Справа № 826/10126/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

14 серпня 2018 року справа №826/10126/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні питання закриття провадження в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Сонго"
до треті особиФонду гарантування вкладів фізичних осіб 1. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченко Андрій Миколайович 2. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіна Марина Анатоліївна 3. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
провизнання нечинним договору
В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонго" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Сонго") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач, Фонд), в якому просить визнати нечинним з моменту укладення договір про придбання акцій №11/2016 від 20 грудня 2016 року з актом приймання-передачі за договором про придання акцій №11/2016 від 20 грудня 2016 року, що укладені між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", від імені якого діяв Фонд в особі Уповноваженої особи Фонду Славкіної Марини Анатоліївни, та ТОВ "Сонго", від імені якого діяла Уповноважена особа Фонду Шевченко Андрій Миколайович.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/10126/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК".

В судове засідання 23 квітня 2018 року представники учасників справи не прибули; на підставі частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглядаючи справу у письмовому провадженні, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За визначенням пунктів 1, 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу, що спірні правовідносин виникли з приводу укладення між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (емітент) та ТОВ "Сонго" (набувач) договору про придбання акцій №11/2016 від 20 грудня 2016 року.

Суд встановив, що відповідно до пунктів 1.1-1.3 вказаного договору сторони домовились, що емітент зобов'язується передати набувачеві, а набувач зобов'язується придбати в емітента в обмін на грошові зобов'язання емітента перед набувачем, зазначені в пункті 1.2 цього договору, акції додаткової емісії емітента; сторони домовились про те, що набувач в обмін на акції відступає на користь емітента, а емітент набуває прав вимоги за грошовими зобов'язаннями емітента перед набувачем (права вимоги); сума договору складається з сукупного розміру грошових зобов'язань, зазначених в пункті 1.2 цього договору, та становить 121 119 040,00 грн.

У позовній заяві позивач вказує, що на підставі договору про придбання акцій №11/2016 від 20 грудня 2016 року з рахунків ТОВ "Сонго" у Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку "ПРИВАТБАНК" незаконно списано грошові кошти, оскільки позивач не надавав розпорядження на списання коштів, а підстави для договірного списання та для конфіскації коштів були відсутні.

На думку позивача, спірний договір укладено уповноваженими особами Фонду на виконання ними повноважень в сфері публічно-правових відносин та функції, визначених статтею 411 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому згаданий договір є адміністративним договором.

Проте, виходячи зі змісту та суб'єктного складу договору про придбання акцій №11/2016 від 20 грудня 2016 року, беручи до уваги характер спору, суд вважає, що позивач звернувся до адміністративного суду із вимогами з метою захисту своїх прав у сфері договірних приватноправових відносин.

Так, пункт 14 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) визначає адміністративний договір як дво- або багатосторонню угоду, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Аналогічно за визначенням пункту 16 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) адміністративний договір - це спільний правовий акт суб'єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб'єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов'язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону.

Виходячи із визначення та правової природи адміністративного договору, основними його ознаками є: наділення однієї зі сторін владною управлінською функцією у сфері адміністративно-правових відносин; юридична нерівність сторін, що виражається у виняткових повноваженнях управленої сторони договору; публічно-правовий характер договірних зобов'язань; імперативно визначені умови договору за способом конструювання; мета договору - задоволення публічних інтересів.

Однак, предметом спору у даній справі є договір придбання акцій, який не відповідає ознакам адміністративного договору, а по своїй суті є господарським договором, у зв'язку із наступним: сторони спірного договору - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК та ТОВ "Сонго", не є суб'єктами владних повноважень, оскільки не виконують владних управлінських функцій; сторони договору є рівноправними учасниками правовідносин; форма та умови договору не визначені нормативно-правовим документом, а публічність його мети не доведена.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до адміністративного суду з метою захисту своїх прав у сфері договірних приватноправових відносин, що виключає можливість розгляду даної справи у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року №К/800/33258/17.

У свою чергу відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності,.

Таким чином, даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та має розглядатися за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що провадження у адміністративній справі №826/10126/17 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За правилами частини першої статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З огляду на викладене Окружний адміністративний суд міста Києва роз'яснює позивачу, що пред'явлені вимоги мають розглядатись господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 238, статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у адміністративній справі №826/10126/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонго" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання нечинним договору.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко