного територіального органу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Крім того, досліджуючи питання правомірності відмови позивачу у внесенні до міського земельного кадастру відомостей щодо ПрАТ "ОТІС" як землекористувача земельної ділянки по вулиці Дружківська в Святошинському районі міста Києва, площею 0,3397 га., обліковий код 88:081:002, суд звертає увагу на наступне.

Як встановлено судом вище, підставою для внесення змін до бази даних міського земельного кадастру, позивач вказує, що земельна ділянка по вулиці Дружківська в Святошинському районі міста Києва, площею 0,3397 га., обліковий код 88:081:002, ним не використовується.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься договір оренди від 31 грудня 2015 року №ДО-16, за умовами якого ПрАТ "ОТІС" (орендодавець) передає ПП "Експотранс" (орендар) в строкове платне користування "Покриття асфальтобетонне", що розташоване за адресою: вул. Дружківська, загальною площею 2909 м2.

Пунктом 1.2 вказаного договору встановлено, що "Покриття асфальтобетонне" надається в оренду разом з: територією, на якій знаходиться, а також прилеглою територією; правами використання шляхів та доріг, що ведуть до "Покриття асфальтобетонне"; правами вільного використання інженерно-господарських комунікацій відповідно до частки орендованої площі, а також правом розташування за погодженням з орендодавцем, додаткових комунікацій, які є необхідними для нормальної експлуатації "Покриття асфальтобетонне", а також правом поточного ремонту та оновлення цих комунікацій.

Відповідно до пункту 4.1 договору, термін оренди встановлено з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, тобто на момент звернення позивача із заявами про внесення змін до міського земельного кадастру, вказаний договір був чинним.

Наведене свідчить про те, що позивачем використовувалась спірна земельна ділянка з метою отримання доходу за вказаним договором оренди, а тому підстави для внесення до міського земельного кадастру відомостей щодо ПрАТ "ОТІС" як землекористувача земельної ділянки по вулиці Дружківська в Святошинському районі міста Києва, площею 0,3397 га., обліковий код 88:081:002 відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги нормативно і документально не підтверджуються.

Оскільки судом не встановлено протиправної бездіяльності з боку відповідача в межах спірних правовідносин, позовні вимоги про відшкодування шкоди у розмірі сплаченого позивачем податку на землю, задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПрАТ "ОТІС" не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватному акціонерному товариству "ОТІС" відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Приватне акціонерне товариство "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 32 ідентифікаційний код 14357579)
Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 32-А; ідентифікаційний код 26199097)

Київська міська рада (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141)

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г; ідентифікаційний код 39440996)

Суддя В.А. Кузьменко