Справа № 819/996/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/996/18

20 серпня 2018 рокум.Тернопіль

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_2 з адміністративним позовом до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач просить провести перерахунок пенсії, щоб застосовувати коефіцієнт заробітної плати 1,27736, який був до квітня 2011 року (до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04.05.2011 року), тобто не враховувати рішення суду при теперішньому перерахунку, а страховий стаж врахувати.

Відтак, відповідач в добровільному порядку не хоче здійснити даний перерахунок, а тому позивач вимушена звернутися за захистом до суду.

Позивач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, просила в їх задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши в судовому засіданні думку позивача, представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком з 06.07.1994 року відповідно до закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачем неодноразово протягом 2017-2018 року подавалися заяви про перерахунок пенсії. З них їй стало зрозуміло, що відповідно до закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 11.10.2017 року при перерахунку пенсії застосовують коефіцієнт заробітної плати 0,64881, який розраховують відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду від 04.05.2011 року (справа №2-а-9465/11). Однак до звернення до суду (до 01.04.2011 року) коефіцієнт заробітної плати становив 1,27736. А тому позивач вказує на те, що значно втрачає в нарахуванні пенсії, застосовуючи нижчий коефіцієнт заробітної плати.

Дослідивши матеріали справи, видно що станом на 01.01.2008 коефіцієнт заробітної плати, обчислений за матеріалами пенсійної справи для нарахування пенсії за період з 01.01.1989 по 31.12.1993 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 17.10.2003, становив 1,27736. Загальний стаж роботи становив 43р.8м.19дн.

На виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 04.05.2011 справа №2-а-9485/11 та заяви позивачки від 21.03.2011 відповідачем проведено перерахунок пенсії з 01.04.2011 із дорахуванням страхового стажу за період підприємницької діяльності з 18.10.2003 по 12.01.2011 із застосуванням показника середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2010 рік. Загальний стаж роботи склав 45р.8м.29дн.

Одночасно, суд вказує на те, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною 1статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"(чинної станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачений порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Так, за нормами цієї статті для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Порядок проведення перерахунку пенсії особам, які після призначення пенсії продовжували працювати та набули відповідний страховий стаж, визначено ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивачка з 18.10.2003 по 12.01.2011 за період підприємницької діяльності набула страхового стажу не менш як 24 місяці після останнього перерахунку.

Заробітна плата для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кзі + Кз2 + КзЗ + ... + Кзп );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Таким чином, індивідуальний коефіцієнт заробітку за періоди роботи з 01.01.1989 по 31.12.1993 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 12.01.2011 становить 0,64881. Перерахований розмір пенсії склав з 01.04.2011 становив 1033,83грн.

Відповідно до статтті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв'язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо відшкодування позивачу ОСОБА_2 судових витрат суд зазначає, що зі змісту ст. 139 КАС України вбачається, що відшкодування судових витрат позивачу, який не є суб'єктом владних повноважень і в задоволенні позовних вимог якого відмовлено, не передбачено.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії по перерахунку пенсії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.