Справа № 813/2485/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2485/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Сільник Н.Є.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом публічного акціонерного товариства "Шахта "Надія" до Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Шахта "Надія" (далі - ПАТ «Шахта «Надія») до Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора ОСОБА_1 Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 23.05.2018 про зупинення державної реєстрації змін до відомостей публічного акціонерного товариства "Шахта "Надія" пов'язаних із затвердженням нової редакції Статуту відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 246 від 08.05.2018.

Позовні вимоги мотивує тим, що у звязку із затвердженням нової редакції статуту, позивач 23.05.2018 подав до відповідача на державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу разом з пакетом документів. Однак, відповідач повідомлення від 23.05.2018 повідомив позивача про зупинення державної реєстрації змін до установчих документів ПАТ «Шахта «Надія» та надав строк для усунення недоліків протягом 15 днів. Додатково, відповідач зазначив, що у випадку не усунення виявлених недоліків буде прийнято рішення про відмову в проведенні вказаних змін до установчих документів позивача. Підставою для зупинення державної реєстрації змін до установчих документів було надання позивачем документів не в повному обсязі, невідповідність документів вимогам, установленим статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Втім, на переконання позивача, такі підстави для зупинення державної реєстрації документів позивача є надуманими і такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права. Зокрема, позивач вказує, що наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (як одноособовим акціонером) №246 від 08.05.2018 було затверджено нову редакцію статуту ПАТ «Шахта «Надія» та зобов'язано позивача здійснити заходи з державної реєстрації означених змін установчих документів. Позивач зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про акціонерні товариства» вказане рішення має статус протоколу загальних зборів акціонерного товариства, а відтак відповідає вимогам ч. 4 ст. 17 Закону про держреєстрацію. Тому, на думку позивача, вимоги відповідача про подання ще яких-небудь інших рішень в даному випадку є безпідставними. Безпідставними вважає позивач вимоги відповідача щодо подання позивачем статутних документів не в оригіналі, оскільки підпис Міністра Міністерства енергетики та вугільної промисловості та печатки на установчому документі ПАТ «Шахта Надія» виконано в оригіналі. Також, позивач не погоджується із вимогою відповідача про обов'язковість нотаріального посвідчення підпису Міністра Міністерства енергетики та вугільної промисловості на Статуті ПАТ «Шахта «Надія» у новій редакції. Посилається на пп. 6 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та вказує, що підпис Міністра на Статуті ПАТ «Шахта «Надія» не вимагав нотаріального посвідчення. З огляду на викладене, позивач вважає, що рішення відповідача є незаконним та підлягає скасуванню, просив позов задовольнити.

Відповідач у визначений судом строк подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що заперечує щодо задоволення позовних вимог. Заперечення мотивує тим, що 23.05.2018 позивач подав відповідачу пакет документів на державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу, у зв'язку із затвердженням нової редакції Статуту позивача. На підставі поданих позивачем документів, було сформовано опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», що складений 23.05.2018 у відповідності до пп. 4 п. 1 Наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2016 №3359/5. Проаналізувавши подані документи на їх відповідність до норм чинного законодавства, державним реєстратором було зупинено розгляд поданих документів та надано строк для усунення недоліків протягом 15 днів. Вказує, що позивача було попереджено, що у випадку не усунення виявлених недоліків, йому буде надано відмову в проведенні вказаних змін до установчих документів. Зупинення розгляду зазначених документів було обумовлено не виконанням вимог ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців громадських формувань», зокрема: 1) документи було подано не в повному обсязі (пп.1 п.1 ст.27 Закону про державну реєстрацію), оскільки відсутній примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру; 2-3) невідповідність документів вимогам, встановлених статтею 15 цього Закону і державну реєстрацію (пп.2 п.1 ст.27 Закону про державну реєстрацію), оскільки відсутнє нотаріальне засвідчення підпису особи, що підписує нову редакцію Статуту позивача та пп.2 п.1 ст.27 вказаного Закону, оскільки примірник установчого документу, що поданий на державну реєстрацію не є оригіналом. У звязку з наведеним відповідач вважає, що діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб визначений законом, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Представник відповідача у відзиві на позов, просив суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року позовну заяву публічного акціонерного товариства "Шахта "Надія" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року було задоволено клопотання публічного акціонерного товариства "Шахта "Надія" та витребувано від відповідача документи.

У судовому засіданні 7 серпня 2018 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд встановив, що 23 травня 2018 публічне акціонерне товариство "Шахта "Надія" подало державному реєстратору Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області пакет документів на державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу, у зв'язку із затвердженням нової редакції Статуту ПАТ «Шахта «Надія».

Як зазначено у відзиві на позовну заяву та не заперечується позивачем, відповідачем прийнято документи за описом, а саме:

1) реєстраційна заява форма 3 на проведення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР;

2) рішення про внесення змін до установчих документів (нотаріально посвідч копія) - Наказ Міністерства;

3) нова редакція установчих документів;

4) копія платіжного доручення;

5) документ, що засвідчує повноваження уповноваженої особи.

При проведенні перевірки документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів, державним реєстратором було встановлено, що документи подано не повному обсязі, оскільки відсутній примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру. Також державним реєстратором було встановлено невідповідність документів вимогам, установленим ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців громадських формувань», зокрема, відсутнє нотаріальне засвідчення підпису особи, що підписує нову редакцію Статуту позивача та примірник установчого документу, що поданий на державну реєстрацію не є оригіналом.

23 травня 2018 року державний реєстратор Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області ОСОБА_1 прийняла рішення (повідомлення) про зупинення державної реєстрації змін до установчих документів ПАТ «Шахта «Надія» та надала строк для усунення недоліків протягом 15 днів. Позивача було попереджено, що у випадку не усунення виявлених недоліків, йому буде надано відмову в проведенні вказаних змін до установчих документів.

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в редакції, чинній на період спірних правовідносин.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державний реєстратор:

1) приймає документи;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів;

3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації;

4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

5) веде Єдиний державний реєстр;

6) веде реєстраційні справи;

7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає:

1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника);

2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі;

3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі;

4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру;

5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів;

6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації;

7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського обєднання;

8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення звязку з юридичною особою;

3) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) протоколу засідання керівного органу громадського формування, на якому відповідно до установчого документа було скликано засідання вищого органу управління, - у разі державної реєстрації змін до відомостей про громадське формування;

4) документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення відповідно до статуту громадського формування про внесення змін до Єдиного державного реєстру, - у разі державної реєстрації змін до відомостей про громадське формування;

5) відомості про керівні органи громадського формування (імя, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби звязку) - у разі внесення змін до складу керівних органів;

6) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи в країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі змін, повязаних із входженням до складу засновників юридичної особи іноземної юридичної особи;

7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;

9) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта - у разі внесення змін, повязаних із внесенням даних про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа;

10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, повязаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено вимоги до оформлення документів, що подаються для державної реєстрації

Згідно ч. 1 вказаної статті документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати вимогам визначеним у частині 1 цієї статті.

Суд встановив, що відповідачем прийнято документи за описом, а саме:

1. Реєстраційна заява форма 3 на проведення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР;

2. Рішення про внесення змін до установчих документів (нотаріально посвідч копія) - Наказ Міністерства;

3. Нова редакція установчих документів;

4. Копія платіжного доручення;

5. Документ, що засвідчує повноваження уповноваженої особи.

Так, за результатами проведеної перевірки документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів, державним реєстратором було встановлено, що документи подано не повному обсязі, оскільки відсутній примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 6 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству. Рішення уповноваженої органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі; прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноважена, ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами).

Як зазначив позивач у позовній заяві та відповідач у відзиві згідно з п. 9.2, 9.3 чинного Статуту вищим органом управління позивача є загальні збори акціонерів. В період до проведення перших Загальних зборів акціонерів їх повноваження здійснюються державною в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості єдиним акціонером. Управління цим органом за чинним Статутом здійснюється у формі прийняття письмових рішень. Рішення акціонера з питань, що належать до компетенції Загальних зборів акціонерів, оформлюються ним письмово (у формі рішення) та засвідчується печаткою Товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документа та законом.

Таким чином, поданий наказ Міненерговугілля №246 від 08.05.2018 наведеним вимогам не відповідає, окрім того із його змісту вбачається, що він є рішенням органу державної влади, а не рішенням вищого органу управління акціонерного товариства.

Згідно з пп. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» підставою для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд вважає, що подання позивачем документів не в повному обсязі є підставою для зупинення державної реєстрації установчих документів позивача відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

У звязку з наведеним, суд не приймає до уваги доводи позивача, що відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про акціонерні товариства» вказане рішення має статус протоколу загальних зборів акціонерного товариства, а відтак відповідає вимогам ч. 4 ст. 17 Закону про держреєстрацію.

Також відповідачем було встановлено невідповідність документів вимогам, установленим ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців громадських формувань», зокрема, відсутнє нотаріальне засвідчення підпису особи, що підписує нову редакцію Статуту позивача.

Пунктом 9 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців громадських формувань» встановлено, що установчий документ викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами, крім випадків заснування юридичної особи). Справжність підписів на установчому документі нотаріально засвідчується, крім випадків, передбачених законом.

Дія абзацу першого цього пункту в частині нотаріального засвідчення справжності підпису не поширюється на державну реєстрацію створення юридичної особи (крім створення в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), а також на державну реєстрацію створення державного органу, органу місцевого самоврядування або на державну реєстрацію змін до відомостей про державний орган, орган місцевого самоврядування, громадське обєднання чи благодійну організацію, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Однак, як було встановлено відповідачем надана нова редакція статуту позивача на першій титульній сторінці затверджена підписом Міністра енергетики та вугільної промисловості України без нотаріального засвідчення, що не відповідає вимогам п. 9 ст.15 вказаного закону.

Позивач у позові вказує, що підпис Міністра на Статуті ПАТ «Шахта «Надія» не вимагав нотаріального посвідчення, відповідно до пп. 6 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Проте, суд не може погодитись із такими доводами позивача, оскільки позивач не є державним органом, органом місцевого самоврядування, громадським об'єднання чи благодійною організацією, тому на позивача не розповсюджується дія абзацу 2 пунктом 9 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців громадських формувань».

Пунктом 8 частини 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, і містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридично особи, подається установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі.

Проте, державним реєстратором було встановлено невідповідність документів вимогам, установленим ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців громадських формувань», зокрема примірник установчого документу, що поданий на державну реєстрацію не є оригіналом.

Зокрема, як зазначив відповідач у відзиві остання сторінка наданої нової редакції статуту позивача засвідчена невідомою особою біля підпису якої стоїть відмітка «копія вірна». З відмітки зазначеної на новій редакції статуту зрозуміло, що він є копією, вказані доводи жодним чином не спростовано позивачем.

Таким чином, з наведеного слідує, що відсутність нотаріального засвідчення підпису особи, що підписує нову редакцію Статуту позивача та примірник установчого документу, що поданий на державну реєстрацію не в оригіналі є підставою для зупинення державної реєстрації установчих документів позивача відповідно до пп. 2 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскаржуване повідомлення про зупинення розгляду документів позивача від 23.05.2018 прийняте відповідачем відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване повідомлення, прийняте відповідачем в межах компетенції та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулює спірні правовідносини та обґрунтовано. Представник відповідача довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію відповідача, суд дійшов висновку, що у задоволені позову ПАТ «Шахта «Надія»» необхідно відмовити повністю.

Також, слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.08.2018.

Суддя Р.М. Брильовський