Справа № 810/2252/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року справа № 810/2252/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Зионг до Управління державної міграційної служби України в Київській області про зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 Зионг звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління ДМС України в Київській області та просить суд:

- зобовязати Управління ДМС України в Київській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання серії ЧН № 12155 громадянину ОСОБА_2 ОСОБА_1 Зионг, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 відкрито провадження по справі та зазначено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що правових підстав для відмови в обміні посвідки позивачу у відповідача не було.

Позивач зазначає, що рішення про відмову в обміні посвідки позивачу прийняте відповідачем без урахування принципу пропорційності, тобто, при прийнятті рішення мала місце відсутність досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямоване спірне рішення, та інтересами позивача, адже при видачі дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні відповідач підтвердив правильність надання позивачем необхідних документів та наявність підстав для надання йому дозволу на імміграцію в Україну.

Позивач вказує, що на даний час відповідач не лише протиправно відмовляється здійснити обмін посвідки позивачу, а й відповідна бездіяльність є підґрунтям для подальшого скасування дозволу на імміграцію позивачу, що згідно до зазначених положенні, законодавства буде незаконним.

Відповідач Управління ДМС України в Київській області проти позову заперечував. У відзиві на позовну заяву зазначив, що за результатами розгляду звернення громадянина СРВ ОСОБА_1 Зионг щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні Управління ДМС в Київській області направлено запит до Управління ДМС в Чернігівській області щодо законності надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 Зионг.

Вказує, що Управління ДМС в Чернігівській області повідомило, що за результатами розгляду справи вищевказаного громадянина триває перевірка та про підсумки буду повідомлено додатково. В результаті чого, громадянину СРВ ОСОБА_1 Зионг було відмовлено в обміні посвідки на постійне проживання в Україні.

В судове засідання 12.07.2018 сторони не зявилися.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі ст. ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, Громадянин Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 ОСОБА_1 Зионг, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув в Київську область шляхом переїзду з Чернігівської області.

04.12.2012 УДМС України в Чернігівській області прийнято рішення про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_2 ОСОБА_1 Вам Зионг (далі позивач) згідно п.1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» як особі, яка є батьком громадянин України, та документовано посвідкою на постійне проживання серії ЧН № 12155.

В подальшому позивач зареєструвався в Київській області за адресою: Броварський район, с. Калита, вул. Пінчука 12/1, та в подальшому звернувся до УДМС України у Київській області з клопотанням щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні у звязку з досягненням ним 45-річного віку. Позивачу було відмовлено.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо обміну посвідки на постійне місце проживання протиправною.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах, користуються тими ж правами та свободами а також несуть такі ж обовязки, що й громадяни України.

Зі змісту ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства вбачається, що перебування іноземця на території України на законних підставах є найголовнішим фактором для визначення його правового статусу.

Згідно п.1 ч. 3 ст.4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається батькам громадян України.

Відповідно законодавства України надання іноземному громадянинові дозволу па імміграцію та отримання ним посвідки на проживання є підтвердженням законності перебування на території України.

Судом встановлено, що позивач перебував в Україні на законних підставах, не порушував чинного законодавства, до юридичної відповідальності не притягався.

Стаття 12 Закону України «Про імміграцію» зазначає, що дозвіл на імміграцію може бути скасований, якщо:

1) зясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України та громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоровя, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Судом встановлено, що рішення про скасування дозволу на імміграцію стосовно позивача не приймалося, даний дозвіл останній отримав на підставі документів, поданих у належній формі, без наміру приховати будь-яку інформацію, що підтверджується зокрема й тим, що на час прийняття рішення про оформлення дозволу на імміграцію стосовно документів позивача у відповідача заперечень не було.

Процедура розгляду заяв для оформлення (обміну) проживання та посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства і прийняття за результатом їх розгляду рішень, а також внесення даних до бланків посвідок, визначена Тимчасовим порядком розгляду заяв для проживання та посвідки та тимчасове проживання, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №681 від 15.07.2013 (далі - Тимчасовий порядок № 681).

Відповідно до п. 4.1 Тимчасового порядку № 681 обмін посвідки здійснюється в разі наявності підстав, визначених пунктами 14 та 16 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, зокрема, досягнення особою 45-річного віку.

Пунктом 4.5 Тимчасового порядку № 681 встановлено, що працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки па постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Після прийняття рішення матеріали, які стали підставою для обміну посвідки долучаються до справи, на підставі якої посвідка видавалася вперше. У разі якщо посвідка видавалася одним територіальним органом (підрозділом) ДМС, а обмін посвідки провадиться іншим органом (при зміні місця проживання), то до органу, який видам посвідку вперше, надсилається повідомлення про видачу нової посвідки, а недійсна посвідка - для знищення.

Відповідно до п. 4.6 Тимчасового порядку № 681 за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для посвідки на постійне проживання) і п'ятнадцяти днів (для посвідки на тимчасове проживання) з дати подачі всіх визначених цим Тимчасовим порядком документів Головою ДМС (а в разі його відсутності - заступником Голови ДМС) чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником приймається рішення про видачу або відмову у видачі нової посвідки.

Про прийняте рішення робиться відмітка в заяві із зазначенням терміну (у разі обміну посвідки на тимчасове проживання), до якого видається посвідка, або про причини відмови в її видачі.

Відповідно до п. 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 №251 (далі - Порядок №251). встановлено, що рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі:

1. необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку;

2. необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

3. коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі;

4. подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

5. коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання);

6. інших випадках, передбачених законами.

Таким чином, Тимчасовим порядком № 681 чітко визначено, що повноваження територіального органу ДМС при вирішенні питання про обмін посвідки на постійне проживання обмежені перевіркою лише підстав для такого обміну та підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених п. 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Справи, прийняття рішення належить до компетенції ДМС чи територіальних органів, надсилаються територіальним органам, в інших випадках - територіальним підрозділам; здійснюють провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію, якщо таке провадження належить до їх компетенції.

Пунктом 14 Порядку № 1983 визначено, що територіальні органи і підрозділи після отримання документів від зазначених у пунктах 12 і 13 цього Порядку органів перевіряють у місячний термін правильність їх оформлення, з'ясовують у межах своєї компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, передбачених статтею 10 Закону України "Про імміграцію", надсилають відповідні запити до МВС, органів Національної поліції, регіональних органів СБУ, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужби.

МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба проводять відповідно до компетенції у місячний строк після надходження таких запитів перевірку з метою виявлення осіб, яким дозвіл на імміграцію не надається. Про результати перевірки інформується орган, який надіслав запит.

У разі коли прийняття рішення щодо надання дозволу на імміграцію належить до компетенції територіальних органів і підрозділів, ці органи аналізують у місячний термін отриману від зазначених в абзаці другому пункту 14 цього Порядку органів інформацію та на підставі матеріалів справи приймають рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу (п. 16).

Особи, яким надано дозвіл на імміграцію, зобов'язані протягом періоду дії дозволу звернутися до територіального підрозділу за місцем проживання із заявою про видачу посвідки на постійне проживання, якщо вони перебувають на законних підставах к Україні (п. 19).

Судом встановлено, що на виконання Порядку № 1983, документи, які були подані позивачем для отримання дозволу на імміграцію, були перевірені УДМС України в Чернігівській області, який приймав документи позивача, перевіряв їх достовірність, відповідність вимогам законодавства, залучаючи при цьому й інші органи державної влади, та в результаті причини рішення про надання дозволу на імміграцію.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу в обміні посвідки на постійне проживання.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи зокрема прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

На думку суду, відповідачем, як субєктом владних повноважень не було дотримано принципу пропорційності.

За таких обставин суд вважає, що позовна вимога щодо зобов'язання відповідача здійснити обмін посвідки на постійне проживання позивача підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача стягнути з ГУ ДМС України в місті Києві матеріальну шкоду в розмірі 270000,00 грн. суд зазначає наступне.

Вказану вимогу позивач обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій відповідача ним понесені майнові збитки в розмірі 270000 грн., зокрема внаслідок неможливості відвідування своєї матері за межами України та безперешкодного повернення в Україну та неможливості оформлення у власність будівлі.

Водночас позивач не надав жодних доказів заподіяння йому вказаної шкоду, тому у задоволенні вказаної вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобовязати Управління Державнох міграційної служби України в Київській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання серії ЧН № 12155 громадянину ОСОБА_2 ОСОБА_1 Зионг, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. У решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.