Справа № 643/14565/17
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14565/17

Провадження № 2-а/643/67/18

31.07.2018 року Московський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання - Постульга О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Харкові про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Харкові, в якому просить скасувати постанову серії БР № 692716 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 гривен.

В обґрунтування позову посилається на те, що 29.10.2017 року відносно позивача інспектором 6 роти 1 батальйону УПП в м. Харкові лейтенантом поліції Молчановим Дмитром Олександровичем винесено постанову серії БР № 692716 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У вищевказаній постанові зазначено, що позивач на автомобілі MERCEDES-BENZ державний номер НОМЕР_1 допустив порушення правил дорожнього руху, передбачених п. 8.5. г. Правил дорожнього руху України. А саме зазначено: в м. Харкові на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Петра Болбочана водій при наявності знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» зі смуги, що вказує рух праворуч, здійснив рух прямо.

Постановою серії БР № 692716 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач зазначає, що не порушував Правил дорожнього руху України при перетині перехрестя вул. Полтавський шлях та вул. Петра Болбочана, перестроївся з правої смуги вліво на смугу, що дозволяє рух прямо по вул. Полтавський шлях ще до початку дії знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» та до перехрестя з вул. Петра Болбочана. Перетин перехрестя здійснював по смузі, що вказує рух прямо. Вважає, що постанова серія БР № 692716 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.10.2017р. не відповідає дійсним обставинам справи, є незаконною та підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав письмові пояснення та заяву про розгляд справи без участі позивача. В письмових поясненнях позивач вказав, що 29.10.2017р. він рухався на автомобілі MERCEDES-BENZ державний номер НОМЕР_1 по вул. Полтавський шлях в напрямку від метро Холодна гора в сторону Південного вокзалу. Коли позивач на автомобілі рухався у середній смузі вздовж вул. Полтавський шлях, 123 (140 - парна сторона), попереду в середній смузі перед пішохідним переходом зупинився автомобіль та ввімкнув аварійний сигнал. Позивач вимушений був об'їхати цей автомобіль справа, бо в лівій смузі стояла колона машин та не пропускала автомобілі з середньої смуги. Так як відстань від пішохідного переходу до перехрестя вул. Полтавський шлях з вул. Петра Болбочана становить більше 15 метрів, то він перестроївся з правої смуги в середню ще до початку перехрестя (заокруглень доріг). Позивач зазначає, що проїзд перехрестя здійснив вже з середньої смуги, з якої інформаційно-вказівний дорожній знак 5.16. Напрямки руху по смугах дозволяв рух прямо. Позивач зазначає, що дія дорожнього знаку 5.16. Напрямки руху по смугах, розташованого перед перехрестям вул. Полтавський шлях з вул. Петра Болбочана, починається з уявних ліній між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг, що він перестроївся до середньої смуги ще до початку заокруглень доріг.

Відповідач Управління патрульної поліції у м. Харкові в судове засідання не з'явився, не дивлячись на своєчасне та належне повідомлення про час та місце судового розгляду справи. Від відповідача до суду письмового відгуку та заперечень на позов не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.2КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо) неупереджено);добросовісно; розсудливо;з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 692716 від 29.10.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, а саме за те, що ОСОБА_1 29.10.2017 року, біля 12 год. 20 хв., керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ державний номер НОМЕР_1, в Харкові на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Петра Болбочана при наявності знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» зі смуги, що вказує рух праворуч, здійснив рух прямо.

Відповідно до п. 5.70 Правил дорожнього руху України дія знаків 5.16 і 5.18, встановлених перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 і 5.18, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху України перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.256 КУпАП за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

Відповідно доч.2,4ст.258КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395від 07листопада 2015року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі і за ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.90КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на вищенаведені приписи законодавства щодо збирання доказів обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладається законом на відповідача.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини оскарження позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідача, як суб'єкта владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності своїх дій в цій частині відповідачем Управлінням патрульної поліції у м. Харкові залишено без будь-якого на то реагування та суду не надано будь-яких доказів на доведення законності складеної постанови, доведеності факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. Також суду не було надано відзиву на позов, чи то матеріалів, які стали підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

При розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих правомірність його рішення, суд вважає, що підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 245, 251, 258, 268, 285 КУпАП, керуючись ст.ст. 9,14,19,72,77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР 692716 від. 29.10.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 225 гривен.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду (у відповідності до вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС Україн и) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Копія рішення невідкладно надсилається учасникам справи, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Суддя Майстренко О.М.