Справа № 670/92/18
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/92/18

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

21 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення 24 сесії 7 скликання Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області №3-24/2017 від 15.12.2017 року, яким відхилено заяву позивача про зміну цільового (функціонального) призначення земельної ділянки площею 1,00 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Дашковецьку сільську раду Віньковецького району Хмельницької області повторно розглянути питання про зміну цільового (функціонального) призначення земельної ділянки площею 1,00 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі раніше поданої заяви позивача від 23.11.2017 року.

11 квітня 2018 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Непогоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції 23 листопада 2017 року позивач (через уповноваженого представника - доньку ОСОБА_3.) звернувся до Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області із заявою про зміну цільового (функціонального) призначення земельної ділянки площею 1,00 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, 15 грудня 2017 року на засіданні 24 сесії 7 скликання Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області розглянуто вказану заяву позивача та прийнято рішення про її відхилення, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до рішення відповідача від 25.02.2009 року.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (Закон №280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до положень ст. 14 Конституції України земля визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ст. 1 Земельного кодексу України (ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України.

Частиною 1 ст. 3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Так, згідно ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

- надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

- формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12 вересня 2007 року Дашковецькою сільською радою Віньковецького району Хмельницької області за результатами розгляду заяви прийнято рішення №2, яким позивачу наданий дозвіл на розроблення землевпорядної документації з послідуючою передачею в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,75 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, терміном на 29 років.

21 листопада 2007 року Дашковецькою сільською радою Віньковецького району Хмельницької області прийнято рішення №4, яким позивачу наданий дозвіл на розроблення землевпорядної документації з послідуючою передачею в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, терміном на 29 років.

У подальшому рішенням Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області №2 від 05 лютого 2009 року затверджено технічну документацію зі складання державного акта на передачу в оренду земельної ділянки з земель запасу ОСОБА_2, площею 1,0 га для ведення сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Також, у матеріалах справи міститься витяг із Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку про те, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3 є власністю Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, а за видом речового права "Право оренди землі" вказана фізична особа - ОСОБА_2.

Таким чином, зазначеними вище документами підтверджується те, що земельна ділянка є власністю Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, та може бути в оренді позивача, однак останній договору оренди земельної ділянки із сільською радою не укладав, а тому відповідач правомірно прийняв оскаржуване рішення.

Стосовно посилань апелянта на довідку виконавчого комітету Дашковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області №259 від 14 березня 2012 року про те, що земельна ділянка є власністю позивача, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки підставою для набуття права власності є державний акт на земельну ділянку, який позивачу не видавався, а не довідка сільської ради.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.