Справа № 815/2631/18
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2631/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гусева О.Г.,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1;

представник позивача не зявився (надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника),

представника відповідача ОСОБА_2В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінод до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.03.2018 року №,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінод» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення та його скасування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем було проведено фактичну перевірку операційної каси №044 відділення №2 ТОВ «Фінод», яка розташована за адресою: м.Київ, проспект Перемоги,60 з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтва, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

За наслідками проведеної перевірки 28.02.2018 року був складений акт № 000058.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем були прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.03.2018 року, яке на думку позивача суперечить вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Позивач посилаючись ст. 54 ПК України, ст., ст. 2, 5, 25, 44, 46, 160-161 КАС України вважав, що їх позов підлягає задоволенню.

У судове засідання не зявився представник позивача, надав до суду клопотання слухати справу за його відсутності з підстав зазначених у позові.

У судове засідання зявилася представник відповідача, щодо задоволення позову заперечувала з підстав викладених у запереченні.

В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ТОВ «Фінод» має статус юридичної особи, про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію.

06.12.2012 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг позивачу було видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №368 .

06.06.2016 року Національний банк України видав ТОВ «Фінод» Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій №194.

28.10.2014 року Протоколом загальних зборів №ВП/2 ТОВ «Фінод» було створено відділення №2.

Повідомленням №21/12-2015/2 від 21.12.2015 року відповідна інформація була подана до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, для її внесення до Державного реєстру фінансових установ.

Повідомленням №26 /09-2017/05 від 26.09.2017 року вищевказана інформація була подана до Національного банку України, для її внесення до Довідника підрозділів небанківських фінансових установ, що одержали генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій в частині проведення діяльності з обміну валют.

01.09.2017 року між ТОВ «Фінод» та ТОВ «ТРЕЙДЛІЗ» було укладено договір суборенди нерухомого майна на приміщення, що знаходиться за адресою: м.Київ, проспект Перемоги,60, де і розташована каса №044 відділення №2 ТОВ «Фінод».

Також встановлено, що позивач зареєстрував РРО в органі доходів і зборів, про що свідчить реєстраційне посвідчення № видане ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, при цьому РРО було опломбовано згідно порядку опломбування реєстраторів розрахункових операцій (довідка про опломбування РРО №12691 від 10.10.2017 року).

Наказом №17/10/2017-ОК/02 від 17.10.2017 року було розпочато роботу операційної каси №044 відділення №2 ТОВ «Фінод».

Відповідачем у період з 19.02.2018 року по 28.02.2018 року було проведено фактичну перевірку операційної каси №044 відділення №2 ТОВ «Фінод», яка розташована за адресою: м.Київ, проспект Перемоги,60 з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтва, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

За наслідками проведеної перевірки 28.02.2018 року був складений акт № 000058.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем були прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.03.2018 року, відповідно до якого позивачу було нараховано суму штрафних санкцій в розмірі 4 316 690 грн. 50 коп. за не оприбуткування готівки, яка знаходилася в касі відділення № 2 на час проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивач вважає, що висновки відповідача про наявність порушень ведення ними господарської діяльності є загальними та необґрунтованим, які ґрунтуються на викривленні фактичних обставин перевірки, на припущеннях, що не підтверджені необхідними доказами та не вірному тлумаченні норм діючого законодавства, а тому вказане повідомлення рішення підлягає скасуванню.

У свою чергу, як зазначила представник відповідача, вони правомірно дійшли висновків про порушення позивачем діючого законодавства, при цьому діяли в межах повноважень та у спосіб передбачений Законами України, а тому вважала, що прийняте на підставі перевірки податкове повідомлення-рішення є цілком законним.

Встановлені обставини підтверджуються доказами, які містять матеріали справи.

Враховуючи вищевикладене, а також з урахуванням матеріалів справи за даними обставинами суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Так відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» фіскальні функції - здатність реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довготермінове зберігання у фіскальній пам'яті, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), або про обсяг операцій з купівлі-продажу іноземної валюти;

Згідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

У відповідності до п. 5 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи та особистих пояснень представника відповідача позивачем у своїй господарській діяльності та безпосередньо у касі №044 відділення №2 ТОВ «Фінод» усі розрахункові операції здійснювалися із застосуванням РРО, про що також було зазначено у акті перевірки № 000058 від 28.02.2018 року.

Крім того відповідно до абз.4 п.39 р. ІV Постанови правління НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» №148 від 29.12.2017 року, відокремлені підрозділи установ/ підприємств, страхові агенти, брокери, розповсюджувачі лотерей, які здійснюють готівкові розрахунки із застосуванням РРО або РК та веденням КОРО, але не проводять операцій з прийманням (видачі) готівки за касовими ордерами, а також фізичні особи-підприємці касові книги не ведуть.

Як було зясовано у судовому засіданні операційна каса №044 відділення №2 ТОВ «Фінод», як відокремлений підрозділ здійснює готівкові розрахунки із застосуванням РРО і не проводить операцій з приймання (видачі) готівки за касовими ордерами, оскільки вона звільнена від обовязку ведення касової книги.

Так каса №044 відділення №2 ТОВ «Фінод» є структурним підрозділом ТОВ «Фінод», і не є юридичною особою, оскільки не має окремого балансу та безпосередньо підпорядковується ТОВ «Фінод», де саме на балансі ТОВ «Фінод» відображаються усі розрахункові операції відділень.

Також судом було встановлено, що уся готівка, яка фактично надходить до операційної каси №044 відділення №2 ТОВ «Фінод» оприбутковується щоденно ТОВ «Фінод» в Касовій книзі в день фактичного надходження готівкових коштів.

До того ж відповідно до п.8 р.3 Постанови №502 «Про затвердження Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України та змін до деяких нормативно-правових актів НБУ» фінансова установа, її відокремлений підрозділ, пункт обміну валюти засобами програмно-технічного комплексу зобовязанні щоденно вести звітну довідку про касові обороти за день і залишки цінностей.

При цьому у кінці операційного дня ця довідка роздруковується та зберігається в паперовій формі в документах дня.

Постановою Правління НБУ від 12.12.2002 року №502 «Про затвердження Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України та змін до деяких нормативно-правових актів НБУ» також передбачено, що на момент проведення перевірки касир каси фінансової установи, її відокремленого підрозділу, пункту обміну валюти зобовязаний роздрукувати зазначену довідку і надати перевіряючим.

Як вбачається з акту перевірки, а саме п.2.2.14 відповідні звітні довідки були надані на вимогу перевіряючих.

Посадовими особами відповідача, а саме у пункті 2.2.12 Акту перевірки також було зазначено зберігання касою №044 відділення №2 ТОВ «Фінод» фіскальних звітних чеків в книзі обліку розрахункових операцій.

Крім того як пояснила представник відповідача у судовому засіданні на час проведення перевірки РРО у касі №044 відділення №2 ТОВ «Фінод» було у робочому стані і саме через нього проводилися усі розрахункові операції.

При цьому суд не бере до уваги пояснення представника відповідача щодо того, що касиром каси №044 відділення №2 ТОВ «Фінод» не було надано перевіряючим договір на інкасацію готівкових коштів, оскільки операційна каса №044 відділення №2 ТОВ «Фінод» здійснює свою діяльність від імені ТОВ «Фінод» і в межах повноважень, встановлених Положенням про відділення №2.

Згідно даного Положення до повноважень відділення №2 входить здійснення діяльності лише з операцій обміну валют.

Як було встановлено у судовому засіданні лише ТОВ «Фінод» самостійно встановлює внутрішній порядок інкасації грошових коштів та їх підкріплення, та відповідно до посадової інструкції касира каси №044 відділення №2 ТОВ «Фінод», останній не наділений повноваженнями на надання третім особам від імені підприємства документів господарської діяльності підприємства та не володіє в повній мірі інформацією щодо господарської діяльності підприємства в цілому.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач або його посадові особи зверталися до ТОВ «Фінод» з запитами щодо надання останніми документів з приводу здійснення ними господарської діяльності підприємства в цілому, або щодо його окремих відділень.

Разом з тим відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є субєктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюється НБУ, до них застосовується фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки у пятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З аналізу ст. 1 даного Указу Президента України виходить, що субєктом відповідальності за даною нормою є саме юридична особа, тобто ТОВ «Фінод», яка фактично було позбавлена можливості належним чином захищати свої права і інтереси та усі встановлені в акті перевірки порушення ґрунтувалися лише виключно на обмеженій посадовою інструкцією інформацією, якою під час своєї роботи користується касир каси №044 відділення №2 ТОВ «Фінод».

Згідно до п. 7 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкти господарювання зобовязані подавати до органів доходів і зборів звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку.

Суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах звязку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в памяті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднані.

Суб'єкти господарювання, які використовують такі реєстратори розрахункових операцій, як електронні таксометри, автомати з продажу товарів (послуг) та реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, повинні подавати до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах звязку інформацію про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі, або про обсяг операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, яка міститься в фіскальній пам'яті зазначених реєстраторів розрахункових операцій. Порядок передачі інформації до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв'язку встановлюється органами доходів і зборів на базі технології, розробленої Національним банком України та погодженої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Враховуючи вищевикладене можна зробити висновок, що обєктивною стороною такого правопорушення як не оприбуткування готівки, є приховування виручки, тоді як проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням фіскальних чеків є свідченням їх занесення до фіскальної памяті пристрою, що виключає приховування відповідної суми виручки.

У звязку з чим суд вважає, що висновки відповідача щодо не оприбуткування готівкових коштів у встановленому порядку в касову книгу в сумі їх фактичних надходжень не відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Відповідно до п.56.21 ст.56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акту суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Згідно до ч.1 ст.5 Господарського Кодексу України правовий господарський порядок в Україні формується на основі оптимального поєднання ринкового саморегулювання економічних відносин суб'єктів господарювання та державного регулювання макроекономічних процесів, виходячи з конституційної вимоги відповідальності держави перед людиною за свою діяльність та визначення України як суверенної і незалежної, демократичної, соціальної, правової держави.

У відповідності до п., п.4,6 ч. 1 ст. 6 Господарського Кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є: обмеження державного регулювання економічних процесів у зв'язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

При цьому згідно до п.8 ч. 1 Господарського Кодексу України основними напрямами економічної політики, що визначаються державою, є: податкова політика, спрямована на забезпечення економічно обґрунтованого податкового навантаження на суб'єктів господарювання, стимулювання суспільно необхідної економічної діяльності суб'єктів, а також дотримання принципу соціальної справедливості та конституційних гарантій прав громадян при оподаткуванні їх доходів.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність державного органу, органу місцевого самоврядування повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того в рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

Також подібна поведінка відповідача порушує принцип правової визначеності, як складової частини верховенства права, а саме те, що контролюючий орган повинен діяти в межах чинного законодавства.

В ході розгляду справи представник відповідача, не надала до суду належних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Таким чином суд вважає, що відповідач не довів суду обґрунтованість висновків перевірки та наявність встановлених законом підстав для нарахування позивачу спірних сум на підставі спірного податкового повідомлення-рішення.

А тому можна зробити висновок, що відповідач передчасно дійшов висновку про порушення позивачем вимог чинного законодавства.

Керуючись: ст.,ст. 2, 7, 9, 77-78, 94, 244-246, 295 КАС України суд,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити у повному обсязі позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінод до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.03.2018 року №.

Визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 21.03.2018 року №.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінод (КОД ) судові витрати у сумі 64 750 (шістдесят чотири тисячі сімсот пятдесят) гривень 37 (тридцять сім) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г.Гусев

Повний текст Рішення складений та підписаний суддею 16 серпня 2018 року.

.