Справа № 525/721/18
Суддя: Хоролець В. В.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/721/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Хоролець В.В.

при секретарі Пилипенко П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Кременчук Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що 09.06.2018 року він керував автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом Bodex Kis 3 3В, д.н.з. НОМЕР_2 та рухався по автодорозі М22 Полтава-Олександрія та о 09 год. 40 хв. на вказаному автошляху безпідставно був зупинений працівниками патрульної поліції, хоча правил дорожнього руху він не порушував. Після зупинки працівник поліції не вказав про причини зупинки і одразу почав його звинувачувати в тому, що він порушив п.22.5 ПДР, так як перевозив великоваговий вантаж. Однак інспектор поліції це вказав лише на своїх припущеннях, що є порушенням ст.62 Конституції України. Не дивлячись на його заперечення про те, що він не порушував Правил дорожнього руху, 09.06.2018 року працівником поліції було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ВР №018510 про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки працівник поліції порушив положення ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також ряд порушень КУпАП (зокрема, ст.ст.251,258,280 КУпАП), при цьому, працівник патрульної поліції виніс оскаржувану постанову на місці, що свідчить про формальний характер його дій, оскільки працівник поліції не зясував у повному обсязі всі обставини справи та не взяв до уваги його заперечення щодо не порушення ним (позивачем у справі) Правил дорожнього руху. Також вважає, що в даному випадку не мало місце порушення ним п.22.5 Правил дорожнього руху, сам факт руху транспортних засобів фактичною масою 49,2 т п.22.5 Правил дорожнього руху не забороняє, лише вказано, що він здійснюється за спеціальними правилами. Посилаючись на вищевикладені обставини та доводи позовної заяви, а також на Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, положення постанови КМУ від 27.07.2007 року (як вказує позивач) «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», позивач просив скасувати постанову серія ВР №018509 від 09.06.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. та закрити провадження у справі (а.с.а.с.1-7).

Ухвалою суду від 21.06.2018 року було відкрите спрощене позовне провадження за вищевказаним позовом, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов та витребувано для огляду оригінали адміністративної справи щодо позивача у справі (а.с.11).

10.07.2018 року до суду надійшов відзив відповідача у справі Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області, в якому, поряд з іншим, міститься клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача по даній справі поліцейського роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_2 (а.с.а.с.15-21). У доводах відзиву Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук вказує на безпідставність заявлених позовних вимог, оскільки на місці 09.06.2018 року уповноважений інспектор патрульної поліції встановив, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом Bodex Kis 3 JМ, д.н.з. НОМЕР_3, рухався по автодорозі М22 Полтава-Олександрія та порушив правила перевезення великовагових вантажів, оскільки здійснив рух з повною масою 49,2 тони, чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху; Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук також вказує, що інспектор поліції мав право на місці винести постанову у справі про адміністративне правопорушення та по суті заявлених позовних вимог просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду 18.07.2018 року клопотання відповідача було задоволено частково, залучено до участі у справі як другого відповідача інспектора роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 (а.с.32).

09.08.2018 року від другого відповідача у справі поліцейського роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, зі змісту якого вбачається, що даний другий відповідача не визнає заявлені позовні вимоги, оскільки 09.06.2018 року ним було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом Bodex Kis 3 JМ, д.н.з. НОМЕР_3, рухався по автодорозі М22 Полтава-Олександрія та порушив правила перевезення великовагових вантажів, оскільки здійснив рух з повною масою 49,2 тони, чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху; зазначає також про те, що водій порушив п.22.5 Правил дорожнього руху, відповідно, ним було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови він діяв згідно положень КУпАП та просив в задоволенні позовних вимоги позивача відмовити в повному обсязі (а.с.а.с.34-38).

22.08.2018 року від позивача у справі ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив відповідача та другого відповідача у справі (а.с.а.с.42-44), зі змісту якої вбачається, що він не визнає заперечення, що вказані відповідачем та другим відповідачем у справі, при цьому, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 255 КУпАП.; також вказує, що у постанові та відзиві не вказується про те, яким саме чином було встановлено порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме здійснення руху транспортного засобу з повною масою 49,2 т. У даній відповіді на відзив позивач просив провести судове засідання у його відсутність (а.с.а.с.42-44).

Відповідач у справі та другий відповідач належним чином сповіщені про день і час проведення судового розгляду справи (а.с.а.с.32,33), у письмових відзивах мається посилання на те, що вони просять проводити розгляд справи у відсутність їх представників.

Враховуючи неявку учасників справи, суд проводить судове засідання, керуючись положеннями ч.4 ст.229 КАС України.

Суд, розглянувши доводи та обгрунтування позовної заяви, письмові відзиви відповідача та другого відповідача у справі, відповідь на відзив позивача, детально дослідивши та проаналізувавши письмові докази і давши цим всім доказам належну оцінку приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Кременчук Департаменту патрульної поліції, другий відповідач поліцейський роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержант поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

09 червня 2018 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №018510, що винесена на 100 км автодороги Полтава-Олександрія М-22 другим відповідачем по справі-субєктом владних повноважень поліцейським роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_2, водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП за те, що він, 09.06.2018 року о 09 год.40 хв. керував автомобілем НОМЕР_4 на 100 автодороги Полтава-Олександрія М-22 та порушив правила перевезення великовагових вантажів, так як здійснював рух транспортним засобом з повною вагою 49,200 тон, чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху України; Вбачається, що даною постановою, за вищевказане адміністративне правопорушення на водія накладено стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., що передбачений санкцією цієї статті (а.с.23). Копія даної постанови була вручена водію, що підтверджується його підписом у відповідній графі вищевказаної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно п.22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року (із змінами), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Також, відповідно до пунктів 9,10 вищевказаних Правил, у разі, коли маршрут великогабаритних та великовагових транспортних засобів проходить автомобільними дорогами загального користування кількох областей та Автономної Республіки Крим, видача дозволу погоджується з Укравтодором. Якщо маршрут не виходить за межі однієї області чи Автономної Республіки Крим, видача дозволу погоджується з відповідним підприємством Укравтодору в області чи Автономній Республіці Крим; якщо маршрут проходить вулицями населених пунктів, видача дозволу погоджується з власниками автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноваженими ними організаціями, які відповідають за експлуатаційне утримання цих доріг, вулиць та залізничних переїздів.

Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (із змінами) передбачається можливість здійснення документального габаритно-вагового контролю; при цьому, п.6 цього Порядку передбачається, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За нормою ч.2 ст.73 КАС України, яка визначає поняття належності доказів, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як конкретно визначено положеннями ст.76 КАС України, яка врегульовує поняття та юридичний зміст достатності доказів, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; при цьому, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно загального правила ч.1 ст.77 КАС України, яка врегульовує поняття та юридичний зміст обовязку доказування, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з сукупності досліджених матеріалів справи, стороною позивача у справі не надавалися для розгляду суду документи щодо належності транспортного засобу DAF ТЕ 95XF д.н.з. НОМЕР_5, напівпричепу Bodex Kis 3 JМ, д.н.з. НОМЕР_3 та їх вантажопідйомності, яким 09.06.2018 року керував водій ОСОБА_1 Також стороною позивача не надавалася до матеріалів справи товарно-транспортна накладна, згідно якої здійснювалося перевезення великовагового вантажу.

Також, як слідує з доводів відзиву другого відповідача, що ним безпосередньо на місці 09.06.2018 року було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом Bodex Kis 3 JМ, д.н.з. НОМЕР_3, рухався по автодорозі М22 Полтава-Олександрія та порушив правила перевезення великовагових вантажів, оскільки здійснив рух з повною масою 49,2 тони, чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху. Тобто, на місці зупинення вищевказаного транспортного засобу субєкт владних повноважень безпосередньо досліджував документи, які були представлені йому водієм ОСОБА_1 і після їх дослідження виявив (встановив) (про що також зазначив у вищевказаній постанові), що водій порушив правила перевезення великовагових вантажів, оскільки здійснювався рух транспортного засобу повною масою 49,200 т, чим допущено порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України.

В той же час суд відвічає, що до відзиву відповідачами у справі також не додавалися документи щодо належності транспортного засобу DAF ТЕ 95XF д.н.з. НОМЕР_5, напівпричепу Bodex Kis 3 JМ, д.н.з. НОМЕР_3 та їх вантажопідйомності, яким 09.06.2018 року керував водій ОСОБА_1, а також не надавалася товарно-транспортна накладна, згідно якої здійснювалося перевезення великовагового вантажу. Відповідно, суд при розгляді справи виходять з доказів, які надані сторонами у справі у тому обсязі, який стосується подання позову та поданих відповідачами відзивів на позов.

Враховуючи зміст доводів письмових заперечень першого та другого відповідачів у справі, не мається сумнівів у тому, що на місці зупинення транспортного засобу автомобіля НОМЕР_4 субєкт владних повноважень (другий відповідач у справі) дослідив надані йому водієм документи, які стосуються вантажопідйомності вищевказаного транспортного засобу та напівпричепу, також врахував масу вантажного автомобіля та напівпричіпа, яка була вказана у свідоцтвах про реєстрацію цих транспортних засобів, відповідно, виходячи з сукупності даних документів і визначив про наявність порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України, що стало підставою для винесення ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09.06.2018 року. При цьому, дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, позивач на місці при собі не мав та субєкту владних повноважень не надавав (доказів про це стороною позивача суду не надано).

З огляду на те, що позивачем не надані будь-які докази про порушення працівником поліції норм ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» (щодо підстав зупинення), виходячи з принципу змагальності і диспозитивності, суд не може прийняти доводи сторони позивача (які викладені в обґрунтуванні позовної заяви та відповіді на відзив) про безпідставність зупинення водія субєктом владних повноважень 09.06.2018 року на 100 км автодороги М22 Полтава-Олександрія, враховуючи також ще і те, що позивачем оскаржується рішення субєкта владних повноважень з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу, а не будь-які інші дії другого відповідача у справі.

З огляду на встановлені обставини даної справи, суд не приймає посилання сторони позивача доводи позовної заяви про застосування положень п.3 ст.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.2007 року (як вказано в позовній заяві) «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» про необхідність зважування транспортного засобу з вантажем, оскільки Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (із змінами) передбачається можливість здійснення документального габаритно-вагового контролю (а не обовязково лише вагового), при цьому, такий документальний контроль може бути здійснений і працівниками відповідних органів. При цьому, п.22.5 Правил дорожнього руху встановлює відповідні норми та обмеження щодо, зокрема, руху транспортних засобів та їх составів з перевищенням встановленої маси.

Також, суд не може погодитися з доводами сторони позивача про порушення зі сторони другого відповідача у справі щодо порядку винесення ним постанови у справі про адміністративне правопорушення 09.06.2018 року, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів даної справи, субєкт владних повноважень-поліцейський роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержант поліції ОСОБА_2 не складав протокол про адміністративне правопорушення 09.06.2018 року після виявлення порушення водієм ОСОБА_1 п.22.5 ПДР України, а виніс на місці постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ВР №018510 (а.с.23).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини аналізував та здійснив тлумачення положень частини першої статті 276 КУпАП. Конституційний Суд України в п.2.4 мотивувальної частини рішення вказав, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення не має, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258,276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Проте слід відмітити, що чинне на той час законодавство зазнало змін, повязаних з реформуванням системи правоохоронних органів. Так, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року №596 був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 року по справі №5-рп/2015 та яким внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та такі зміни не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

Враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, що надані сторонами, виходячи з досліджених судом наявних матеріалів справи та виходячи з норм ст.ст.19,61 Конституції України та ст.ст.9,73,76,77 КАС України, суд приходить до висновку, що субєктом владних повноважень-другим відповідачем у справі доведено правомірність своїх дій з приводу винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ВР №018510 від 09.06.2018 року за ст.132-1 КУпАП. Отже, підстав для скасування вищевказаної постанови та закриття провадження у справі не вбачається, тобто, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Кременчук Департаменту патрульної поліції, другий відповідач поліцейський роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержант поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.19, ч.2 ст.61 Конституції України, ст.ст.7,9,245,246,251,252,254,268,280,293 КУпАП, ст.ст.6,9,72,73,76,77,241-246,255,257,271-272,286,293,297 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Кременчук Департаменту патрульної поліції, другий відповідач поліцейський роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержант поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №018510 від 09.06.2018 року за ст.132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч.1 ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Хоролець