Справа № 815/2560/18
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2560/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Одеса

У залі судових засідань № 31

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Сидоренко Ю.С.

за участю сторін:

представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - не зявився,

представник третьої особи - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ФОП ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ФОП ОСОБА_3 про:

визнання протиправними дій, щодо складання 01.06.2017р. розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0002446 від 01.06.2017р. до акту №0002446 від 01.06.2017р. у сумі 266 Євро, відносно ОСОБА_2

Ухвалою суду від 30.05.2018р. відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою суду від 30.07.2018р., яка занесена до журналу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та за письмовою згодою сторін розпочато у той самий день розгляд справи по суті.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 не є платником плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, оскільки господарську діяльність по перевезенню вантажу (борошно) на протязі 2017 року здійснював автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_3 на підставі договору позики від 01.01.2017р., а не власник автомобілю.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву представником відповідача було подано з пропуском встановленого строку без поважних причин, у звязку з чим, суд не приймає його до уваги та вирішує справу за наявними матеріалами справи згідно ч. 6 ст. 162 КАС України.

Представник третьої особи проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне.

01.06.2017р. посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Чернігівському районі на автодорозі М-01 (Київ-Чернігів-Н.Яриловичі) 124 км, здійснили габаритно-ваговий контроль автопоїзду: автомобіль (тягач) марки MAN, модель 19.373, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки FELDBINDER, KIP 53.3, реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать на праві власності ОСОБА_2 під керуванням ОСОБА_4

За результатами проведення контролю фахівцями Управління Укртрансбезпеки у Чернігівському районі складено акт №0002446 від 01.06.2017р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксовано перевищення нормативно-вагових параметрів. (а.с.15)

У звязку з цим, Управління Укртрансбезпеки у Чернігівському районі проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0002446 від 01.06.2017р., яким за перевищенням нормативних параметрів, ОСОБА_2 нараховано до сплати 266 Євро. (а.с.17)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

ОСОБА_5 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001р., визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Як встановлено пунктом 4 вказаних Правил (в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Із вищенаведеного слідує, що дозвіл та плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов'язковими, які надають право на рух великовагового транспортного засобу.

Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.01.2001р. за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За визначеннями наведеними в ст. 1 Закону України Про автомобільний транспорт:

- автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

- вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями;

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Статею 33 Закону України Про автомобільний транспорт встановлено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Частина 2 статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт визначає, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

ОСОБА_5 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ №879 від 27.06.2007р., встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

ОСОБА_5 31-1 вказаного Порядку встановлено, що у випадку якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. Цим же пунктом встановлено і обов'язок перевізника протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що відповідальность несе за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень є перевізник, а не власник транспортних засобів у випадку, коли власники не використовують транспортний засіб у власній господарській діяльності. Вказану правову позицію також підтверджує Ухвала Вищого адміністративного суду України від 21.05.2014р. по справі № К/9991/36927/12.

Судом встановлено, згідно договору позики від 01.01.2017р., ОСОБА_2 (позикодавець) передає у безоплатне користування ОСОБА_3 (користувачу), а користувач приймає у безоплатне користування: автомобіль (тягач) марки MAN, модель 19.373, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки FELDBINDER, KIP 53.3, реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать на праві власності ОСОБА_2 для використання його у господарській діяльності користувача. (а.с.46)

ФОП ОСОБА_3 на замовлення ТОВ «Агропартнер» надавала послуги по перевезенню вантажу, що підтверджується договором транспортного перевезення №04/1/01 від 02.01.2018р. (а.с. 47)

Згідно товарно-транспортних накладних (а.с.50 -66) у період з квітня 2017р. по листопад 2017 року ФОП ОСОБА_3 здійснювала перевезення борошна автомобілем (тягач) марки MAN, модель 19.373, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки FELDBINDER, KIP 53.3, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 Зазначене борошно перевозилось від ТОВ «Агропартнер» (м. Чернігів, просп. Перемоги, 133) на адресу ТОВ «Одеський коровай» (м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14).

Тобто, на момент здійснення перевірки відповідачем, автомобіль (тягач) марки MAN, модель 19.373, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом марки FELDBINDER, KIP 53.3, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належать на праві власності ОСОБА_2 знаходився у користуванні перевізника ФОП ОСОБА_3 на підставі договору позики від 01.01.2017р.

ОСОБА_5 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ №879 від 27.06.2007р., встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

ОСОБА_5 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативи, затвердженого постановою КМУ №879 від 27.06.2007р. є імперативною, чіткою та узгодженою, відповідає вимозі якості закону та не припускає неоднозначного трактування, тобто саме «перевізник».

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не є платником плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, оскільки господарську діяльність по перевезенню вантажу (борошно) на протязі 2017 року здійснював автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_3 на підставі договору позики від 01.01.2017р., а не власник автомобілю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд дійшов висновку щодо необхідності для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, оскільки господарську діяльність по перевезенню вантажу (борошно) на протязі 2017 року здійснював автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_3 на підставі договору позики від 01.01.2017р., а не власник автомобілю.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне, стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 90, 139, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3, адреса: 67663, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Усатове, вул. Чапаєва, буд. 13) до Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4, адреса: 67663, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Усатове, вул. Чапаєва, буд. 13) про визнання протиправними дій, щодо складання 01.06.2017р. розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0002446 від 01.06.2017р. до акту №0002446 від 01.06.2017р. у сумі 266 Євро, відносно ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14), щодо складання 01.06.2017р. розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №0002446 від 01.06.2017р. до акту №0002446 від 01.06.2017р. у сумі 266 Євро, відносно ОСОБА_2

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3, адреса: 67663, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Усатове, вул. Чапаєва, буд. 13) судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписане суддею 22.08.2018р.

Суддя Балан Я.В.