Справа № 819/2067/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2018 року

Київ

справа №819/2067/17

касаційне провадження №К/9901/56024/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.

розглянув матеріали касаційної скарги Фермерського господарства «Золотий жайвір» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 в адміністративній справі №819/2067/17 за позовом Фермерського господарства «Золотий жайвір» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство «Золотий жайвір» звернулося у грудні 2017 року до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням від 13.03.2018 позовні вимоги задовольнив частково. Скасував частково податкове повідомлення-рішення від 20.11.2017 року № на суму 227500грн. - основного платежу з податку на додану вартість, а також на суму 56875грн. - штрафних фінансових санкцій. В решті податкове повідомлення-рішення від 20.11.2017 року № залишив без змін.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 19.06.2018 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 в частині часткового скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2017 № на суму 227500грн. - основного платежу з податку на додатну вартість, а також на суму 56875грн. - штрафних фінансових санкцій, скасував та прийняв нову постанову, якою у задоволенні позову в цій частині відмовив. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 змінив та виклав абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції: «В решті позову відмовити.»

Фермерське господарство «Золотий жайвір» звернулося 09.07.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 повністю, прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема пункту 56.21 статті 56, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №819/2067/17 є вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 394493грн. та нараховано 98623,25грн. штрафних фінансових санкцій.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог повністю, виходив з того, що для виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів, платник податку продавець (постачальник) має право скласти розрахунок коригування до податкової накладної, зазначивши в ньому виправлені дані, та зобов'язаний зареєструвати його в ЄРПН, і лише після такої реєстрації він має право зменшити суму податкових зобов'язань за відповідний звітний період (звільняється від обов'язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період).

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень, також не міститься.

Отже, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 у справі щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 394493грн. та нараховано 98623,25грн. штрафних фінансових санкцій, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Фермерському господарству «Золотий жайвір» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 в адміністративній справі №819/2067/17 за позовом Фермерського господарства «Золотий жайвір» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева Р.Ф.Ханова