Справа № 817/1216/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2018 року м. Рівне №817/1216/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доКорецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

02.05.2018 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання до вчинення певних дій.

04.06.2018 відкрито провадження у справі та відповідно до пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно наказу №112-від від 15.06.2018 Рівненського окружного адміністративного суду судді Друзенко Н.В. надано щорічну відпустку, тривалістю 30 (тридцять) робочих (42 календарних) дні з 25 червня 2018 року по 07 серпня 2018 року.

Розглянувши у визначений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України строк (з урахуванням відпустки) в письмовому провадженні позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 28.08.1986 було призначено пенсію за віком. Отримавши право на постійне проживання у США у 1997 році він залишив межі України та виїхав за кордон, у зв'язку з чим, відповідачем припинено виплату пенсії. Постановою Корецького районного суду Рівненської області від 26.06.2017 року (справа №563/587/17) зобов'язано Корецьке об'єднане управління ПФУ Рівненської області поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 28.11.2016 з урахуванням усіх перерахунків, що були визначені законодавством України. Виплату пенсії з 28.11.2016 відповідачем відновлено лише формально, позаяк заява позивача подана через уповноваженого представника про переведення сум пенсії на поточний рахунок згідно договору з АТ "Ощадбанком", залишена без задоволення. 01.12.2017 позивач через свого представника, ОСОБА_2, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про виплату поновленої до виплати пенсії. Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в своєму листі №Г-766-02.4-15 повідомило про відсутність підстав для задоволення звернення, покликаючись на відсутність заяви пенсіонера про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності. Також відповідачем відмовлено у проханні позивача щодо проведення перерахунку його пенсії. Листом №617/009 від 19.03.2018, Корецьке об'єднане управління ПФУ Рівненської області також відмовило в задоволенні вимоги щодо проведення перерахунку пенсії з посиланням на ті ж мотиви, що і Головне управління ПФУ в Рівненській області. Вважаючи дії відповідача при вирішенні звернення неправомірними, незаконними і такими, що порушують його конституційні права, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

За змістом відзиву відповідача на позовну заяву, Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначає, що відповідно до статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Договір між Україною та США в галузі пенсійного забезпечення не укладено. Постановою Корецького районного суду від 26.06.2017 по справі №563/587/17 (ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2017) зобов'язано Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області поновити виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 починаючи з 28.11.2016 з урахуванням усіх перерахунків, що були визначені законодавством України. Дане судове рішення виконано управлінням повністю в добровільному порядку, ОСОБА_1, відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства України, призначено пенсію в розмірі 1130 гривень з 28.11.2016. Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому. Оскільки постанова Корецького районного суду від 26.06.2017 по справі №563/587/17 не покладала на відповідача обов'язку проводити будь-які перерахунки раніше призначеної пенсії ОСОБА_1, то відповідні вимоги розцінюються ним як безпідставні. Також відповідач покликався на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, зауважуючи, що ні особисто позивач, ні його законний представник до Пенсійного органу не звертався. За наведеного, відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

За правилами частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Корецького районного суду від 26.06.2017 по справі №563/587/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/67461888) залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2017 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/ 68657954) частково задоволено позов ОСОБА_1, визнано протиправними дії Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у відновленні та виплаті позивачу пенсії; зобов'язано Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області поновити виплату раніше призначеної пенсії позивачу починаючи з 28.11.2016 з урахуванням усіх перерахунків, що були визначені законодавством України.

Зазначеним судовим рішенням встановлено наступні обставини, що звільнені від доказування, а саме, що ОСОБА_1 є ветераном праці, пенсія по віку призначена йому 28 серпня 1986 року пожиттєво (посвідчення №НОМЕР_1 від 08 грудня 1986 року); отримував пенсію по віку до 22 лютого 1997 року і у зв'язку з виїздом в 1997 році на постійне місце проживання в Сполучені Штати Америки, виплата пенсії йому була припинена.

Відповідачем не надано жодних доказів тому, що рішення зазначеного суду в частині зобов'язання Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії починаючи з 28.11.2016 з урахуванням усіх перерахунків, що були визначені законодавством України, ним належним чином виконано.

Разом з тим, сторонами не заперечується, що у рамках виконання зазначеного судового рішення ОСОБА_1 починаючи з 28.11.2016 визначено розмір пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який становив 1130,00 гривень.

01.12.2017 позивач через свого представника, ОСОБА_2, звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою, в якій просив переглянути суму пенсії, призначену до виплати з урахуванням архівної довідки про підтвердження трудового стажу та довідки про заробіток для обчислення пенсії, виданих ПАТ "Українська залізниця", Регіональна філія "Львівська залізниця", які додав до заяви разом із посвідченим нотаріально дорученням представника (а.с.11-13) .

На вказане звернення начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надав відповідь за №Г-766/02.4-15 від 28.12.2017, в якій вказав, що підстави для перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням долучених довідок відсутні, так як рішенням Корецького районного суду зобов'язано лише поновити, а не перерахувати раніше призначену пенсію.

Також заявника проінформовано, що довіреність видана на ім'я ОСОБА_2 набрала чинності 14.10.2016, а відповідно до вимог статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності. Оскільки відповідна заява від ОСОБА_1 до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області не надходила, відповідно до розпорядження даного управління від 21.12.2017, виплата пенсії призупинена з 01.01.2018 (а.с.14,47)

05.03.2018 та 07.03.2018 ОСОБА_2 звертався до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявами про поновлення раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням усіх перерахунків, що були визначені законодавством України, додавши наряду з рішенням Корецького районного суду від 26.06.2017 у справі №563/587/17 довідку про заробіток для обчислення пенсії №Г-596 від 11.10.2017 виробничого структурного підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" за період з 1980 по 1987 роки та архівну довідку про підтвердження трудового стажу №Г-595 від 11.10.2017, якою підтверджено трудовий стаж ОСОБА_1 з 22.11.1954 по 10.08.1972 та з 10.08.1972 по 02.01.1989 (а.с.15,16 22-23,46). У цих же заявах ОСОБА_2 просив перераховувати пенсію ОСОБА_1 на рахунок, відкритий на ім'я останнього в АТ "Ощадбанк", зазначивши його реквізити і додавши копію договору №39572717 від 02.03.2018 про відкриття поточного рахунку та розрахунково-касове обслуговування вкладу "Пенсійний" в національній валюті для фізичної особи та картку реквізитів (а.с.24-25). Також ним було долучено посвідчення особи ОСОБА_1 - НОМЕР_2, видане уповноваженою особою США і посвідчене державним нотаріусом Штату Огайо, з офіційним нотаріально посвідченим перекладом на українську мову (а.с.19-21) і довіреність, що була видана ОСОБА_1 26.01.2018 в Гелловей, Огайо, США, яка посвідчена нотаріусом і містить апостиль та офіційний нотаріально посвідчений переклад на українську мову (а.с.26-28).

Листом №524/04 від 13.03.2018 Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відмовило представнику позивача - ОСОБА_2 в перерахунку пенсії ОСОБА_1 на поточний рахунок, відкритий на його ім'я в АТ "Ощадбанк" з покликанням на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 та вказівкою на те, що вимоги вказаного Порядку можливо забезпечити тільки за умови особистої присутності заявника (а.с.17).

Листом №617/09 від 19.03.2018 Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відмовило представнику позивача - ОСОБА_2 в перерахунку пенсії його батьку ОСОБА_1 з покликанням на те, що рішенням Корецького районного суду від 26.06.20017 на орган ПФУ не покладався обов'язок щодо перерахунку раніше призначеної пенсії. Також вказано на недотримання вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 та зауважено, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 є громадянином України, а ОСОБА_2 - його законним представником (а.с.49).

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови №13-1 від 07.07.2014), що зареєстрована Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, Порядком виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 (в редакції постанови №662 від 22.09.2016).

Зміст спірних правовідносин становить перерахунок пенсії та виплата пенсії через поточний рахунок в банку за зверненням пенсіонера за посередництвом представника, уповноваженого на відповідні дії довіреністю, посвідченою Ялонда Лонгс, приватним нотаріусом Штату Огайо, Сполучених Штатів Америки 05.02.2018, підпис та правоздатність якої засвідчена державним секретарем штату Огайо шляхом накладення апостиля. Вказана довіреність разом з апостилем офіційно перекладена на українську мову і справжність підпису перекладача посвідчена нотаріально (а.с.66-75).

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 22 Конституції України закріплено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За вимогами статті 25 Конституції України, держава гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009 визначено, що закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадян на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватись із такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава відповідно до конституційних принципів, зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа. Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Вказаним рішенням, пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Відповідно, зазначені положення Закону втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення.

У відповідності до частини першої статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

А відповідно до статті 47 цього ж Закону, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з пунктом 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови №13-1 від 07.07.2014), що зареєстрована Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 1.5 цього Порядку передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

У відповідності до пункту 4.10 цього Порядку, заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 (в редакції постанови №662 від 22.09.2016), відповідно до пункту 6 якого, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунку.

Згідно з пунктом 12 Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 (в редакції постанови №662 від 22.09.2016), органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

А пунктом 14 цього Порядку передбачено, що на підставі складених документів органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів.

Подана представником позивача до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області заява від імені ОСОБА_1 (а.с.46), є заявою про призначення/перерахунок пенсії відповідно до Додатку 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Як вбачається з додатку №2 до вказаного Порядку, у бланку (формі) заяви про призначення/перерахунок пенсії міститься графа "пенсію прошу виплачувати:", а також надано можливість заявнику обрати спосіб отримання належної йому пенсії - поштою чи на номер рахунку.

Із заяви представника позивача вбачається, що спосіб виплати пенсії та реквізити банківського рахунку зазначались у заяві про призначення/перерахунок пенсії, яка подавалась на виконання рішень суду щодо поновлення виплати пенсії позивачу.

Крім того, довірена особа позивача - ОСОБА_2 повторно звертався із заявами 05.03.2018 та 07.03.2018 про виплату пенсії ОСОБА_1 саме на відповідний банківський рахунок.

Крім цього, представник позивача також просив про перерахунок пенсії ОСОБА_1, долучаючи до заяви довідку про заробіток для обчислення пенсії №НОМЕР_3 від 11.10.2017 виробничого структурного підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" за період з 1980 по 1987 роки та архівну довідку про підтвердження трудового стажу №Г-595 від 11.10.2017, якою підтверджено трудовий стаж ОСОБА_1 з 22.11.1954 по 10.08.1972 та з 10.08.1972 по 02.01.1989 в оригіналах.

З урахуванням того що вказаними документами підтверджується той факт, що ОСОБА_1 після призначення йому пенсії за віком - 28.08.1986, продовжував працювати, він міг набути право на перерахунок раніше призначеної йому пенсії.

За правилами частини п'ятої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не прийняв жодного із зазначених рішень, натомість обмежився відпискою про те, що рішенням Корецького районного суду від 26.06.2017 його не зобов'язано перераховувати раніше призначену ОСОБА_1 пенсію.

Зазначену бездіяльність суд розцінює як протиправну, позаяк відповідач не вчинив жодних дій, які повинен був вчинити з огляду на вимоги Закону.

Також суд зауважує, що повноваження ОСОБА_2 як представника ОСОБА_1 підтверджені довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Штату Огайо, Сполучених Штатів Америки 05.02.2018, підпис та правоздатність якої засвідчена державним секретарем штату Огайо шляхом накладення апостиля, які офіційно перекладені на українську мову з нотаріальним посвідченням справжності підпису перекладача. Зазначена довіреність подавалась ОСОБА_2 при зверненні з відповідними заявами до відповідача.

Суд зазначає, що Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 прямо передбачено можливість подання заяви про призначення (перерахунок) пенсії представником пенсіонера, а також не встановлено жодних обмежень на подачу заяви про поновлення виплати пенсії та про виплату пенсії шляхом перерахунку на банківський рахунок.

Більше того, таке право закріплено положеннями глави 17 "Представництво" розділу IV "Правочини. Представництво" Цивільного кодексу України, що має вищу юридичну силу ніж підзаконні акти, ухвалені правлінням Пенсійного фонду України та Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність покликання відповідача на те, що заяви про перерахунок пенсії позивачу і про виплату пенсії через рахунок, відкритий на його ім'я в АТ "Ощадбанк" не могли бути задоволені з огляду на те, що подані з порушенням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови №13-1 від 07.07.2014), що зареєстрована Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 та Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 (в редакції постанови №662 від 22.09.2016), позаяк усі заяви були підписані і подані представником, що діяв на підставі довіреності, яка недійсною не визнана, та у встановленому законом порядку не скасована. Повноваження особи, яка видала довіреність перевірені нотаріусом та відповідач не вправі був вимагати ні надання оригіналу паспорта довірителя ні, тим більше, особистої присутності пенсіонера.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, у рішенні по справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника і це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (п.51 рішення). У пункті 54 вказаного рішення, ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1997 року постійно мешкає в Сполучених Штатах Америки.

Відповідно до цього, вимога відповідача в частині особистого подання заяви одержувачем пенсії до органу Пенсійного фонду за умови пред'явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік, в якості передумови для перерахунку його пенсії і для її виплати на рахунок у банку, розцінюється судом не лише як така, що прямо суперечить нормам Цивільного кодексу України та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, але і як така, що суперечить принципам міжнародного права.

З огляду на те, що позивач досяг віку 86 років і мешкає на відстані більше ніж сім тисяч кілометрів від відповідача, то вимога відповідача щодо його особистою присутності взагалі суперечить загальним засадам розсудливості, добросовісності та пропорційності.

Що стосується зауважень відповідача з приводу того, що подане представником позивача посвідчення особи ОСОБА_1 - НОМЕР_2, яке видане уповноваженою особою США і посвідчене державним нотаріусом Штату Огайо, з офіційним нотаріально посвідченим перекладом на українську мову (а.с.19-21), не підтверджує той факт, що позивач залишається громадянином України, то суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

За правилами статті 17 Закону України "Про громадянство України" №2235-III від 18.01.2001 громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

При цьому, датою припинення громадянства України, як у випадку виходу з громадянства, так і у випадку втрати громадянства України, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Відтак, з врахуванням відсутності відповідного Указу щодо ОСОБА_1, сумніви відповідача з приводу того, чи позивач залишається громадянином України, є абсолютно безпідставними.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За правилами частини другої цієї статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо;з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою цієї статті встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що дії відповідача по відмові позивачу у виплаті йому пенсії через АТ "Ощадбанк" не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, порушують права та законні інтереси особи, а тому відповідні позовні вимоги підлягають до задоволення.

Також до задоволення підлягають вимоги про виплату ОСОБА_1 пенсії через установу банку, а саме на його поточний рахунок №НОМЕР_4 в АТ "Ощадбанк", але починаючи саме з 01.03.2018.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області перевести відновлену з 28.11.2016 пенсію та на поточний рахунок ОСОБА_1 №НОМЕР_4 в АТ "Ощадбанк" згідно договору №39572717 від 02.03.2018, то суд зауважує на таке.

В рамках виконання постанови Корецького районного суду від 26.06.2017 по справі №563/587/17 ОСОБА_1 починаючи з 28.11.2016 визначено розмір пенсії за віком, виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який становив 1130,00 грн. та поновлено її виплату з цього ж числа.

Розпорядженням Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 21.12.2017, виплата пенсії призупинена з 01.01.2018, оскільки не надійшла заява пенсіонера про продовження виплати пенсії на підставі довіреності строк дії якої перевищує один рік.

Доказів оскарження зазначеного розпорядження, як і доказів не виплати позивачу пенсії за період з 28.11.2016 по 01.01.2018 суду не надано.

Разом з тим, із заявою ж щодо перерахунку пенсії на поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк" представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області лише в березні 2018 року, тоді ж коли і було укладено з банком відповідний договір.

За правилами частини першої статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до цього, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення шляхом покладення на відповідача обов'язку, в порядку частини першої статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 виплатити ОСОБА_1 нараховану йому на виконання постанови Корецького районного суду від 26.06.2017 по справі №563/587/17 пенсію, яка не була ним отримана з власної вини, на його поточний рахунок №НОМЕР_4 в АТ "Ощадбанк" (код банку МФО 333368 ).

Що ж стосується дій відповідача по щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії після її відновлення за правилами статей 42, 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, то суд зауважує, що Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області заяву представника позивача з долученими до неї документами: довідкою про заробіток для обчислення пенсії №НОМЕР_3 від 11.10.2017 виробничого структурного підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" за період з 1980 по 1987 роки та архівною довідкою про підтвердження трудового стажу №НОМЕР_5 від 11.10.2017, по суті не розглядало, документів не аналізувало, а тому і відповідного рішення про відмову у перерахунку пенсії на їх основі не приймало. Фактично, Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області ухилилось від прийняття такої заяви до розгляду, покликаючись на те, що рішенням Корецького районного суду від 26.06.2017 його не зобов'язано перераховувати раніше призначену ОСОБА_1 пенсію.

За наведеного, підлягає визнанню протиправною саме бездіяльність Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, яка полягала у не прийнятті по суті рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 в десятиденний строк з дня надходження відповідних заяв його представника - ОСОБА_2 датованих 05.03.2018 та 07.03.2018.

Відповідно до цього, позовні вимоги про зобов'язання Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, після її відновлення з 28.11.2016 відповідно до вимог статей 42, 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 1058-IV від 09.07.2003, не підлягають до задоволення з огляду на відсутність будь-якого рішення, прийнятого за результатами розгляду додатково поданих документів, які підтверджують той факт, що пенсіонер після призначення йому пенсії за віком продовжував працювати.

З урахуванням цього та з огляду на те, що на підставі вказаних документів ОСОБА_1 лише міг набути право на перерахунок раніше призначеної йому пенсії, належним способом захисту прав позивача в даному конкретному випадку буде покладення на відповідача обов'язку розглянути по суті заяви позивача, подані через його представника ОСОБА_2 і датовані 05.03.2018 та 07.03.2018 щодо перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсії №НОМЕР_3 від 11.10.2017 виробничого структурного підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" за період з 1980 по 1987 роки та архівної довідки про підтвердження трудового стажу №НОМЕР_5 від 11.10.2017, та прийняти по ним одне з передбачених частиною п'ятою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, рішення.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення частково.

Враховуючи вимоги статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує позивачу пропорційну частину понесених ним витрат на оплату судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП - відсутній) до Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Старомонастирська, 8, м.Корець, Рівненська область, 34700, ) задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії через АТ "Ощадбанк".

Зобов'язати Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.03.2018 через АТ "Ощадбанк", а саме на його поточний рахунок №НОМЕР_4 в АТ "Ощадбанк", відповідно до заяв, поданих його представником ОСОБА_2 05.03.2018 та 07.03.2018.

Зобов'язати Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області в порядку частини першої статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 виплатити ОСОБА_1 нараховану йому на виконання постанови Корецького районного суду від 26.06.2017 по справі №563/587/17 пенсію, яка не була ним отримана з власної вини, на його поточний рахунок №НОМЕР_4 в АТ "Ощадбанк" (код банку МФО 333368 ).

Визнати протиправною бездіяльність Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, яка полягала у не прийнятті по суті рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 в десятиденний строк з дня надходження відповідних заяв його представника - ОСОБА_2, датованих 05.03.2018 та 07.03.2018.

Зобов'язати Корецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області розглянути по суті заяви ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1, датовані 05.03.2018 та 07.03.2018 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсії №НОМЕР_3 від 11.10.2017 виробничого структурного підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" за період з 1980 по 1987 роки та архівної довідки про підтвердження трудового стажу №НОМЕР_5 від 11.10.2017, та прийняти по ним одне з передбачених частиною п'ятою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Корецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судові витрати у вигляді пропорційної частини сплаченого судового збору, а саме в сумі 352,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 08 серпня 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.