Справа № 522/10625/17
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (65026, АДРЕСА_1) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65009, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4/а), Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Французький б-р, 7) про зобовязання врахувати доходи гонорари адвоката для обрахування пенсії за віком,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просить суд:

- Зобов'язати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (надалі Відповідач 1) врахувати доходи гонорари адвоката ОСОБА_1, з яких оплачував внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного Фонду, займаючись адвокатською діяльністю з 1997р. по 2000р., за другий квартал 2001р., додатково до оплати праці за основним місцем роботи в Одеській облдирекції HACK «ОРАНТА», Одесаенергоспецремонт, додати (гонорари) доходи, згідно прикладеного розрахунку, по місяцях у 1997р. помісячно за рік 105,49 грн., у 1998р. помісячно за рік 20грн., у 1999р. помісячно за рік 122,50 грн., у 2000 р. помісячно за рік 70,44 грн., у 2001 р. за 2 квартал 2001р. по кожному з 3міс 281,25 грн. для обчислення пенсії за віком з 17.05.2016 року.

- Стягнути з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області витрати на оплату судового збору та банківського збору 659,00 грн., всі витрати за позовом, включаючи зняття копій документів 69 сторінок по 60 коп.=41,40 грн., по одному відправленню поштою цього позову 20 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено (а.с. 46-48), що у позивача є право на обчислення пенсії з урахуванням доходів (гонорарів) з 1997 року по 2001 рік, які не враховані в індивідуальній відомості про застраховану особу для обчислення пенсії. Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до управління ПФУ з проханням вказати/врахувати для обчислення його доходу гонорари з 01.01.1997 року по 2000 рік, по яким він сплачував страхові внески. Однак відповідачем цього зроблено не було, тому позивач просить суд зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі врахувати гонорари адвоката ОСОБА_1 з 1997 року по 2000 рік, за другий квартал 2001 року додатково до оплати праці за основною роботою в Одеській облдирекції НАСК ОРАНТА, Одесаенергоспецремонт, додати (гонорари) доходи, згідно наданого розрахунку по місяцям, а саме: в 1997 р. помісячно за рік 105,49 грн., в 1998 р. помісячно за рік 20 грн., в 1999 р. помісячно за рік 122,50 грн., в 2000 р. помісячно за рік 70,44 грн., в 2001 р. за 2 квартал 2001 р. по кожному з 3 місяців 281,25 грн., для обчислення пенсії за віком з 17.05.2016 року.

12.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Центрального обєднанного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про зобовязання врахувати доходи гонорари адвоката для обрахування пенсії за віком до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального обєднанного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області направлено за предметною підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2018 року справа призначена до розгляду судді Бутенко А.В.

Ухвалою від 11.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. З урахуванням положень ст. 263 КАС України, розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.05.2018 року від Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, надійшов відзив на позов (а.с. 100-101), в обґрунтування якого зазначено, що підстави для відміни рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 10.08.2016р. № 955 відсутні у звязку з виявленими розбіжностями під час зустрічної перевірки довідки про заробітну плату від 21.04.2016 р. № 1590-03-21/258. Також просить суд виключити управління з числа відповідачів, оскільки до управління відноситься лише назва позовної заяви, а позовні вимоги заявлені до Державної податкової інспекції в Приморському районі м. Одеси.

11.06.2018 року судом винесено ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.06.2018 року.

20.06.2018 року, сторони у підготовче засідання не зявились, повідомлялись належним чином. В звязку з відсутністю відомостей про отримання судового виклику у підготовче засідання стосовно Позивача та в звязку з щорічною відпусткою, судом було відкладено підготовче засідання на 07.08.2018 року.

07.08.2018 року, сторони у підготовче засідання не зявились, повідомлялись належним чином.

20.07.2018 року від Позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 116).

Враховуючи неявку представника відповідача, наявність клопотання Позивача про розгляд справи за його відсутності та належне повідомлення Відповідачів по справі, судом розглянуто справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлене наступне.

Позивач, ОСОБА_1, з квітня 1997 р. по 21.03.2012р. перебував на обліку у Відповідачів, як фізична особа, яка самостійно займається професійною діяльністю - адвокатською діяльністю, відповідно до доданої довідки від 20.05.16 р. та відповіді від 29.06.16 р. (а.с. 15-16).

До досягнення пенсійного віку Позивач звернувся до відділу по платежах страхових внесків до Відповідача 1, у якого знаходилась облікова справа №ЖО280Ф з усіма копіями декларацій і квитанцій з 1997 р. по оплаті страхових внесків. Ознайомившись з обліковою справою №ЖО280Ф у відповідача 1, Позивач подав заяву про виправлення допущеної помилки в Акті про отриманий дохід у 1997 році про адвокатську діяльність, поряд з роботою в HACK «ОРАНТА», з 1216грн. на правильну суму доходу, отриманого в цьому році 1264 грн.

Як вбачається із позову, Позивачем отримана відповідь від 28.03.16 р. №2576/05, в якій зазначено, що Позивачем переплачено в 1998р. в ПФ 25,46 грн., а також зі слів Відповідача 1, квитанція, по якій Позивач сплатив 279,48грн. як страховий внесок до пенсійного фонду за 2000 р. без наявної декларації про доходи адвоката не може бути визначена, як дохід 845 грн. для обчислення заробітної плати для обчислення пенсії за ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне страхування», оскільки, підтверджуючих документів, які б засвідчували отримання ОСОБА_1 доходу в розмірі 1264 грн. у справі немає, є квитанція у світокопіі і пред'явлена особисто Відповідачу 1 про оплату страхових внесків 279,48грн. Також зазначено, що Позивач повинен звертатися до податкової інспекції за довідкою про доходи, отримані у 2000 році.

22.04.2016р. Позивачем подано заяву до ДПІ у Приморському районі м. Одеси, в якій просив видати довідку про задекларовані ОСОБА_1 доходи по заняттю адвокатською діяльністю з 22.04.1994р. по березень 2012 року.

20.05.2016 року, Позивачем отримана відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебував на обліку з березня 1997 р. по 2012 р. Згідно бази даних програми «БЕСТ-ЗВІТ», АРМ ТАХ; ІС «Податковий блок», доходи наявні за період з 2005 року по 2012 рік (а.с. 16).

Неотримавши повної відповіді на свіє звернення, а саме щодо декларацій і доходів з 1997 по 2000 р.р., Позивач перебував на прийомі у Відповідача 2, де дізнався, що при реорганізації Жовтневого району м. Одеси, де Позивач перебував на обліку в 1997-2000 роках, Декларації за період з 1997р. до 2005р. в податкову службу Приморського району Одеси не передавались, оскільки втрачені разом з обліковою справою, а відомості про доходи у відповідача 2 наявні з 2005 року.

Позивачем була отримана відповідь від 29.06.16 р. №329/Б-11, в якій зазначено, що сума 25,46 грн. зарахована в рахунок погашення частки заборгованості та станом на 29.06.2016 року заборгованість по пені складає 409,72 грн. Також, 270,48 грн. страховий внесок за 2000 р. Відповідач 1 зарахував до страхового стажу (а.с. 15).

Розпорядженням № 842056 від 8.07.2016 року, на підставі поданих Позивачем документів і розрахунку стажу заробітної плати, була призначена ОСОБА_1 пенсія за віком.

Отримавши 8.07.2016 року розрахунок заробітної плати у відділенні для розрахунку пенсії, Позивач вважає протиправними та незаконними дії Відповідачів, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Оцінюючи оскаржені дії суб`єктів владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст. 5 вищевказаного Закону, цей Закон регулює відносини, що виникають між субєктами системи загальнообов'язкового страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються:

- принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування;

- коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню;

- види пенсійних виплат;

- умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат;

- пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком;

- мінімальний розмір пенсії за віком;

- порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням;

- порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування;

- організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», при обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, отриманий ними дохід за відповідний місяць визначається за певною формулою, в якій враховуються: сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); сума фактично сплаченого відповідного податку у розрахунку на відповідний місяць, у гривнях; відсоток відрахувань до Пенсійного фонду від суми фактично сплаченого відповідного податку, чинний в межах відповідного періоду; розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

Частиною 4 ст. 40 передбачено, що при обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які сплачують страхові внески у фіксованому розмірі, у тому числі членів їхніх сімей, які беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, а також для осіб, зазначених в абзаці першому частини девятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", отриманий ними дохід за відповідний місяць визначається також за певною формулою, в якій враховуються: сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (страхові внески) за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); сума фактично сплаченого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (страхового внеску) у фіксованому розмірі за відповідний місяць; розмір єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (страхового внеску до солідарної системи), встановлений для відповідної категорії осіб у відповідному місяці, а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини пятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" - у місяці, в якому укладено договір про добровільну участь.

Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Згідно з п.п. 1, 2, 5, 6 ст. 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», реєстр застрахованих осіб це автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами.

Порядок та строки подання відомостей, зазначених в абзацах першому і другому цієї частини, встановлюються Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Зміни та уточнення вносяться до відомостей реєстру застрахованих осіб у порядку встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Відповідно до «Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, Пенсійний фонд України формує та веде реєстр застрахованих осіб. В Реєстрі застрахованих осіб формується, накопичується, зберігається, обробляється та ведеться наступна інформація:

- звітність та повідомлення страхувальників; системи персоніфікованого обліку у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування; відомості:

- електронних пенсійних справ;

- системи обліку сплати страхових внесків;

- фондів загальнообовязкового державного соціального страхування;

- державної служби зайнятості; відомості, що подаються застрахованими особами, у випадках передбачених законами та цим Положенням;

- реєстру страхувальників Державного реєстру;

- центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану;

- звернень громадян до органів Пенсійного фонду України та відомості з інших джерел.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок та обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку застрахованих осіб.

Разом з тим, відповідно до ст. 16 зазначеного Закону, застрахована особа має право, зокрема: звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування; на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами ст.20,21 зазначеного Закону, обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Обчислення територіальними органами Пенсійного фонду сум страхових внесків за минулі періоди провадиться виходячи з розміру страхового внеску, що діяв на день нарахування виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; органів доходів і зборів; роботодавців; фізичних осіб; органів реєстрації актів громадянського стану; державної служби зайнятості; фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування; компанії з управління активами; зберігача; інших підприємств, установ, організацій та військових формувань.

Як вбачається з листа Відповідача 1 № 489/Б-11 від 15.09.2016 року, підстави для задоволення вимоги Позивача щодо врахування доходів, отриманих за сумісництвом за період з 1994 по 2000р. відсутні у звязку з відсутністю відповідних документів (а.с. 10).

Проте, як вбачається із службової записки № 6767/05 від 06.07.2016 року, відповідно до копій декларацій за період з 07.04.1997 по 31.12.2003 року ОСОБА_1 стосовно сплати страхових внесків за 1997 р. 1,2,4 кв. внески сплачено; 1998 р. внески сплачено; 1999р. 1,2,3 кв. внески сплачено; 2000р. внески сплачено; 2001р. 3,4 кв. внески сплачено; 2002-2003р. внески не сплачено.

Також, суд зазначає, що Позивачем до позову надані копії квитанцій та декларацій, з яких вбачається, що ОСОБА_1 були сплачені страхові внески у періодах, які відповідають службовій інформації УПФУ в Приморському районі м. Одеси (а.с. 11-12, 17-25). Позивачем підтверджено сплату страхових внесків також за 2 квартал 2001 року в сумі 270 грн. (а.с.12).

Таким чином, суд вважає, що Відповідачем 1 протиправно, з порушенням ст.ст. 16,20,21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не було враховано сплачені ОСОБА_1 страхові внески від адвокатської діяльності за період з 1997 по 2001р., а тому позовна вимога щодо зобовязання Відповідача 1 врахувати доходи адвоката ОСОБА_1, з яких сплачено внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного Фонду з 1997р. по 2000р., за другий квартал 2001р., додатково до оплати праці за основним місцем роботи в Одеській облдирекції HACK «ОРАНТА», Одесаенергоспецремонт, для обчислення пенсії за віком з 17.05.2016р. ОСОБА_1, підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Відповідача 2 витрати за позовом про оплату судового збору та банківського збору 659,00 грн., всі витрати за позовом, включаючи по зняттю копій документів 69 сторінок по 60 коп.= 41,40 грн., по одному відправленню поштою цього позову 20 грн., суд вважає відмовити в цій частині, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України (в редакції, яка діяла на момент звернення ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси, а саме 12.06.2017 року, а в редакції з 15.12.2017 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що позовні вимоги до ДПІ у Приморському районі м. Одеси щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності Позивачем не заявлені, зазначена вимога Позивача про стягнення судових витрат з такого відповідача задоволенню не підлягає.

Крім того, витрати Позивача по оплаті банківського збору не віднесені Кодексом адміністративного судочинства до судових витрат, а решта витрат належними доказами не підтверджена.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуюче зазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області обґрунтовані частково, тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. За подання адміністративного позову до Приморськго районного суду м. Одеса Позивачем сплачений судовий збір 640 гривень, які належить стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (65026, АДРЕСА_1) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65009, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4/а), Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Французький б-р, 7) задовольнити частково.

Зобов'язати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі врахувати доходи адвоката ОСОБА_1, з яких сплачено внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Пенсійного Фонду України за період з 1997р. по 2000р., за другий квартал 2001р., додатково до оплати праці за основним місцем роботи в Одеській облдирекції HACK «ОРАНТА», Одесаенергоспецремонт, помісячно за 1997-2000 роки. та за 2 квартал 2001року на підставі наданих ОСОБА_1 декларації та квитанцій про сплату страхових внесків для обчислення пенсії за віком з 17.05.2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (65026, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі () сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.