Справа № 345/2563/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/5046/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Якимів Р.В.,

час ухвалення рішення - 05.03.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Калуш,

дата складання повного тексту рішення - не вказано,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Калуського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними, зобов'язання відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії за віком у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а також додатково перерахунок та виплату доплати за понаднормовий стаж, індексації, підвищень до пенсії та інших доплат до пенсії з 24.01.2017 року.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що для проведення перерахунку необхідно, щоб особа працювала на підземних роботах повний робочий день за Списком №1 виробництв, проте позивач з 1999 року по 2003 рік не працював повний робочий день, а тому підстав для перерахунку пенсії немає.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію по віку на пільгових умовах по Списку № 1.

У лютому 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку його пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с. 9), однак листом № 33/К-15 від 21.02.2017 року йому було відмовлено у здійсненні перерахунку, так як відповідач не зараховує позивачу в стаж, який дає право на перерахунок пенсії відповідно законодавства період роботи з 01.06.1999 року по 31.10.2003 року (а.с. 10).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI (далі - Закон № 345) його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 01.02.1983 року по 02.02.1987 року працював учнем прохідника, прохідником вертикальних стволів з повним робочим днем під землею в Солігіському СШУ тресту «Шахтспецстрой» - стаж роботи 4 роки 0 місяців 2 дні; з 05.02.1987 року по 13.07.1990 року - підземним перекидачем, підземним гірником очисного вибою з повним робочим днем на руднику «імені 50 років Жовтня» - стаж роботи 3 роки 5 місяців 9 днів; з 17.07.1990 року по 31.05.1999 року гірничим майстром з повним робочим днем під землею, начальником підземної дільниці № 1 в Тресті «Центрошахторудстрой» в Калуському гірничому цеху - стаж 7 років 2 місяці 25 днів; з 01.06.1999 року по 31.10.2003 року начальником підземної дільниці з повним робочим днем під землею на ДП «Мужіївський золотополіметалевий рудник» - стаж 4 роки 3 місяці 28 днів (а.с. 24-28).

З розрахунку стажу вбачається, що відповідач при призначенні пенсії позивачу врахував 11 років 6 місяців 23 дні роботи за Списком №1 та 7 років 5 місяців 11 днів роботи за Списком № 1 ст. 100 шахтарі (а.с. 13-14).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345 та встановлені цим Законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

В матеріалах справи є дві довідки: № 37 від 10.11.2008 року та № 6 від 10.03.2017 року, які містять суперечливі відомості щодо періоду роботи позивача з 01.06.1999 року по 31.10.2003 року в ДП «Мужіївський золотополіметалевий рудник» ТзОВ «Закарпатполіметали» (а.с. 16, 38).

З цього питання колегія суддів зазначає наступне.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов акт № 69 перевірки правильності видачі довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії по Списку № 1 в якому зроблено висновок, що вірно визначити розділ, підрозділ, позицію Списків шкідливих виробництв перевіркою неможливо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують вказаний факт.

Також перевіркою встановлено, що довідка № 6 від 10.03.2017 року оформлена невірно в частині посилання на номер та дату постанови, оскільки позивач працював на підприємстві до 31.10.2003 року, а тому в довідці має бути посилання на постанову КМУ № 36 від 16.01.2003 року, а не на постанову КМУ № 162 від 11.03.1994 року (а.с. 74-76).

Відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Судом встановлено, що позивач працював в ДП «Мужіївський золотополіметалевий рудник» з 01.06.1999 року по 31.10.2003 року та в період його роботи були чинні два списки, затв. постановами КМУ № 36 від 16.01.2003 року та № 162 від 11.03.1994 року, які підлягають застосуванню.

У довідці № 37 від 10.11.2008 року зазначено, що позивач працював начальником підземної дільниці і вказана робота передбачена Списком №1 розділом 1 поз. 1010100г, затв. постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року. Апеляційний суд зазначає, що списки, затв. вищезазначеною постановою КМУ мають застосовуватись до періоду роботи позивача з 07.02.2003 року (день офіційного опублікування), а за період роботи з 01.06.1999 року по 06.02.2003 року підлягають застосуванню списки, затв. постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 року.

Крім того, у списках, затв. постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року немає позиції 1010100г, а є позиції 1.1а, 1.1б, 1.1в, 1.1г, 1.1д, 1.1е.

В довідці № 6 від 10.03.2017 року робиться посилання на списки, затв. постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 року, видана вона на підставі первинних документів, а тому суд враховує при винесенні рішення саме довідку № 6 від 10.03.2017 року.

Також у трудовій книжці позивача зазначено, що 01.06.1999 року його прийнято по переводу начальником підземної дільниці з повним робочим днем під землею (а.с. 24-28).

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачу.

Щодо покликання відповідача на перегляд атестації робочих місць проведеної Калуським ДП «Шахтобуд» в 1996 році, ДП «Мужіївський золотополіметалевий рудник» в 1999 році, та ТОВ «Закарпатполіметали» в 2000 році, колегія суддів зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41.

Основна мета атестації, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у випадку, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених Порядку проведення атестації строків, або переглянуто результати атестації робочих місць, проведеної раніше, хоча фактично настав час проведення чергової атестації, а працівник до її проведення (перегляду результатів) виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

В даному випадку в 2005 році настав час проведення чергової атестації, даних про проведення якої суду апеляційної інстанції надано не було, натомість було прийнято Наказ №22-з від 01 лютого 2005 року, яким переглянуто результати атестації робочих місць за умовами праці, які були проведені раніше, позивач до винесення вищенаведеного наказу продовжував виконувати роботу, яка давала йому право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому колегія суддів приходить до висновку, що спірний період роботи позивача не може бути врахований як такий, що віднесений по позиції 1010100г-24097 Списку №1, а має враховуватись відповідно до позиції Списку №1 за результатами попередньо проведеної атестації.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2018 року у справі № 345/2563/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін
Повний текст постанови виготовлено 15 серпня 2018 року.