Справа № 808/2157/18
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 серпня 2018 року Справа № 808/2157/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Садового І.В., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до: Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.166, )

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1О.) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.06.2018 форма «Ф» за №201-17.

Ухвалою суду від 14.06.2018 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано 5-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.07.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 06.08.2018 з повідомленням (викликом) сторін.

Представники сторін в судове засідання не зявились. 06.08.2018 направили суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В звязку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві від 06.06.2018. Зокрема зазначено, що транспортний податок є елементом податку на майно. Згідно з пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податок на майно належить до місцевих податків. Податкові зобовязання по місцевому податку можуть визначатися податковим органом лише в разі, якщо міська рада своїм рішенням встановила цей місцевий податок. При цьому, визначення податкових зобовязань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення міської ради. Оскільки подібне рішення місцевою радою у 2014 році не приймалось, відповідно не може бути застосований зазначений податок у 2015 році. Отже, правила стосовно визначення податкового зобовязання щодо транспортного податку у розмірі 25000 гривень за легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см., встановлені ст.267 ПК України (з урахуванням приписів пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 та пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 цього Кодексу) не можуть застосовуватися раніше 2016 року. З огляду на викладене, позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

У відповідності до відзиву на позовну заяву від 26.07.2018 відповідачем зазначено, що відповідачем згідно з пп.267.6.2 п.267.2 ст.267 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення №201-17, яким позивачу визначено податкове зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у сумі 18750 грн. 00 коп. за 9 місяців 2015 року. Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи №71-VIII від 28.12.2014 податкове законодавство України було доповнено транспортним податком. Оскільки вказаний Закон набув чинності з 01.01.2015 та ним не передбачено особливих умов сплати транспортного податку у 2015 році, то у спірному випадку базовим податковим періодом для сплати транспортного податку є 2015 рік. На виконання пп.267.6.1 п.267.6 ст.267 ПК України, на адресу позивача було надіслане податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №201-17 від 15.06.2015, яким йому визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 18750 грн. 00 коп. Оскільки власником транспортного засобу NISSAN MURANO, номер НОМЕР_2, позивач є з 17.04.2015, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом починаючи з 1 квітня поточного року, то сума транспортного податку, яку платнику треба сплатити за податковим повідомленням-рішенням №201-17 від 15.06.2015 становить 18750 грн. 00 коп. (за квітень-грудень 2015 року). Зазначаючи, що у звязку зі сплатою податкового зобовязання позивачем, визначеного податковим повідомленням-рішенням №201-17 від 15.06.2015, воно є відкликаним, тому просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль НОМЕР_3, 2011 року випуску з об'ємом двигуна 3498 куб.см. (а.с.9).

Відповідач податковим повідомленням-рішенням №201-17 від 15.06.2015 визначив позивачу податкове зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 18750,00 грн. (а.с.10).

Податковим повідомленням-рішенням №201-17 від 15.06.2015 визначено позивачу податкове зобовязання по транспортному податку з фізичних осіб за 9 місяців 2015 року у сумі 18750,00 грн., оскільки власником автомобіля НОМЕР_3, 2011 року випуску з об'ємом двигуна 3498 куб.см. позивач є з 17.04.2015.

18.08.2015 позивачем сплачено визначений податковим повідомленням-рішенням №201-17 від 1.06.2018 транспортний податок у сумі 18750,00 грн.. про що свідчить платіжна квитанція № 9.0.423577063.1 від 18.08.2015 (а.с. 10).

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 267 ПК України визначені платники транспортного податку, об'єкт оподаткування, база оподаткування, податковий період, а також порядок нарахування та сплати цього податку.

Пунктом 81 Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи № 71-VIII від 28.12.2014 статтю 267 ПК України було викладено в новій редакції. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень вказаного Закону, він набрав чинності з 01.01.2015.

Відповідно до статті 265 ПК України (в редакції від 28.12.2014), податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Згідно з підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (тут і далі - у редакції, чинний на час виникнення правовідносин між сторонами), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (підпункт 267.2.1. пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (підпункт 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України).

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п. 267.4. ст. 267 ПК України).

За підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період при сплаті транспортного податку дорівнює календарному року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватися за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу.

Вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду №808/2717/17 від 15.05.2018.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (пп. 267.6.2. п. 267.6 ст. 267 ПК України).

Відповідно до статті 265 ПК України, транспортний податок є елементом податку на майно.

Згідно з підпунктом 10.1.1 пункту 10.1. статті 10 ПК України, податок на майно належить до місцевих податків.

Згідно з частиною 1 статті 69 Закону України Про місцеве самоврядування, органи місцевого самоврядування встановлюють місцеві податки і збори відповідно до Податкового кодексу.

Пунктом 8.3 статті 8 ПК України встановлено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи № 71-VIII від 28.12.2014 органам місцевого самоврядування рекомендовано у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пунктом 12.5 статті 12.5 ПК України, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Таким чином, податкові зобов'язання з місцевого податку можуть визначатися податковим органом лише в разі, якщо міська рада своїм рішенням встановила цей місцевий податок.

При цьому, визначення податкових зобов'язань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення міської ради.

Аналогічні приписи містить і підпункт 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України, відповідно до якого одним із принципів податкового законодавства є стабільність, коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно з частиною 1 статті 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Окрім того, порядок формування дохідної частини бюджетів визначено у частині 3 статті 27 Бюджетного кодексу України, яка встановлює, що закони України, які впливають на показники бюджету і приймаються після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Таким чином, бюджетний період, в якому повинен був застосовуватись транспортний податок є 2016 рік.

Отже, правила стосовно визначення податкового зобов'язання щодо транспортного податку у розмірі 25000 гривень за легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см, встановлені статтею 267 ПК України (з урахуванням приписів підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 та підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 цього Кодексу) не підлягали застосовуванню раніше 2016 року.

Відповідно до пп.4.1.9 п.4.1. ст.4 ПК України одним з принципів, на яких ґрунтується податкове законодавство, є принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Також пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України задекларовано принцип презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Враховуючи, що Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким введено транспортний податок, прийнятий 28.12.2014 та оприлюднений 31.12.2014, рішення Запорізької міської ради № 8 Про встановлення податку на майно (в частині транспортного податку), яким на території міста Запоріжжя встановлений транспортний податок, прийнято 15.01.2015, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 9 місяців 2015 року є протиправним, у зв'язку з чим позов про його скасування є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на те, що сплачене позивачем податкове зобов`язання є відкликаним в розумінні ст. 60 ПК України, а тому не підлягає оскарженню, суд оцінює критично, оскільки позивач скористався своїм правом на оскарження податкового повідомлення-рішення в судовому порядку, за результатами якого встановлено протиправність спірного рішення відповідача. Сплачена позивачем сума податкового зобов`язання, визначеного неправомірним рішенням податкового органу є такою, що сплачена помилково та може бути повернута у встановлену податковим законодавством порядку в силу положень ст. 43 ПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,00 грн., що підтверджується платіжною квитанцією №2521650 від 06.06.2018 (а.с.4).

Відтак, судовий збір у розмірі 704,00 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області форми "Ф" №201-17 від 15.06.2015 про нарахування податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік у сумі 18750,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23.08.2018.

Суддя І.В. Садовий