Справа № 371/310/18
Суддя: Капшук Л. О.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

16.08.2018 Єдиний унікальний № 371/310/18
Провадження № 2-а/371/19/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Терновенко О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора інспектора управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Бондара Олексія Сергійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 12 лютого 2018 року на транспортному засобі автомобілі марки «Mersedes Bens Sprinter», реєстраційний знак НОМЕР_1, рухався по автодорозі Київ-Обухів та був зупинений інспектором управління патрульної поліції в місті Києві. Інспектор на місці зупинки транспортного засобу виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій вказав на факт керування транспортним засобом поза межами населеного пункту з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушив п. 9.8 ДПР. Постановою його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122 частиною 2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно абзацу 2 п. 9.8 Правил дорожнього руху з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

За змістом оскаржуваної постанови він рухався із вимкненим ближнім світлом фар, проте не надано жодної оцінки наявності чи відсутності в транспортному засобі денних ходових вогнів та їх ввімкнення/вимкнення. Частина 2 ст. 122 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення порядку користування світловими приладами під час руху транспортного засобу, за винятком початку руху та зміні його напрямків.

Він дійсно рухався з вимкненим ближнім світлом фар, але не починав рух і не змінював його напрямку. В разі руху із вимкненими денними ходовими вогнями, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнім світлом фар, його могло б бути притягнуто до адміністративної відповідальності лише за ст. 125 КУпАП, яка передбачає санкцію лише у вигляді попередження.

Поліцейський не мав права притягувати його до адміністративної відповідальності, проте не прийняв до уваги його пояснення та обґрунтування, які доводили той факт, що він не порушував правил дорожнього руху.

Просив скасувати постанову як протиправну, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 12 березня 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до правил ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) категорію та складність справи..

Згідно зі ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачу направлено за адресою його місцязнаходження 13 березня 2018 року.

22 березня 2018 року до Миронівського районного суду Київської області повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, за змістом якого відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримав 20 березня 2018 року.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення для приєднання до матеріалів сприви передано працівниками канцелярії 03 серпня 2018 року.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 257 КАС України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до правил частини 1 статті 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з частиною 1 статті 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Матеріалами справи встановлено, що інспектор управління патрульної поліції в місті Києві 12 лютого 2018 року виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 00244, якою притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Дії ОСОБА_2 посадовою особою, яка винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за статтею 122 частиною 2 КУпАП, за якою настає адміністративна відповідальність за порушення водіями правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

За змістом оскаржуваної постанови суть правапорушення полягає у керуванні транспортним засобом поза межами населеного пункту з вимкненим ближнім світлом фар.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статті 73 та 74 КАС України встановлюють правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити викладення обставин, встановлених при розгляді справи.

Відповідачем у змісті постанови в справі про адміністративне правопорушення викладено, що позивач керував транспортним засобом на автодорозі «Київ-Обухів» поза межами населеного пункту з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушив п. 9.8 ДПР.

Такі обставини не оспорюються позивачем.

Викладена у змісті постанови про адміністративне правопорушення суть правопорушення не є такою, за якою настає адміністративна відповідальність за статтею 122 частиною 2 КУпАП.

Позивач не заперечує той факт, що дійсно рухався з вимкненим ближнім світлом фар, але не починав рух і не змінював його напрямку. Такі обставини відповідачем не лише не спростовані, а й не зазначені у змісті оскаржуваного рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в порушення вимог статті 245 КУпАП поліцейський не дотримався вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, не вірно вказав у постанові про адміністративне правопорушення суть такого правопорушення.

Відповідач заперечень на позов не подав, обставин, на які посилається позивач, не оспорив, правомірність прийняття ним оскаржуваної постанови не довів.

Згідно частин 2, 4, 5 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Не зважаючи на заперечення позивача щодо факту вчинення ним адміністративного правопорушення та оспорення адміністративного стягнення, постанова про накладення адміністративного стягнення поліцейським була винесена, протокол про адміністративне правопорушення складений не був.

Судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов'язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Згідно статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення її прав, свобод або законних інтересів.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тож, якщо особа вважає, що її суб'єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов'язок, така особа має право звернутися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах, установити, чи були порушені права, свободи або законні інтереси позивача і на підставі цього вирішити спір.

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач мав дотриматися вимог закону і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи, правильно кваліфікувати дії водія.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в порушення вимог статті 245 КУпАП інспектор не дотримався вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин.

Суд дійшов переконання, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 діяв всупереч вимогам КУпАП, при винесенні оскаржуваної постанови не було встановлено підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, прийняте рішення не ґрунтується на належних доказах скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122 частиною 2 КУпАП.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі статті 293 КУпАП орган, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, має повноваження скасувати постанову і закрити справу.

Відповідно до статті 247 КУпАП розпочате провадження по справі про адміністративне правопорушення може бути закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскаржуване рішення порушує права позивача, не може бути розцінено як таке, що відповідає вимогам закону, та підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За умов відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122 частиною 2 КУпАП, наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 77, 90, 122, 139, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до інспектора інспектора управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Бондара Олексія Сергійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 050244, винесену інспектором управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Бондарем Олексієм Сергійовичемвідносно ОСОБА_2 за статтею 122 частиною 2 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 частиною 2 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 23 січня 2001 року, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1.

Відповідач: Інспектор управління патрульної поліції в місті Києві лейтенант поліції Бондар Олексій Сергійович, місце перебування : АДРЕСА_2.

Повний текст судового рішення складено 16 серпня 2018 року.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук