Справа № 826/13754/17
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 серпня 2018 року м. Київ № 826/13754/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Пащенка К.С., суддів Чудак О.М., Шейко Т.І., за участю секретаря судового засідання Стеценко А.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання про залишення позову без розгляду Державної служби України з надзвичайних ситуацій у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Заступника голови Державної служби з надзвичайних ситуацій Білошицького Р.М. про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Заступника голови Державної служби з надзвичайних ситуацій Білошицького Р.М., в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ДСНС, пов'язану з ненадання позивачу інформації про дату проведення засідання Житлової комісії апарату ДСНС 02.03.2017, на якому розглядалося питання про формування та затвердження плану розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік;

визнати протиправними дії відповідача-2, пов'язані з надання позивачу недостовірної інформації щодо органу або посадової особи, які затверджують щорічний план розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік, викладеної у листі ДСНС № 03-19760/214 від 30.12.2016;

визнати протиправною бездіяльність ДСНС з ненадання позивачу засвідченої належним чином копії плану розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік;

визнати протиправною бездіяльність ДСНС, пов'язану з ненадання позивачу засвідченої належним чином копії протоколу засідання Житлової комісії ДСНС (Протоколу № 1 від 02.03.2017) на якому розглядалося питання формування та затвердження;

зобов'язати ДСНС надати позивачу засвідчену належним чином копію плану розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік;

зобов'язати ДСНС надати позивачу засвідчену належним чином копію протоколу засідання Житлової комісії ДСНС (Протоколу № 1 від 02.03.2017), на якому розглядалося питання формування на затвердження плану розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік;

зобов'язати ДСНС надати письмово позивачу достовірну інформацію про орган або посадову особу, якими затверджується план розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік, та письмово спростувати недостовірну інформацію, викладену в листі ДСНС № 03-19760/214 від 30.12.2016, щодо органу, який затверджує щорічний план розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2017 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в попереднє судове засідання на 23.11.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2018 судом закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду колегією у складі трьох суддів.

23 листопада 2017 року від відповідача-1 до суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду в частині вимог про: визнання протиправною бездіяльності ДСНС, пов'язаної з ненаданням позивачу інформації про дату проведення засідання Житлової комісії апарату ДСНС 02.03.2017, на якому розглядалося питання про формування та затвердження плану розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік; визнання протиправними дій відповідача-2, пов'язаних з наданням позивачу недостовірної інформації щодо органу або посадової особи, які затверджують щорічний план розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік, викладеної у листі ДСНС № 03-19760/214 від 30.12.2016; зобов'язання ДСНС надати письмово позивачу достовірну інформацію про орган або посадову особу, якими затверджується план розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік, та письмово спростувати недостовірну інформацію, викладену в листі ДСНС № 03-19760/214 від 30.12.2016, щодо органу, який затверджує щорічний план розподілу жилої площі ДСНС на 2017 рік.

Вирішуючи по суті клопотання відповідача-1, проаналізувавши наведені сторонами обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є верховенство права.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ст. 6 КАС України).

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6§ 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виходячи підстав заявленого позову в їх сукупності, суд, керуючись принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовуючи принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку, що залишення позовних вимог ОСОБА_1 без розгляду унеможливить доступ останнього до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

За викладеного, судом відхиляється відповідне клопотання відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 122, 240, 241-243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду Державної служби України з надзвичайних ситуацій - відмовити.

Відповідно до ст. 256 КАС України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Пащенко

Суддя О.М. Чудак

Суддя Т.І. Шейко