Справа № 808/1142/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 липня 2018 року Справа № 808/1142/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області

до ОСОБА_1

про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач ), в якому позивач просить стягнути з відповідача податковий борг з транспортного податку у сумі 25 000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем, у порушення вимог Податкового кодексу України, не сплачена сума грошового зобовязання з транспортного податку, яка визначена контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні. Зазначена сума грошового зобовязання набула статусу податкового боргу.

Ухвалою судді від 18.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 14 червня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву. Відповідач про день, час та місце судового засідання, відповідно до приписів частини 11 статті 126 КАС України повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано.

За приписами ч.1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно із пунктом 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зясував наступне.

Згідно довідки про стан податкового боргу (а.с. 5) та даних облікової картки платника податків (а.с. 6), ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) має податковий борг зі сплати транспортного податку сумі 25000 грн., який виник внаслідок наступного.

Як свідчать матеріали справи, 30.06.2015 Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення рішення №32-17 від 30.06.2015, яким згідно з п.п.54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 267.6.1 п.267.6 ст. 267 КАС України, ОСОБА_1 визначено суму податкового зобовязання з транспортного податку у сумі 25000 грн.

Сума нарахованого зобовязання підлягала сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення відповідно до п.п. 267.8.1 п. 267.8 ст.267 Податкового кодексу України.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено засобами поштового звязку на адресу відповідача 10.07.2015, та було отримано відповідачем 18.07.2015, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.11).

Визначена сума транспортного податку у розмірі 25000 грн. не сплачена та набула стану податкового боргу.

Відповідно до пп.267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

За приписами п. 267.4 статті 267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України).

У відповідності до пп.267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Підпунктом 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 ПК України передбачено, що транспортний податок сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до приписів п.58.3 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У даному випадку податкове повідомлення-рішення №32-17 від 30.06.2015 вручено відповідачу 18.07.2015 (а.с.11).

Доказів оскарження вказаного рішення відповідачем не надано.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, передбачено зобовязання платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до наданої позивачем довідки (а.с.5) сума податкового боргу зі сплати транспортного податку складає 25000 грн.

Відповідно до пп. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.2. ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

У даному випадку податкова вимога №16-23 від 12.11.2015 була направлена 23.11.2015 на адресу відповідача, однак повернута у звязку з неможливістю вручення, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія корінця податкової вимоги, поштового конверту та повідомлення (а.с.12 та зворотній бік).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючі органи, до яких належить позивач, відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Головного управління ДФС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд. 166, ідентифікаційний номер 39396146) до ОСОБА_1 (69006, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про стягнення коштів за податковим боргом - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (69006, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму податкового боргу з транспортного податку у розмірі 25000 (двадцять пять тисяч) гривень на користь УК у Дніпровському районі м.Запоріжжя, код отримувача 38025423, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код платежу 18011001, р/р 0006.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295 КАС України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 06.07.2018 року.

Суддя Н.В.Стрельнікова