Справа № 161/12919/18
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/491/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року

м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі

головуючого судді Івасюти Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

представників позивачів- Шабельникової Н.В., ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

його представника - адвоката ОСОБА_3,

перекладача- Войчука М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцького прикордонного загону (м. Луцьк, вул. Стрілецька, 6, ), Управління Державної міграційної служби України у Волинській області ( м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, ) до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання та примусове видворення за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Луцький прикордонний загін, Управління ДМС України у Волинській області звернулися до суду із позовом про затримання та примусове видворення громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свій позов тим, що 09.08.2018 року о 19:10, в рамках цільових профілактичних заходів «Мігрант», спільною міжвідомчою групою на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне», за спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в ОСОБА_5, поза пунктом пропуску, та за порушення прикордонного режиму, в адміністративному порядку було затримано на термін до 3 діб громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів, ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), ІНФОРМАЦІЯ_1, для встановлення особи та зясування обставин правопорушення.

На час подання адміністративного позову у відповідача відсутній паспортний документ, обовязкова наявність якого визначена в ст. 9 «В'їзд в Україну іноземців та осіб без громадянства та строки їх перебування в Україні», Законі України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш, як на 18 місяців.

Відповідач намагався здійснити спробу незаконного перетинання державного кордону України, з України в ОСОБА_5, в складі групи іноземців, не мав відповідних документів на право перетинання державного кордону та на право перебування у контрольованому прикордонному районі і своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 202, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП на території України перебуває незаконно, та у нього відсутні паспортні документи, які визначені ст. 15 «Документи для в'їзду в Україну та виїзду з України іноземців та осіб без громадянства», де визначено, що в'їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положенням ст. 26 Закону № 3773-VI, 18.01.2016 року, керівництвом Луцького прикордонного загону 10.08.2018 року було прийнято рішення про примусове повернення громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів: ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України. Рішення начальника Луцького прикордонного загону про примусове повернення іноземець не виконає через відсутність паспорту для законного перетинання державного кордону України, відсутність коштів на придбання квитка та має наміри в подальшому потрапити до країн Західної Європи, незаконно перетнувши державний кордон України, тобто є всі обґрунтовані підстави вважати, що іноземець буде ухилятися від виїзду з України.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд затримати громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів: ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області на термін до 6 (шести) місяців. Прийняти рішення про примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш зі слів: ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представники позивачів позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що він згідний на затримання його у відповідності з вимогами законодавства, однак, заперечив щодо його видворення, оскільки він має намір звернутись із заявою про надання статусу біженця та проживати в Україні.

Відзиву від відповідача на позовну заяву не надходило.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи та додані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, установив таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 09.08.2018 року о 19:10 год. спільною міжвідомчою групою на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне» було виявлено та затримано громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з двома іншими громадянами ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш та одним громадянином ОСОБА_6 ОСОБА_5 Пакистан, без документів, що посвідчують особу, за перебування в прикордонному контрольованому районі без документів, що посвідчують особу та спробу незаконного перетинання державного кордону України.

09.08.2018 року громадянин ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів ОСОБА_2 був затриманий в адміністративному порядку на підставі ст. 263 КУпАП, за спробу незаконного перетинання державного кордону України на термін до 3 діб, для встановлення особи і з'ясування обставин правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача, на час розгляду справи, відсутній паспортний документ, обов'язковість якого визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та останній з заявою про отримання статусу біженця чи додаткового заходу в установленому законом порядку не звертався.

Відтак, 10.08.2018 року заступник начальник ВРІАП штабу Луцького прикордонного загону ОСОБА_7 прийняла рішення про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів: ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), ІНФОРМАЦІЯ_1, якого зобов'язано покинути територію України до 12.08.2018 року.

Судом також встановлено, що Луцьким прикордонним загоном було прийнято рішення, згідно з яким відповідача поміщено у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Проте, громадянин ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів: ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), не виконав такого рішення, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом про примусове видворення іноземця за межі України.

Відповідно до ст.ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Статтею 30 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Зокрема, Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст.26 вказаного Закону.

Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Як слідує із змісту ст.ст. 26 і 30 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусовому видворенню передують дві обставини, а саме: прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Однак, позивачем не враховано, що рішення про примусове повернення щодо відповідача прийняте 10.08.2018р., а термін його виконання обмежувався 12.08.2018р., що є недостатнім для виконання зазначеного рішення та значно ускладнює саму можливість такого виконання.

Крім того, як встановлено судом, відповідач з часу затримання 10.08.2018 р. не мав можливості самостійно покинути територію України оскільки, був затриманий спільною міжвідомчою групою.

Крім того, встановлено, що відповідач не володіє українською мовою та перебував в умовах ізоляції без можливості отримання належної правової допомоги.

В матеріалах справи немає даних про те, що відповідач отримав належне роз'яснення правових наслідків невиконання рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства і мав можливість отримати правову допомогу .

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про примусове видворення громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш, ОСОБА_2 за межі України.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів про затримання відповідача та поміщення у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області), оскільки такі вимоги узгоджуються з матеріалами справи, наданими та перевіреними в судовому засіданні доказами, а також з нормами наведеного законодавства.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 243-246, 289, 371 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Затримати громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області на термін до 6 (шести) місяців.

В задоволенні позову про видворення ОСОБА_2 (ANHAR AHMED) за межі України відмовити.

Рішення суду підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративуного суду . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачами у справі є Луцький прикордонний загін ( м. Луцьк, вул. Стрілецька, 6, ), Управління Державної міграційної служби України у Волинській області ( м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, ).

Відповідачем у справі є громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_5 Бангладеш, зі слів ОСОБА_2 (ANHAR AHMED), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець Бангладеш, місце тимчасового перебування Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, який знаходиться за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, с. Журавичі; особа встановлена зі слів.

Повне судове рішення складено 16.08.2018р.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_8