Справа № 590/688/18
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сатарова О.В.

16 серпня 2018 р. Справа № 590/688/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання - Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці ДФС на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 10.07.2018 р. по справі № 590/688/18

за позовом ОСОБА_1

до Київської митниці ДФС

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1С.) звернувся до Ямпільського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови Київської митниці ДФС України у справі про порушення митних правил №0587/12500/17 від 19.04.2018 року за ст. 485 МК України, прийняту відносно нього.

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 10.07.2018 р. позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Київської митниці ДФС України №0587/12500/17 від 19.04.2018р. про порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, відносно ОСОБА_1, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому, просив відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача у повному обсязі.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Колегія суддів визнала за можливе провести судовий розгляд з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 13.05.2017 р. експертом з зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "Віст Груп" ОСОБА_1 до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Вишневе" Київської митниці ДФС подано електронну митну декларацію (ЕМД) № UA125180/2017/605627 на товар: "пістолети паяльні ручні, клейові стержні", у графі 47 якої заявлені наступні відомості про товар №2: Пістолети паяльні ручні для низькотемпературного паяння полімерними стрижнями /до 250 градусів С/: Пістолет електричний для колес, 11 мм (8-12 г/хв.), 40 Вт-1120 шт.; Пістолет електричний для колес, 11 мм (10 г/хв..), 65 Вт 1320 шт.; Код товару /графа 33ЕМД/, ставка мита 5%, ставка ПДВ 20% .

13.05.2017р. митний контроль та митне оформлення товару за ЕМД завершено, товар випущено у вільний обіг.

Під час розгляду справи встановлено, що листом від 14.11.2017 р. № 38904/7/28-10-14-09-12, Офіс великих платників податків ДФС України направив Київській митниці ДФС копію акту від 10.10.2017 р. № н30/17/28-10-14- 09/НОМЕР_1 про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ "Віст Груп" з питань правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями, зокрема, за ЕМД № UA125180/2017/605627.

Відповідно до вище зазначеного Акту, проведеною перевіркою встановлено недостовірну класифікацію товару №2 за ЕМД № UA125180/2017/605627 та заниження податкового зобов'язання ТОВ " Віст Груп" по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість, а саме: з урахуванням вимог УКТ ЗЕД, Основних правил інтерпретації (далі - ОПІ)УКТ ЗЕТ, Пояснень до ОПІ УКТЗЕД, до товарної позиції 8515 УКТЗЕД включаються машини та апарати для паяння або зварювання з можливістю різання або без неї, електричні, лазерні або іншого світлового чи фотонного випромінювання, ультразвукові, електронно-променеві, магнітно-імпульсні або плазмодугові, електричні машини та апарати для гарячого напилення металів або металокераміки. Відповідно до інформації, викладеної в акті перевірки, товар "Пістолети паяльні ручні для низькотемпературного паяння полімерними стрижнями (до 250 градусів С): Пістолет електричний для клею, 11мм (8-12 г/хв.), 40 Вт - 1120 шт. Пістолет електричний для клею, 11 мм (10 г/хв.), 65 Вт - 1320 шт.", заявлений ТОВ "Віст Груп" до митного оформлення за ЕМД від 13.05.2017 р. № UA125180/2017/605627 відповідно до ОПІ 1,6 УКТЗЕД підлягає класифікації в товарній підкатегорії 8516 79 70 00 (ставка ввізного мита -10%).

Із матеріалів справи вбачається, що 23.10.2017 р. ТОВ "Віст Груп" подані заперечення на акт документальної невиїзної перевірки від 10.10.2017р. № н.30/17/28-10-14-09/НОМЕР_1.

02.11.2017 р. Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено рішення про розгляд заперечень №56384/10/28-10-14-09-13, відповідно до якого висновок акту перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

Головним державним інспектором першого відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Київської митниці ДФС ОСОБА_2 30.11.2017 р. відносно позивача у справі складено протокол про порушення митних правил №0587/12500/17, примірник якого йому вручено 30.11.2017 р.

З матеріалів справи вбачається, що митницею неодноразово здійснювалось перенесення розгляду справ про порушення митних правил, а саме: за результатом розгляду клопотання від 18.01.2018 р. вх. №1312/47 розгляд справи про порушення митних правил, зокрема, №0587, перенесено на 01.03.2018р.; за результатами розгляду клопотання від 27.02.2018р. вх. № 3103/47 розгляд справи про порушення митних правил, зокрема, № 0587 перенесено на 28.03.2018р.; за результатом розгляду клопотання від 28.03.2018р. вх. №4699/47 розгляд справи про порушення митних правил, зокрема, №0587/12500/17 перенесено на 19.04.2018р.

Крім того, листом від 13.04.2018р. №2722/10-70-20-23 позивача повідомлено, що визначена митницею дата розгляду справи про порушення митних правил, а саме - 19.04.2018р.- є остаточною.

Постановою в.о. заступника начальника Київської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 №0587/12500/17 від 19 квітня 2018 року ОСОБА_1, який працює на посаді експерта з зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "Віст Груп", визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 18931,62 грн. (а.с. 57-63).

У мотивувальній частині спірної постанови вказано, що позивачем заявлено в електронній митній декларації від 13.05.2018 р. № UA125180/2017/605627 недостовірну класифікацію товару №2 та встановлено заниження податкового зобов'язання ТОВ "Віст Груп" по сплаті митних платежів на суму 6 310,54 грн.

Не погоджуючись з постановою №0587/12500/17 від 19 квітня 2018 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подана для митного оформлення товару ЕМД від 13.05.2017 р., яка містила необхідні відомості, які позивачем внесені на підставі товаро-супровідних документів, а сам по собі факт зазначення позивачем невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 458 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статей 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно зі ст. 319 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за зявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об'єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, зокрема щодо несплати митних платежів у строк, встановлений законодавством.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України може характеризуватись як умисною, так і необережною формами вини.

Відповідно до ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частинами 3, 5 статті 265 МК України передбачено, що підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в органах доходів і зборів України.

Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 8 ст. 257 МК України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

Зокрема, відповідно до п.п. г п.5 ч.8 ст. 257 МК України, до декларації декларантом вносяться відомості про код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 4 статті 266 МК України визначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

З матеріалів справи вбачається, що до графи 14 ЕМД декларування товарів здійснено ТОВ "Віст Груп", згідно з даними вказаними у графі 54, ЕМД подана до митного оформлення експертом з зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "Віст Груп" - ОСОБА_1

Частиною 13 статті 264 МК України визначено, що документи, відомості про які зазначені в митній декларації, повинні зберігатися декларантом або уповноваженою ним особою протягом не менше ніж 1095 днів. Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену цим Кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації, за знищення або втрату документів, відомості про які зазначені в митній декларації, до закінчення строку зберігання, передбаченого цією частиною.

За приписами статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Згідно з п.п. а п. 1 ч.1 ст. 291 МК України обов'язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) при здійсненні митного оформлення товарів - з моменту закінчення митного оформлення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 289 МК України обов'язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов'язання.

Положеннями ч.14 ст. 354 МК України визначено, що в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов'язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

Під час розгляду справи встановлено, що підставою для зміни коду товару "пістолети паяльні ручні, клейові стержні", слугувала інформація, викладена в акті документальної невиїзної перевірки № н30/17/28-10-14- 09/НОМЕР_1, відповідно до якого, з урахуванням вимог УКТ ЗЕД, Основних правил інтерпретації (далі - ОПІ)УКТ ЗЕТ, Пояснень до ОПІ УКТЗЕД, до товарної позиції 8515 УКТЗЕД включаються машини та апарати для паяння або зварювання з можливістю різання або без неї, електричні, лазерні або іншого світлового чи фотонного випромінювання, ультразвукові, електронно-променеві, магнітно-імпульсні або плазмодугові, електричні машини та апарати для гарячого напилення металів або металокераміки.

Крім того, товар "Пістолети паяльні ручні для низькотемпературного паяння полімерними стрижнями (до 250 градусів С): Пістолет електричний для клею, 11мм (8-12 г/хв.), 40 Вт - 1120 шт. Пістолет електричний для клею, 11 мм (10 г/хв.), 65 Вт - 1320 шт.", заявлений ТОВ "Віст Груп" до митного оформлення за ЕМД від 13.05.2017 р. № UA125180/2017/605627 відповідно до ОПІ 1,6 УКТЗЕД підлягають класифікації в товарній підкатегорії 8516 79 70 00 (ставка ввізного мита -10%).

Згідно з УКТ ЗЕД товарна позиція 8516 79 включає дві товарні підкатегорії: 8516 79 20 00 --- глибокі масляні жаровні та 8516 79 70 00 --- інші.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що товар "Пістолети паяльні ручні для низькотемпературного паяння полімерними стрижнями (до 250 градусів С): Пістолет електричний для клею....", відповідно до ОПІ 1,6 УКТЗЕД підлягають класифікації в товарній підкатегорії 8516 79 70 00.

З урахуванням встановлених у справі обставин та з огляду на зміст наведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії позивача охоплюються диспозицією статті 485 Митного кодексу України.

Що стосується посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що зазначений випадок є складним, колегія суддів зазначає наступне.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Таким чином, питання класифікації товару не є складним випадком, оскільки суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД не виникало, питання класифікації товару, заявленого за митною декларацією № UA125180/2017/605627 не потребувало спеціальних знань, досліджень та розширеної додаткової інформації, що визначено п. 5 ст. 69 МК України.

Отже, декларант мав можливість визначити вірний код товару згідно з УКТ ЗЕД, виходячи з наявної в товаросупровідних документах інформації про характеристики товару, тим самим попередивши порушення митних правил.

Крім того, положеннями ст. 23 Митного кодексу України декларанту (особі, уповноваженій на декларування) надано право звернутися до митниці для отримання попереднього рішення, у тому числі і стосовно коду товару за УКТЗЕД. Із відповідним зверненням щодо винесення попереднього рішення позивач до митниці не звертався.

Безпідставним є посилання позивача на сплив строку накладення адміністративного стягнення за вчинення порушення митних правил, визначеного ч.1 ст. 467 МК України, оскільки митним органом таке правопорушення виявлене 22.11.2017 р. При цьому, постанова про порушення митних правил №0587/12500/17 винесена в.о. заступника начальника Київської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 19 квітня 2018 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня виявлення правопорушення.

Що стосується посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на висновок судової товарознавчої експертизи від 09.07.2018 р. № 12361/18-53 колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вказаний висновок експерта складено після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова в.о. заступника начальника Київської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 №0587/12500/17 від 19 квітня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.485 Митного кодексу України винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, внаслідок чого безпідставно скасована судом першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, а тому оскаржуване рішення через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 229, 243, 250, 286, 308, 310, 313, 317, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 10.07.2018р. по справі № 590/688/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7