Справа № 821/1221/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1221/18
12 год. 13 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю представників

позивача - Неділько В.Г.

відповідача - Гордієнко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними дій та зобов'язання утриматися від їх вчинення, скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

25 червня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" (далі - позивач, ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС в Херсонській області), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Херсонській області з проведення 22.09.2017 р. камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД";

- зобов'язати Головне управління ДФС у Херсонській області, , утриматися від вчинення дії по збільшенню суми грошового зобов'язання у вигляді нарахування штрафних санкцій до товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД", при самостійній сплаті суми податкового зобов'язання, зазначені у поданій ним податковій декларації, з моменту винесення судового рішення;

- скасувати податкове повідомлення - рішення № від 11.10.2017 р.

Відповідно до змісту позовної заяви та відповіді на відзив від 26.07.2018 р., вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що у серпні 2017 р. відповідач звернувся до суду з позовом до ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" про стягнення податкового боргу на загальну суму 277 011,03 грн., за наслідками розгляду якого Одеським апеляційним адміністративним судом у справі № 821/1193/17 прийнято постанову від 04.04.2018 р., якою у задоволенні позову відмовлено, оскільки ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" сплачено податковий борг у повному обсязі. При цьому, не дочекавшись результатів судового розгляду по вказаному позову, ГУ ДФС в Херсонській області у вересні 2017 року проводить камеральну перевірку з питань своєчасності сплати позивачем податкових зобов'язань за податковою декларацією з ПДВ, податковими повідомленнями-рішеннями від 23.02.2017 р., на підставі яких був пред'явлений позов відповідача про стягнення податкового боргу у справі № 821/1193/17. Отже, позивач вважає, що при проведені камеральної перевірки відповідачем до дотримано процедури, визначеної Податковим кодексом України. Позивач також вказує на протиправність податкового повідомлення - рішення від 11.10.2017 р. № , яким за затримку сплати грошового зобов'язання в сумі 84 780,00 грн. позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 16 956,00 грн., яке прийнято на підставі висновків акту оскаржуваної камеральної перевірки, оскільки вважає, що своєчасність сплати податкових повідомлень - рішень від 23.02.2017 р. № , № , податкового повідомлення-рішення від 10.02.2017 р. № встановлена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 821/1193/17 від 04 квітня 2018 р., яка набрала законної сили, проте вказане судове рішення відповідачем не виконано, що підтверджується наданою відповідачем до матеріалів справи інтегрованою карткою ТОВ " Шкіряний завод " Платан ЛТД ", згідно якої облік податкових зобов'язань позивача не відкоригований з урахуванням вказаного судового рішення, яким фактично встановлено, що позивачем погашено податковий борг станом 01 жовтня 2017 р. При цьому, позивач, відмічає, що у серпні 2017 р. відповідач зарахував сплачені підприємством поточні платежі в погашення вищевказаного податкового боргу, що також свідчить про протиправність вказаного рішення відповідача, оскільки користуючись правом відповідно до п. 9 ст. 87 ПК України, відповідач формує на власний розсуд інтегровану (облікову) картку позивача за платежем податок на додану з юридичних осіб, в яку вносить завідомо неправдиві відомості з питання своєчасності сплати податкового зобов'язання та збільшує суму грошового зобов'язання, чим порушує право позивача мирно володіти майном і як наслідок позивач є стійким боржником. При цьому, позивач вказує, що дані до матеріалів справи платіжні доручення з відмітками банку свідчать про факт своєчасної сплати ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" сум податкових зобов'язань по податковій декларації з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 № та уточнюючому розрахунку № від 20.03.2017 р., а тому висновки контролюючого органу про наявність заборгованості у платника податків перед бюджетом є неправомірними і як наслідок платник податку звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі такого податку до бюджету. Крім того, посилаючись на п. 2 розділу І, п.п. 1 п. 1 Розділу 11 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року за № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 року за № 751/28881 (далі Порядок № 422), позивач зазначає, інтегрована картка платника є формою обліку щодо відстеження стану розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами, проте, на його думку, підставою для нарахування податків і зборів є саме податкова декларація платника податків в силу п.4 б. 1 ст.46 Податкового кодексу України, а не інтегрована картка платника, а тому контролюючий орган не має належних і допустимих доказів боргу платника податків і не мав права приймати оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Крім того, позивач вважає, що оскаржуваними діями відповідача при проведенні камеральної перевірки та оскаржуваним рішенням, позивач був двічі притягнутий до відповідальності за одне і те саме порушення, що суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки співпадають охоплений камеральною перевіркою період та період, за який зазначений у позовній заяві про стягнення податкового боргу.

Ухвалою суду від 10 липня 2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 01 серпня 2018 р.

19.07.2018 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає доводи позивача, викладені у позовній заяві, необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувана камеральна перевірка була проведена податковим органом на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20 ПК України з питань своєчасності сплати ТОВ " Шкіряний завод " Платан ЛТД " податків у зв'язку з надходженням від позивача 28.08.2017 р. коштів на суму 84 800,00 грн., якими була погашена сума податкового боргу по податковій декларації з податку на додану вартість № від 17.02.2017 р. у сумі 25 072,85 грн.; уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 20.03.2017 р. у сумі 683,00 грн.; податковому повідомленню - рішенню від 23.02.2017 р. № у сумі 54979,55 грн.; податковому повідомленню - рішенню від 23.02.2017 р. № у сумі 4044,60 грн., за результатами якої складено акт від 22.09.2017 р. № 1984/21-22-12-01/00307974, в якому зафіксовано порушення термінів сплати грошових зобов'язань по вказаним документам, та прийнято податкове повідомлення - рішення від 11.10.2017 р. № , яким до позивача застосовано штраф у сумі 16956,00 грн. за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). Щодо посилання позивача на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 р. у справі № 821/1193/17, то судом було встановлено факт сплати податкового боргу, проте питання своєчасності його погашення судом не досліджувалося, а тому підстави для визнання протиправними дій податкового органу щодо проведення камеральної перевірки - відсутні. Щодо вимоги позивача про зобов'язання податкового органу утриматися від вчинення дій по збільшенню суми грошового зобов'язання у вигляді нарахування штрафних санкцій, приписи ст. 126 ПК України передбачають обов'язок податкового органу до вчинення таких дій, і жодних виключень не передбачено. Щодо вимоги позивача про скасування податкового повідомлення - рішення від 11.10.2017 р. № , то відповідач вказує, що це питання вже було предметом судового розгляду, за наслідками якого постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 р. у справі № 821/1750/17, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018р., у задоволенні позову ТОВ "Шкіряний завод "Платан - ЛТД" відмовлено.

Протокольною ухвалою суду від 01.08.2018 року суд змінив назву відповідача "Головне управління ДФС у Херсонській області" на належного "Головне управління ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі", оголошено перерву в судовому засіданні до 13.08.2018 року для надання додаткових доказів у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

Судом встановлено, що 22.09.2017 р. ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати податку на додану вартість платником ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" по податковій декларації з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 р. № , по уточнюючому розрахунку від 20.03.2017 р. № 2 (за січень 2017 року), по податковому повідомленню-рішенню ( форма "Ш") від 23.02.2017 р. №, податковому повідомленню-рішенню ( форма "Н") від 23.02.2017 р № , за результатами якої складено акт від 22.09.2017 р. № 1984/21-22-12-01/00307974.

Висновками даної перевірки є порушення ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД", зокрема, термінів сплати грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п.57.1, п.57.3 ст.57 ПК України, по

1) декларації з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 р. № строк сплати - 02.03.2017 р., фактично сплачено - 28.08.2017 р., погашена сума податкового боргу - 25 072,85 грн., кількість днів затримки - 179,

2) по уточнюючому розрахунку від 20.03.2017 р. № 2 (за січень 2017 року) строк сплати - 20.03.2017 р., фактично сплачено - 28.08.2017 р., погашена сума податкового боргу - 683,00 грн., кількість днів затримки - 161;

3) по податковому повідомленню-рішенню ( форма "Н") від 23.02.2017 р № строк сплати - 31.03.2017 р., фактично сплачено - 28.08.2017 р., погашена сума податкового боргу - 54 979,55 грн., кількість днів затримки - 150,

4) по податковому повідомленню-рішенню ( форма "Ш") від 23.02.2017 р. № строк сплати - 31.03.2017 р., фактично сплачено - 28.08.2017 р., погашена сума податкового боргу - 4 044,60 грн., кількість днів затримки - 150.

Отже, склад податкового правопорушення доводиться податковим органом на підставі висновку про несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зокрема,

- за податковою декларацією з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 р. № ;

- за уточнюючим розрахунком від 20.03.2017 р. № 2 (за січень 2017 року);

- за податковим повідомленням-рішенням ( форма "Н") від 23.02.2017 р № ;

- за податковим повідомленням-рішенням( форма "Ш") від 23.02.2017 р. №

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент проведення перевірки) у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, серед іншого, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Податкове повідомлення-рішення є способом реалізації податковим органом владних управлінських функцій.

На підставі вказаного висновків акту перевірки ГУ ДФС у Херсонській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.10.2017 р., яким на підставі п.126.1 ст.126 ПК України до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 16 956,00 грн., які складають 20 % від несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання на загальну суму 84 780,00 грн.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, серед інших, шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 3 ст. 9 КАС України передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту позову, позивач просить суд визнати протиправними дії ГУ ДФС у Херсонській області з проведення 22.09.2017 р. камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" і як наслідок просить скасувати податкове повідомлення - рішення № від 11.10.2017 р. та зобов'язати податковий орган утриматися від вчинення дії по збільшенню суми грошового зобов'язання у вигляді нарахування штрафних санкцій до ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД", при самостійній сплаті суми податкового зобов'язання, зазначені у поданій ним податковій декларації, з моменту винесення судового рішення.

В ході розгляду даної справи, представником позивача не заперечувалось, що податкові зобов'язання з податку на додану вартість, зокрема, за податковою декларацією з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 р. № , за уточнюючим розрахунком від 20.03.2017 р. № 2 (за січень 2017 року), за податковим повідомленням-рішенням ( форма "Н") від 23.02.2017 р № , за податковим повідомленням - рішенням ( форма "Ш") від 23.02.2017 р. № є узгодженими і відповідно до положень п.п. 14.1.175. ПК України, у разі несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання, ця сума набуває статусу податкового боргу, а також те, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11. ПК України).

Представниками позивача та відповідача не заперечувалось, що податковий борг, який виник внаслідок не сплати узгоджених грошових зобов'язань за вказаною податковою звітністю та податковими повідомленнями - рішеннями сплачені позивачем, що підтверджується постановою Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 821/1193/17 від 04 квітня 2018 р.

Позивачем також не заперечувалось наявність норм, а саме: положень ст. 126 ПК України щодо відповідальності за порушення правил сплати ( перерахування) узгодженої суми податкового зобов'язання.

Проте, доводи позивача по суті заявлених вимог полягають у тому, що оскаржуваними діями відповідача при проведенні камеральної перевірки до ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" двічі застосовано відповідальність за несвоєчасну сплату узгоджених зобов'язань, що є порушенням ст. 61 Конституції України, оскільки періоди перевірки, за актом камеральної перевірки, та стягнення податкового боргу, за постановою Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 821/1193/17 від 04 квітня 2018 р. співпадають.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам позивача та вирішуючи спірні правовідносини по суті, суд вказує наступне.

Спірні правовідносини, які предметом розгляду у даній справі, врегульовані Податковим Кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI ( далі - ПК України).

Згідно з положеннями підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин, камеральною перевірка контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У свою чергу, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Системний аналіз наведених норм, які визначають порядок камеральної перевірки та які діяли на час проведення перевірки податковим органом в межах спірних правовідносин, свідчить про те, що мета камеральної перевірки, серед іншого, є виявити своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

При цьому, суд звертає увагу, що 21 грудня 2016 року Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від № 1797-VIII (далі - Закон № 1797-VIII) змінено редакцію підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України та розширено предмет камеральної перевірки шляхом включення до нього питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання.

Протягом 2016 року, до внесення відповідних змін до Податкового кодексу України на підставі Закону № 1797-VIII, які набули чинності з 01 січня 2017 року, питання своєчасності та повноти сплати податків перевірялися податковим органом лише в межах проведення документальної перевірки.

Отже, зміненою редакцією вказаної норми наділено податковий орган під час проведення камеральної перевірки перевіряти інші питання, крім перевірки податкової звітності, а саме податкових декларацій (розрахунки), зокрема, питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання податковий орган перевіряє виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

З огляду на викладене, суд вважає помилковим довід позивача, який покладено в основу вимоги щодо протиправності проведення спірної камеральної перевірки, щодо відсутності у відповідача повноважень проводити камеральну перевірку платника податків виключено на підставі первинних документів, тобто податкової звітності, а не даних відповідних інформаційних баз, до якої, зокрема, віднесено інтегровану картку платника (далі - ІКП), як форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами, термін якої визначено у п.2 Розділу І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженого 07.04.2016 р. наказом Міністерства фінансів України № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (надалі - Порядок № 422).

За приписами пп.62.1.1-62.1.2 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Статтею 76 КАС України визначено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; про результати здійснення державного контролю за господарською діяльністю платника податків; ( п.п. 72.1.1.1., 72.1.2.2 п.72.1.1. ст.. 72 ПК України

Обробка та використання податкової інформації зберігається в базах даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. ( ст.. 74 ПК України).

Вказаний Порядок № 422 розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України, з метою реалізації пп. 19-1.1.10 п. 19-1.1 ст. 191 Податкового кодексу України, пп. 5 п. 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року N 375, та з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.1 Глави 1 Розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Із наявної в матеріалах справи інтегрованої картки платника податків (далі - ІКПП) ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД", за платежем " податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг" за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. вбачається, що станом на 28.08.2017 р. обліковувалась недоїмка в сумі 192 018,83 грн., яка була зменшена на склала суму недоїмки 166958,62 грн. за рахунок надходження до бюджету від платника податків коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення № 122397 від 28.08.2017 р. При цьому, вказані кошти були направлені на погашення недоїмки, зокрема,

- в сумі 25 072,85 грн. за декларацією з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 р. № ;

- в сумі 683,00 грн. по уточнюючому розрахунку від 20.03.2017 р.;

- в сумі 54 979,55 грн. по податковому повідомленню-рішенню ( форма "Н") від 23.02.2017 р № ;

- в сумі 4 044,60 грн. по податковому повідомленню-рішенню ( форма "Ш") від 23.02.2017 р. №.

Частиною першою статті 126 ПК України передбачено, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому, санкція норми ст.126 Податкового кодексу України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов'язання безвідносно до підстав її виникнення.

З огляду, на вказані норми права, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення податкового боргу повинен сплатити штраф у розмірі, який залежить від періоду прострочення.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції відповідно до ст. 126 ПК України внаслідок несвоєчасної сплати позивачем податкового боргу, який складається частково з суми узгодженого грошового зобов'язання за декларацією з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 р. № ; суми узгодженого грошового зобов'язання за уточнюючим розрахунком від 20.03.2017 р.; частково з суми узгодженого грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням ( форма "Н") від 23.02.2017 р № та суми узгодженого грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням ( форма "Ш") від 23.02.2017 р. №, а тому відсутні підстави для визнання протиправними дії відповідача під час проведення камеральної перевірки від 22.09.2017 р.

Щодо тверджень позивача про відсутність у підприємства податкового боргу, встановленого постановою Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 821/1193/17 від 04 квітня 2018 р., і як наслідок відсутність підстав для застосування відповідальності, передбаченої ст. 126 ПК України, то суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання протягом установленого строку.

Факт наявності у позивача податкового боргу та його сплати є встановленим фактом, що підтверджується вказаним судовим рішенням у справі № 821/1193/17, та визнається як позивачем, так і відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що прийняття судового рішення, яким визначено факт погашення позивачем податкового боргу, жодним чином не впливає на звільнення платника податків від відповідальності у вигляді штрафу, нарахування якого передбачено ст. 126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату узгоджену суму грошового зобов'язання, а отже доводи позивача, наведені в позові є обґрунтованими.

Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 35.2 статті 35 ПК України).

Виконанням податкового обов'язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Однак жодних доказів, на підтвердження обставин своєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання матеріали справи не містять, що підтверджує правомірність дій податкового органу по виконанню ним приписів ст.. 126 ПК України.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав вважати, що до позивача двічі застосовано відповідність за несвоєчасну сплату податкового боргу.

Щодо доводу позивача про своєчасну сплату податкового боргу за податковою декларацією з ПДВ за січень 2017 р. та уточнюючим розрахунком, що підтверджується платіжними дорученнями з відмітками банку та неправомірністю дій відповідача по направленню сплачених позивачем сум податку на додану вартість на погашення податкового боргу минулих періодів, то суд вказує наступне.

При розгляді даної справи, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 11.10.2017 р., було предметом судового оскарження в адміністративній справі № 821/1750/17 за позовом ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" до ГУ ДФС у Херсонській області про визнання його протиправним та скасування, який постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018р., у задоволенні позову ТОВ "Шкіряний завод "Платан - ЛТД" відмовлено, оскільки судами встановлено правомірність дій контролюючого органу по направленню сплачених позивачем сум податку на додану вартість на погашення податкового боргу минулих періодів та обґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 16 956,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 11.10.2017 р. № .

Отже, предметом розгляду в адміністративній справі № 821/1750/17 були вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.10.2017 р. № , підставою позову були неправомірні дії контролюючого органу по направленню сплачених позивачем сум податку на додану вартість на погашення податкового боргу минулих періодів.

З огляду на викладене та керуючись ч. 4 ст. 78 КАС України, якою визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, тому вказані обставини не підлягають повторному доказуванню, а тому не приймають до уваги судом при вирішенні даних спірних правовідносин.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача утриматись від вчинення певних дій по збільшенню суми грошового зобов'язання у вигляді нарахування штрафних санкцій до товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД", при самостійній сплаті суми податкового зобов'язання, зазначені у поданій ним податковій декларації, з моменту винесення судового рішення, то суд вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

У відповідності до роз'яснень, викладених в п.10.3. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Враховуючи те, що вказані вимоги позивача містять спонукання на дотримання відповідачем вимог діючого законодавства в майбутньому, що є прямим обов'язком для суб'єкта владних повноважень, тому такий обов'язок не потребує закріплення у судовому рішенні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем доведено правомірність дій щодо проведення 22.09.2017 р. камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД", а доводи позивача при розгляді справи не знайшли свого підтвердження, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 139, 241-246 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкіряний завод "Платан ЛТД" (місцезнаходження 73000 м. Херсон, вул. Нафтовиків, буд. 13, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (місцезнаходження 73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ) про визнання протиправними дій та зобов'язання утриматися від їх вчинення, скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17 серпня 2018 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 8.3.3.