Справа № 810/1169/18
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1169/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

13.03.2018 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Ірпінського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправною відмову відповідача у прийнятті від позивача заяви про заміну паспорта у зв'язку з непридатністю, зобов'язання відповідача прийняти від позивача заяву, зробити фото на новий паспорт в хіджабі, на основі поданих раніше квитанцій та документів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено у прийнятті документів для отримання нового внутрішнього біометричного паспорту у зв`язку із тим, що під час здійснення фотографування для фотокартки на внутрішній паспорт вона відмовилась зняти хіджаб (хустину), мотивуючи тим, що віросповідає Іслам, а згідно законів цієї релігії хіджаб - це не головний убір, а частина одягу, в якому мусульманка з`являється поміж сторонніми особами та з релігійних переконань не може її зняти. Позивач переконана, що дії відповідача суперечать нормам та стандартам, розробленим Міжнародною організацією цивільної авіації ІСАО, членом якої є Україна, а його посилання на ДСТУ 1303-94 "Фотовідбитки чорно-білі та кольорові. Загальні технічні умови" є безпідставним, оскільки міжнародні норми та стандарти мають вищу юридичну силу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність відмови у прийнятті документів від позивача для заміни паспорту.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 р. як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Аргументи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача щодо залишення апеляційної скарги без задоволення як необґрунтованої.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підтримавши поданий ним відзив на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та аргументи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1, виданого Стрийським МВ УМВС України у Львівській області 30.03.2000 (а.с. 8).

З 13.12.1999 ОСОБА_2 є мусульманкою, про що свідчить Свідоцтво про прийняття Ісламу, виданого Духовним управліннями мусульман України "Умма" 05.10.2012, (а.с. 10).

01.03.2018 позивач звернулася до Ірпінського міського відділу управління Державної міграційної служби України у Київській області для отримання внутрішнього паспорту у вигляді картки, надавши всі необхідні документи, сплачений адміністративний збір та державне мито, після чого її анкету та скановані копії документів було внесено до відповідного реєстру. Так, на етапі отримання біометричних даних, а саме - відцифрованого образу обличчя їй було запропоновано зняти хіджаб (хустину), оскільки фотографування для внутрішнього паспорту у головному уборі заборонено. Оскільки позивач відмовився вчиняти такі дії, посилаючись на релігійні переконання, йому було відмовлено у прийнятті документів для видачі внутрішнього паспорту.

Надалі ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою від 02.02.2018, у якій просила дозволити їй сфотографуватися на ID-картку у хустині, з тих причин, що вона сповідує Іслам, а тому не може фотографуватися простоволосою (а.с. 9).

За наслідками розгляду даної заяви, міграційний орган оформив відповідь від 07.03.2018, якою відмовив у такому проханні та зазначив, що чинним законодавством не передбачено випадків, за наявності яких для оформлення документів, що підтверджують громадянство України, допускається фотографування у головному уборі.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами, і не є спірними.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Постанови Верховної ради України "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Водночас, статтею 35 Конституції України гарантовано право кожного на свободу світогляду і віросповідання.

Однак, згідно з частиною четвертою зазначеної статті ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань (ч. 4 ст. 35 Конституції України).

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (частини перша та друга статті 24 Конституції України).

Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи.

Єдиний державний демографічний реєстр (далі - Реєстр) ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів.

Обсяг інформації про особу, який вноситься до Реєстру визначено статтею 7 Закону. Так, крім персональних даних особи до Реєстру вносяться біометричні дані, зокрема відцифрований образ обличчя особи.

Відповідно до статті 10 Закону, ведення Реєстру, виготовлення і персоналізація документів здійснюються згідно з вимогами міжнародних стандартів та відповідних державних стандартів щодо друкованих знаків для їх оптичного розпізнавання.

Вимоги до бланків документів та їх форми закріплені у статті 15 Закону. Так, бланки документів, які містять безконтактний електронний носій, виготовляються відповідно до вимог державних (національних) та міжнародних стандартів та з урахуванням рекомендацій міжнародної організації цивільної авіації (ІСАО) і повинні мати ступінь захисту, що унеможливлює їх підроблення.

Відповідно до стандарту, розробленого Міжнародною організацією цивільної авіації KAO Doc 9303 головні убори не допускаються, за винятком випадків, які спеціально затверджує (або допускає) держава, що видає. Такими обставинами можуть бути релігійні, медичні або культурні. Обличчя має бути видно від лінії росту волосся до підборіддя і у напрямку від вух (підпункт 6.1.9 пункту 6 розділу IV частиною 3 Doc 9303).

На державному рівні вимоги щодо фотографування без головних уборів закріплені в національному стандарті ДСТУ 1303-94 «Фотовідбитки чорно-білі та кольорові. Загальні технічні умови», зокрема фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору; для громадян, які постійно носять окуляри, обов'язкове фотографування в окулярах.

Процедура, порядок та підстави щодо вчинення дій, пов`язаних з паспортом громадянина України, регулюється Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (далі- Порядок).

Пунктом 10 цього Порядку визначено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр).

З пунктів 12 та 13 Порядку вбачається, що внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС. Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що до заяви-анкети вноситься така інформація про особу, на ім'я якої оформляється паспорт: 1) ім'я особи (прізвище, власне ім'я та по батькові особи, яка є громадянином України, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить); 2) дата народження; 3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село); 4) стать; 5) дата та підстави набуття громадянства; 6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності); 7) відцифрований образ обличчя особи; 8) відцифрований підпис особи (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними); 9) відомості про внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, засобів електронного цифрового підпису; 10) відомості про згоду на внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, відцифрованих відбитків пальців рук; 11) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, корпусу, квартири); 12) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти; 13) реквізити документа, на підставі якого оформляється паспорт; 14) відомості про законного представника особи чи уповноважену особу (ім'я, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує її повноваження); 15) додаткова змінна інформація (відомості про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу); 16) відомості про сплату адміністративного збору або про звільнення від його сплати; 17) дата заповнення заяви-анкети.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до відповідача для оформлення паспорта громадянина України, та подано наступні документі:

1) квитанція про сплату адміністративного збору у розмірі 279,00 грн, та квитанція про сплату державного мита у розмірі 34,00 грн;

2) свідоцтво про одруження;

3) паспорт серії НОМЕР_1, який підлягав обміну у зв`язку з непридатністю;

4) довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру від 17.06.1999.

Враховуючи подання повного переліку необхідних документів, працівником міграційного органу було розпочато процес формування заяви-анкети. Проте, під час здійснення процедури фотографування позивач відмовилася зняти головний убір.

З зазначених підстав процедуру формування заяви-анкети не було завершено, та відповідно до пункту 24 Порядку ОСОБА_2 було проінформовано про відмову в прийнятті документів та роз'яснено, що у разі зміни або усунення обставин, у зв'язку з якими їй було відмовлено в прийнятті документів вона має право повторно звернутися до територіального підрозділу ДМС.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність порушень в діях працівників Ірпінського МВ з наступних підстав.

Встановлені Законом вимоги міжнародних та державних стандартів були закріплені у пункті 141 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302.

Фотокартка/відцифрований образ обличчя особи, як складовий елемент паспорта, допомагає здійснювати ідентифікацію особи за візуальними ознаками, з метою відображення в документі максимальної кількості ідентифікаційних ознак громадянина. Встановлення вимог щодо зображення на фотокартках, зумовлено потребами забезпечення громадської безпеки, що є складовою національної безпеки України у сфері внутрішньої політики відповідно до положень Закону України «Про основи національної безпеки України», оскільки саме паспорт громадянина України є основним з документів, що посвідчує особу. Державний науково-дослідний експертно- криміналістичний центр МВС повідомив, що фотографування осіб у хустках значно ускладнює проведення портретного дослідження, а в окремих випадках взагалі робить портретну ідентифікацію неможливою.

Таким чином, у разі встановлення державою випадків коли допускається фотографування в головних уборах, такі випадки мають бути закріплені у нормативно-правових актах. На сьогодні законодавство не передбачає випадків, за наявності яких для оформлення документів, що підтверджують громадянство України та посвідчують особу, допускається фотографування в головних уборах.

Аргументи позивача щодо вищої юридичної сили міжнародних договорів, ратифікованих в Україні в даному випадку не заслуговують на увагу, оскільки норми та стандарти, розроблені Міжнародною організацією цивільної авіації ІСАО, мають значення та доцільність використання при вирішенні питань, пов`язаних з паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

На державному рівні вимоги щодо фотографування без головних уборів закріплені в національному стандарті ДСТУ 1303-94 "Фотовідбитки чорно-білі та кольорові. Загальні технічні умови", зокрема фотокартки, які подаються для оформлення паспорта мають бути виконані з одного негатива із зображенням обличчя виклично в анфас, без головного убору, для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах.

Така позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України у рішенні від 19.09.2013 у справі № К/9991/27492/11.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відцифрований образ обличчя особи без головного убору, обумовлено перш за все необхідністю відображення в документі максимальної кількості ідентифікаційних ознак громадянина, оскільки він, як складовий елемент паспорта, допомагає здійснити ідентифікацію особи за візуальними ознаками." Тому, з мотивів та необхідності забезпечення максимального рівня громадської безпеки, швидкого, повноцінного та достовірного встановлення особи, унеможливлення підроблення ідентифікуючих документів тощо, національним законодавством України встановлено та охороняються законом загальнообов`язкові (для кожного громадянина України) норми та правила щодо фотографування осіб для оформлення паспорта громадянина України.

Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та правомірність рішення відповідача щодо не прийняття документів ОСОБА_2 для заміни паспорту, та про визнання адміністративного позову таким, що не підлягає задоволенню.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що відповідачем доведено правомірність спірного рішення.

Враховуючи вищенаведені норми законів, встановлені обставини, колегія суддів вважає, що всі наведені апелянтом аргументи апеляційної скарги не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильного висновку суду першої інстанції. Позиція відповідача підтверджена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Повний текст постанови виготовлено 17.08.2018 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ірпінського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель