Справа № 816/1956/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1956/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2018 року позивач Головне управління ДФС у Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення податкового боргу із земельного податку з фізичних осіб в розмірі 142 492,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг у розмірі 142 492,04 грн, що виник внаслідок несплати відповідачем належних сум податків до бюджету.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача та третьої особи в судове засідання не зв'явилися. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Судова повістка про виклик до суду, направлена відповідачу за зареєстрованим місцезнаходженням, повернулась до суду з відміткою поштової організації "за закінченням строку зберігання".

Згідно з частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на викладене, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 в установленому законом порядку зареєстрований як фізична особа - підприємець, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 20.04.2006 внесено запис №0010589 та перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області.

Відповідно до підпункту 14.1.147. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України /у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/ плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), а об'єктами оподаткування, згідно зі статтею 270 Податкового кодексу України, є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Судом встановлено, що 24.12.2013 між ОСОБА_1 (покупець) та СТ "Коопзаготсервіс" (продавець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель.

Згідно акту прийому-передачі основних засобів з умовним розподілом земельної ділянки по АДРЕСА_2 від 25.12.2013, ОСОБА_1 прийняв від СТ "Коопзаготсервіс" плодосховище площею 610,1 кв.м. та склад (4) в овочесховищі площею 104,8 кв.м., які знаходяться за адресою: Полтавська область, м. Полтава, АДРЕСА_2. Сторони домовилися, що земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 з дня підписання договору купівлі-продажу викристовується сторонами пропорційно їхнім часткам, а саме: ОСОБА_1 площею 2833 кв.м.(41/50 частини), СТ "Коопзаготсервіс" - 622 кв.м.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного та на виконання приписів 286.5 статті 286, статті 58 Податкового кодексу України, ДПІ у м. Полтаві винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 08.05.2015 № 84-15, яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 14274,33 грн, яке отримано відповідачем, про що свідчить підпис на корінці податкового повідомлення-рішення;

- від 25.04.2016 №975-1304, яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 61367,71 грн, яке отримано відповідачем, про що свідчить підпис на корінці податкового повідомлення-рішення;

- від 30.06.2017 №9735-1303, яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 65050,74 грн, яке направлялося на адресу відповідача та повернулося адресату з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Приписами пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 30.06.2017 №9735-1303 вважається врученим відповідачу.

Доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень ні в адміністративному, ні в судовому порядку суду не надано, а тому визначені ними грошові зобов'язання вважаються узгодженими.

У зв'язку з порушенням відповідачем строків сплати узгоджених грошових зобов'язань контролюючим органом, відповідно до статті 129 Податкового кодексу України нараховано пеню у розмірі 1799,26 грн.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість по земельному податку з фізичних осіб в розмірі 142 492,04 грн., що підтверджується витягами з інтегрованої картки платника податків.

Надаючи оцінку позовним вимогам ГУ ДФС у Полтавській області, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За приписами пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. (п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

За приписами пункту 95.2 статті 95 цього ж Кодексу стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

На доказ виконання вищевказаних вимог Податкового кодексу України, щодо дотримання порядку стягнення податкового боргу, ДПІ у м. Полтаві сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 09.12.2014 № 4652-25 на суму 11678,94 грн., яка направлялася на адресу відповідача та повернулася адресату з відміткою "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 12/.

В силу вимог п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкова вимога вважається врученою відповідачу.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно витягу з інтегрованої картки, судом встановлено що, податкова вимога виносилася на суму податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб в розмірі 11678,94, грн., який виник станом на 08.12.2014 та станом на 30.06.2015 заборгованість відповідача погашена в повному обсязі /а.с. 27/.

Однак, 30.06.2015 ДПІ у м. Полтаві нараховано пеню в сумі 2418,98 грн за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання за період з 02.12.2014 по 29.06.2015 у розмірі 11678,94 грн. Залишок сплаченої суми в розмірі 300 грн. зараховано в порядку черговості на сплату пені, внаслідок чого зменшено суму податкового боргу до 2118,98 грн., який обліковувався за відповідачем станом на 06.09.2017

Пунктом 60.1 ст. 60 ПК України визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо:

- сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення ( пп. 60.1.1 пункту 60.1 ст. 60 ПК України);

- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

- контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно п. 60.2 ст. 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Отже, лише у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений, а через деякий час виник знову, контролюючому органу слід направити (вручити) йому нову податкову вимогу виходячи з виникнення нового грошового зобов'язання.

Судом встановлено, та матеріалами адміністративної справи підтверджується, що у податкового органу не було законодавчо визначених підстав для направлення нової податкової вимоги, оскільки податковий борг відповідача носить безперервний характер.

Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відкликання вказаної податкової вимоги в передбаченому ст. 60 ПК України порядку, а також доказів про виконання грошового зобов'язання в повному обсязі, погашенню підлягає сума податкового боргу відповідача, що існує на момент вирішення справи по суті.

Згідно із підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

За визначенням пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу, є органами стягнення.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 цього ж Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

Отже, за приписом пункту 95.2 статті 95 ПК України орган стягнення набуває повноваження на звернення до суду з вимогою про стягнення коштів за податковим боргом після збігу строку в 60 календарних днів від дати направлення чи вручення податкової вимоги платнику податків.

Оскільки у спірних правовідносинах визначений кодексом строк збіг, то вимога про стягнення податкового боргу у спірній сумі заявлена позивачем своєчасно.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податкового боргу із земельного податку з фізичних осіб в розмірі 142 492,04 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36023, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36023, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) податковий борг зі сплати земельного податку з фізичних осіб у розмірі 142 492,04 грн. (сто сорок дві тисячі чотриста дев'яносто дві гривні чотири копійки) на розрахунковий рахунок 0002, код бюджетної класифікації платежу 18010700, одержувач - УК у місті Полтаві/м. Полтава/18010700, ЗКПО 38019510, банк одержувача - ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва