Справа № 810/2190/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року № 810/2190/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Міранда" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання незаконним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

27 червня 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Міранда» (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 3 квітня 2017 р. «Про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача» № 568 (далі наказ № 568).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно видано оскаржуваний наказ. Стверджує, що відповідачем не було дотримано вимог абз. 2 п. 77.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині зобов'язання оприлюднювати на офіційному веб-сайті ДФС України плану-графіку документальних планових перевірок на поточний рік. Зазначив, що до 25 грудня 2016 р. не було оприлюднено план-графік документальних перевірок на 2017 р., що є підставою для скасування наказу № 568. Крім того, зазначив, що наказ № 568 видано в.о. заступника начальника ОСОБА_1, а не заступником керівника, як це визначено в ПК України, повноваження цієї особи на підписання наказу не наведено, а отже, оскаржуваний наказ видано неповноважною особою (т. 1 а.с. 3-4).

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що оскаржуваний наказ видано відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на ІІ квартал 2017 р., затвердженого в.о. Головою Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 31 березня 2017 р.. Зазначив, що згідно з вимогами п. 5 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків" від 2 червня 2015 р. № 524 (далі - наказ № 524) затверджені плани-графіки є обов'язковими до виконання, а, отже, відповідач був зобов'язаний видати наказ про проведення перевірки позивача. Крім того, зазначив, що названий план-графік не підлягав оприлюдненнюя, оскільки його було затверджено головою ДФС України до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 р. № 1797-VIII (з 1 січня 2017 р.) (т. 1 а.с. 183-184).

Представники сторін подали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин, у судовому засіданні 16 серпня 2018 р. було ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Суд, у судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

26 березня 1993 р. позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 5-6).

3 квітня 2017 р. в.о. заступника начальника відповідача ОСОБА_1 було видано наказ № 568 (т. 1 а.с. 7).

Згідно з п. 1 названого наказу передбачено провести документальну планову виїзну перевірку позивача тривалістю 10 робочих днів з 14 квітня 2017 р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2014 р. по 31 грудня 2016 р. (т. 1 а.с. 7).

У зв'язку з тим, що позивач вважає наказ № 568 протиправним, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, ПК України (в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин), Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 р. № 71-VIII (далі - Закон № 71-VIII) та Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 р. № 1797-VIII (далі - Закон № 1797-VIII), Положенням про Головне управління ДФС у Київській області, затвердженим наказом ДФС України від 21 серпня 2014 р. № 62 (далі - Положення) та Регламентом відповідача, затвердженим наказом відповідача 1 від 18 грудня 2014 р. № 92 із змінами, внесеними згідно з наказом відповідача 1 від 18 січня 2017 р. № 42 (далі - Регламент).

Згідно з вимогами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до вимог п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Як убачається з п.77.1 ст. 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно з вимогами п. 77.2 ст. 77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до вимог п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Як убачається з п. 77.7 ст. 77 ПК України, строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 82.1 ст. 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Пункт 77.1 ст. 77 ПК України був доповнена абз. 2 відповідно до Закону № 1797-VIII, згідно з яким план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Згідно з листом в.о. директора Департаменту аудиту ДФС від 4 квітня 2017 р. № 8293/7/99-99-14-03-01-17 "Про затвердження плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на ІІ квартал 2017 р." план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на ІІ квартал 2017 р. було затвердженого в.о. Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 31 березня 2017 р. (т. 1 а.с. 194).

Як убачається з витягу з Інформації про платника згідно плану-графіку проведення документальних перевірок, у ІІ кварталі 2017 р. було заплановано проведення документальної перевірки позивача за період з 1 січня 2014 р. по 31 грудня 2016 р. тривалістю 10 днів (т. 2 а.с. 37).

Як вже зазначалося, 3 квітня 2017 р. в.о. заступника начальника відповідача було видано наказ № 568 з посиланням на п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 ПК України (т. 1 а.с. 7).

Зокрема, п. 1 наказу № 568 передбачалося проведення документальної планової виїзної перевірки позивача тривалістю 10 робочих днів з 14 квітня 2017 р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2014 р. по 31 грудня 2016 р. (т. 1 а.с. 7).

Наказ № 568 разом з повідомленням про проведення перевірки від 3 квітня 2017 р. № 31 відповідачем було направлено на адресу позивача, та отримано останнім 4 квітня 2017 р.

При вирішенні справи судом враховано таке.

Як убачається з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження відповідача визначені Положенням про Головне управління ДФС у Київській області, затвердженим наказом ДФС України від 21 серпня 2014 р. № 62 (далі - Положення) та Регламентом відповідача, затвердженим наказом відповідача 1 від 18 грудня 2014 р. № 92 із змінами, внесеними згідно з наказом відповідача 1 від 18 січня 2017 р. № 42 (далі - Регламент).

Згідно з п. 1 Положення відповідач 1 є територіальним органом ДФС, який підпорядковується ДФС України та забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території Київської області.

Відповідно до вимог п. 12 названого Положення заступники начальника відповідача:

- підзвітні та підконтрольні голові ДФС та начальнику відповідача;

- забезпечують виконання повноважень відповідно до затвердженого розподіл обов'язків .

Як убачається з п. 3.1.4 Регламенту, перші заступники, заступники начальника відповідача (відповідно до розподілу обов'язків) підписують, зокрема, накази про здійснення документальних планових, позапланових та фактичних перевірок.

Названа норма внесена до Регламенту згідно з наказом від 18 січня 2017 р. "Про внесення змін до Регламенту Головного управління ДФС у Київській області" № 42.

Відповідно до наказу ДФС України від 15 березня 2017 р. № 561-о "Про покладення обовязків на ОСОБА_1О.": "у звязку з перебуванням у відпустці ОСОБА_3 заступника начальника відповідача покласти виконання його обовязків на начальника управління аудиту відповідача ОСОБА_1 з 15 березня 2017 р." (т. 1 а.с. 186).

Згідно з наказом відповідача від 28 березня 2017 р. № 534 "Про тимчасовий розподіл обов'язків між керівництвом Головного управління ДФС у Київській області" на ОСОБА_1 покладено обов'язки: "Білоцерківська ОДПІ" (т. 1 а.с. 195-197).

Як убачається з п. 5 Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 2 червня 2015 р. № 524, затверджені плани-графіки є обов'язковими для виконання всіма підрозділами органів ДФС (а.с. ).

Отже, відповідач при виданні наказу № 568 діяв:

- на виконання плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на ІІ квартал 2017 р., затвердженого в.о. начальника відповідача ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 36);

- в межах повноважень (п. 3.1.4 Регламенту);

- у спосіб, встановлений чинним законодавством (п. 3.1.4 Регламенту, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 ПК України).

Крім того, судом встановлено таке.

Текст оскаржуваного наказу свідчить, що в ньому зазначено:

- дату видання наказу (3 квітня 2017 р.);

- назву наказу ("Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "МІРАНДА");

- підстави його видання (п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 ПК України);

- тривалість проведення перевірки (10 робочих днів);

- предмет перевірки (дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2014 р. по 31 грудня 2016 р.);

- особу, яка видала наказ (в.о. заступника начальника відповідача) (а.с. 7).

Водночас, у тексті оскаржуваного наказу відсутня інформація про його видання на підставі затвердженого головою ДФС України плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків, тобто, не зазначено конкретну підставу проведення перевірки.

При вирішенні справи судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10 травня 2018 р. у справі № 806/2127/16, згідно з якою позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише у разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій, за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після її проведення права платника порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки та задоволення позову не призводить до відновлення порушених прав платника податків.

При вирішенні справи судом враховано, що у судовому засіданні було встановлено, що позивач, на виконання наказу № 568, допустив представників відповідача до проведення документальної планової виїзної перевірки.

Дана обставина підтверджується актом про результати документальної планової виїзної перевірки позивача від 11 травня 2017 р. № 295/10-36-14-02-13/19403580 (т. 1 а.с. 28-107).

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу № 568 не підлягають задоволенню, оскільки допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні документальної планової виїзної перевірки.

Водночас, при вирішенні справи судом не може бути взято до уваги посилання представників позивача на, ніби-то, порушення ДФС України порядку оприлюднення плану-графіку документальних планових перевірок, що, на їх думку, є підставою для скасування наказу № 568, враховуючи таке.

Як вже зазначалося, згідно з вимогами п. 77.1 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Названа норма була доповнена абз. 2 відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 р. № 1797-VIII, згідно з яким план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Водночас, розділом ІІ названого Закону "Прикінцеві та перехідні положення" передбачено, що він набирає чинності з 1 січня 2017 р.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 р. № 1-рп/99у за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, дія абз. 2 п. 77.1 ст. 77 ПК України поширюється на порядок оприлюднення планів-графіків документальних планових перевірок, затверджених після набрання чинності Законом № 1797-VIII, тобто, з 1 січня 2017 р.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що твердження позивача про те, що план-графік на 2017 р. мав бути оприлюднений ДФС України після 1 січня 2017 р., є необґрунтованим.

При вирішенні справи судом також враховано, що позивачем не оскаржувалися дії ДФС України щодо включенню позивача до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на І квартал 2017 р. та не оскаржувався безпосередньо названий план-графік, а отже, правомірність/неправомірність таких дії та графіку не є предметом розгляду в межах даної адміністративної справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, чого не було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що і було зроблено відповідачем.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на дату виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Виноградова О.І.