Справа № 808/1585/18
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 серпня 2018 року Справа № 808/1585/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Вельможко К.С.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Іванченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_3 (69104, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до: Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області (690957, м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, буд.4, )

про: визнання протиправними дій та наказу, скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 (далі - позивач) до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії та наказ від 21.02.2018 №27 відповідача щодо скасування реєстрації 26.07.2016 декларації № ЗП47 про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на який визнано право власності за рішенням суду;

- скасувати наказ відповідача від 21.02.2018 №27.

Ухвалою суду від 02.05.2018 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків протягом 10 календарних днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 17.05.2018 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.06.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 20.06.2018. Розгляд справи відкладався до 02.07.2018 у зв'язку з неявкою позивача.

Ухвалою суду від 02.07.2018 відкладено судове засідання по справі до 01.08.2018.

Ухвалою суду від 01.08.2018 провадження у справі №808/1585/18 зупинено до розгляду Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області на рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19.06.2018 по справі №331/1869/18 та набрання чинності рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19.06.2018 по справі №331/1869/18.

Ухвалою суду від 14.08.2018 провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні 14.08.2018, на підставі ст.243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.229 КАС України у відкритому судовому засіданні здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу "Акорд".

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві від 14.05.2018 та відповіді на відзив від 02.07.2018. Зокрема зазначив, що підставою для скасування реєстрації декларації ЗП47 про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на який визнано право власності за рішенням суду слугувало виявлення факту подання позивачем в декларації недостовірних відомостей. Однак, як зазначає позивач, на дату подання декларації про готовність об'єкта до експлуатації наведені в ній дані були дійсними. Так, Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2015р. по справі № 336/4199/15, яке набрало законної сили 06 серпня 2015 року, за ОСОБА_3 визнано право власності на торгівельний павільйон, розташований за адресою: АДРЕСА_2. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2015р. по справі № 336/4199/15 скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Таким чином, на момент подачі позивачем Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка подана та зареєстрована 26 липня 2016 року за № 47, зазначена нею інформація про наявність судового рішення та набрання ним законної сили була актуальною та відповідала дійсності. Стосовно надання земельної ділянки в оренду, представник позивача зазначив, що в 2013 році позивачка отримала згоду Орендодавця в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району на початок будівельних робіт для проведення реконструкції та розширення кіоску в межах існуючої земельної ділянки. В 2013 році реконструкція була завершена у відповідності до існуючих будівельних проектів. 02.08.2013р. був складений та затверджений Акт технічної комісії по прийняттю в експлуатацію малих архітектурних форм (кіоску). Реконструкція кіоску у стан торговельного павільйону здійснені відповідно до виготовленої та затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації на земельній ділянці, яка була надана позивачці Запорізькою міською радою на умовах оренди. Площа земельної ділянки - 0,0033га, кадастровий номер НОМЕР_2. Після закінчення строку дії договору від орендодавця не надходило і вимог про звільнення земельної ділянки в зв'язку зі спливом строку дії договору. Отже, укладений 26.07.2012 договір оренди, що був зареєстрований 27.02.2014, є поновленим на той же строк на тих же умовах. Що стосується укладення договору про пайову участь відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 27.01.2016р. у справі № 908/4000/15, то представник позивача зазначив, що ОСОБА_3 не була стороною у вказаній справі, але вважала це рішення касаційної інстанції таким, що має застосовуватись і до інших суб'єктів містобудування, на яких лежить обов'язок укладання вказаного договору. На підставі вищевикладеного, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов від 19.06.2018. Зокрема зазначив, що відповідно до наданих повноважень відповідачем було проведено позапланову перевірку об'єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_2. В ході проведення перевірки встановлено надання позивачем недостовірних даних в Декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішення суду від 26 липня 2016 року за № 47, що є порушенням ч.10 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №461 від 13.04.2011. Так в ході перевірки встановлено, що:

-рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2015 по справі № 336/4199/15 про визнання права власності на торговельний павільйон скасовано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року;

- відповідно до п. 10 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі № 00373 від 26.07.2012р., кадастровий номер НОМЕР_2. Разом з тим, відповідно до договору оренди землі № 00373 від 26.07.2012р., кадастровий номер НОМЕР_2, земельна ділянка була відведена ОСОБА_3 для розміщення кіоску, тобто малої архітектурної форми, що не є об'єктом нерухомості та може бути демонтована після закінчення договору оренди. Договір оренди землі укладено строком на 3 (три) роки, тобто на момент реєстрації декларації строк дії договору оренди землі сплив.

- у п. 18 Декларації вказано, що ОСОБА_3 звільнено від укладення договору про пайову участь згідно з постановою Вищого Господарського суду України від 27.01.2016р. у справі № 908/4000/15, проте вивченням вказаного судового рішення встановлено, що ОСОБА_3 не є стороною у даній справі, рішень на її користь судом не приймалося.

Зважаючи на виявлені порушення, 21.02.2017 відповідачем прийнято Рішення №27 про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішення суду від 26 липня 2016 року за № 47 та видано наказ №27 про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішення суду. З огляду на викладене, просить у позові відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як свідчать обставини справи, 05.02.2018 Запорізька місцева прокуратура №1 листом №120-1499 вих18 звернулась до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області з метою забезпечення виконання рішення апеляційного суду з проханням вирішити питання щодо скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішення суду (а.с.140).

12.02.2018 відповідачем позивачу під особистий підпис було вручено направлення № 69 від 12.02.2018р. про проведення планового (позапланового) заходу, в якому повідомлено про проведення позапланової перевірки на об'єкті: "Торгівельний павільйон, кафе з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_2" щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу (розпорядження) Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015р. № 976, звернення Запорізької місцевої прокуратури № 1 (а.с.141).

На підставі направлення № 69 від 12.02.2018, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області Р.В. Балабановим проведено позапланову перевірку об'єкта "Торгівельний павільйон, кафе з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_2". Підставою для проведення позапланової перевірки вказано "звернення Запорізької місцевої прокуратури № 1".

За результатами перевірки складено акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 19.02.2018 яким встановлено надання гр.ОСОБА_3 недостовірних даних в декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішення суду від 26 липня 2016 року за № 47, а саме:

-рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2015 по справі № 336/4199/15 про визнання права власності на торговельний павільйон скасовано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року;

- відповідно до п. 10 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі № 00373 від 26.07.2012р., кадастровий номер НОМЕР_2. Разом з тим, відповідно до договору оренди землі № 00373 від 26.07.2012р., кадастровий номер НОМЕР_2, земельна ділянка була відведена ОСОБА_3 для розміщення кіоску, тобто малої архітектурної форми, що не є об'єктом нерухомості та може бути демонтована після закінчення договору оренди. Договір оренди землі укладено строком на 3 (три) роки, тобто на момент реєстрації декларації строк дії договору оренди землі сплив.

- у п. 18 Декларації вказано, що ОСОБА_3 звільнено від укладення договору про пайову участь згідно з постановою Вищого Господарського суду України від 27.01.2016р. у справі № 908/4000/15, проте вивченням вказаного судового рішення встановлено, що ОСОБА_3 не є стороною у даній справі, рішень на її користь судом не приймалося (а.с.10-13, 42-45, 142-145).

Перевірка була проведена за присутності ОСОБА_3

У зв'язку із відмовою позивача від підпису акту, копія акту направлена поштою 20.02.2018, про що свідчить відмітка в акті (а.с.13,45, 145).

21.02.2018 рішенням головного інспектора Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області Рябухи В.Є. №27 скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на який визнано право власності за рішенням суду від 26.07.2016 № ЗП47 на об'єкт: "Торгівельний павільйон, кафе з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_2" (замовник ОСОБА_3) (а.с.146).

21.02.2018 Директором Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області І.М. Солонніковою видано наказ №27, яким скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на який визнано право власності за рішенням суду від 26.07.2016 №ЗП47 на об'єкт: "Торгівельний павільйон, кафе з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_2" (замовник ОСОБА_3) (а.с.148).

Крім того, 18.02.2018 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Балабановим Р.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.9 ст.96 КУпАП (а.с.16-17, 47-48).

19.02.2018 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Балабановим Р.В. був виданий припис №11 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних норм, стандартів і правил. З метою усунення виявлених порушень з 19.02.2018р. вимагається не експлуатувати об'єкт до прийняття його в експлуатацію згідно вимог чинного законодавства (а.с.14-15, 46).

23.02.2018 Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Балабановим Р.В. винесено постанову № 12 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КпАП України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. (а.с. 19,50).

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19.06.2018 по справі №331/1869/18 за позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України визнано протиправною та скасовано постанову Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Балабанова Р.В. № 12 від 23.02.2018 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КпАП України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 96 КпАП України -закрито.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018 по справі № 331/1869/18 повернуто апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області на рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19.06.2018 у справі № 331/1869/18.

Вважаючи дії та рішення відповідача щодо скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на який визнано право власності за рішенням суду протиправними, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон України №3038-VI).

Відповідно до ст.41-1 Закону України №3038-VI встановлено, що державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно- будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об'єктами нагляду.

Порядок здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт встановлений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553).

За правилами п.5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

В матеріалах справи міститься копія направлення для проведення позапланової перевірки №69 від 12.02.2018.

Підставою перевірки став лист Запорізької місцевої прокуратури №1 від 05.02.2018 №120-1499вих.18 щодо вирішення питання щодо скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішення суду, а саме: Торгівельного павільйону, кафе з літнім майданчиком за адресою: АДРЕСА_2, яка зареєстрована 26.07.2016.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва (п.9 Порядку №553).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (далі - Порядок №698).

Згідно п.п.6 п.5 та п.32 Порядку №698 передбачено право головних інспекторів будівельного нагляду за результатами перевірки скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об'єктами нагляду рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Оскаржуваним наказом Директора Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області І.М. Солоннікової від 21.02.2018 №27 скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на який визнано право власності за рішенням суду від 26.07.2016 № ЗП47.

Судом встановлено, що підставою прийняття вказаного наказу стали результати позапланової перевірки на об'єкті нагляду Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради, в ході якої встановлено, що гр.ОСОБА_3 надала недостовірні дані в декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішення суду від 26 липня 2016 року за № 47, а саме:

-рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2015 по справі № 336/4199/15, яке скасовано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27 вересня 2016 року;

- відповідно до п. 10 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі № 00373 від 26.07.2012р., кадастровий номер НОМЕР_2. Разом з тим, відповідно до договору оренди землі № 00373 від 26.07.2012р., кадастровий номер НОМЕР_2, земельна ділянка була відведена ОСОБА_3 для розміщення кіоску, тобто малої архітектурної форми, що не є об'єктом нерухомості та може бути демонтована після закінчення договору оренди. Договір оренди землі укладено строком на 3 (три) роки, тобто на момент реєстрації декларації строк дії договору оренди землі сплив.

- у п. 18 Декларації вказано, що ОСОБА_3 звільнено від укладення договору про пайову участь згідно з постановою Вищого Господарського суду України від 27.01.2016р. у справі № 908/4000/15, проте вивченням вказаного судового рішення встановлено, що ОСОБА_3 не є стороною у даній справі, рішень на її користь судом не приймалося.

З цього приводу слід зазначити, що Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в рішенні від 19.06.2018 по справі №331/1869/18 за позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови № 12 від 23.02.2018 по справі про адміністративне правопорушення дійшов наступних висновків:

-на момент подачі позивачем Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка подана та зареєстрована 26 липня 2016 року за № 47, зазначена нею інформація про наявність судового рішення та набрання ним законної сили була актуальною та відповідала дійсності;

-реконструкція кіоску у стан торговельного павільйону здійснені відповідно до виготовленої та затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації на земельній ділянці, яка була надана позивачці Запорізькою міською радою на умовах оренди. Площа земельної ділянки - 0,0033га, кадастровий номер НОМЕР_2. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, статті 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Незважаючи на те, що договір оренди був укладений 26.07.2012 строком на 3 роки, він був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права тільки 27.02.2014 за реєстраційним № 18621482. Таким чином, свою дію договір оренди землі №00373 від 26 липня 2012 року припинив з 01 березня 2017 року. Після закінчення строку дії договору від орендодавця не надходило і вимог про звільнення земельної ділянки в зв'язку зі спливом строку дії договору. Отже, укладений 26.07.2012 договір оренди, що був зареєстрований 27.02.2014, є поновленим на той же строк на тих же умовах. Орендар продовжує користуватись орендованою земельною ділянкою за призначенням та сплачувати встановлену договором орендну плату;

-позивач не була стороною у справі № 908/4000/15, але вважала це рішення касаційної інстанції таким, що має застосовуватись і до інших суб'єктів містобудування, на яких лежить обов'язок укладання вказаного договору, оскільки постанова Вищого господарського суду України від 27.01.2016 у справі № 908/4000/15 є обов'язковою до виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС Україні обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, суд зважує на те, Жовтневим районним судом міста Запоріжжя в рішенні від 19.06.2018 по справі №331/1869/18 встановлені обставини зазначення достовірних даних позивачем в Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, яка подана та зареєстрована 26.07.2016 та відсутності події і складу адміністративного правопорушення на час подання такої заяви. Проте, зазначене не впливає на правомірність дій відповідача станом на час проведення перевірки у 2018 році та прийняття оскаржуваного наказу від 21.02.2018.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2015 по справі № 336/4199/15 за ОСОБА_3 дійсно було визнано право власності на торгівельний павільйон, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.28-29,58-59).

Однак, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 27.09.2016, залишеним в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.10.2017 (а.с.154-155), рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2015 по справі № 336/4199/15 скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права власності відмовлено (а.с. 81-84, 164-167).

Згідно ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що відомості, які внесені ОСОБА_3 до декларації про готовність об'єкта до експлуатації в частині права власності на збудований об'єкт не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 10 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та |достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкту до експлуатації, а також за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Аналогічна норма передбачена п. 16 "Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461.

Відповідно до ч.2 ст.39-1 Закону України №3038-VI у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно абз.7 п.22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації піддягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта.

Відтак, суд приходить до висновку про відповідність оскаржуваного наказу Директора Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області І.М. Солоннікової від 21.02.2018 №27 вимогам чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням відповідачів, суд виходить з приписів ч. 2 ст.2 КАС України, відповідно до яких встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідачем доведено правомірність своїх дій та прийнятих рішень.

За таких обставин, виходячи з меж позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з нормами ст.139 КАС України, у зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову судові витрати позивачу не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (69104, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області (690957, м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, буд.4, ) про визнання протиправними дій та наказу від 21.02.2018 №27 щодо скасування реєстрації 26.07.2016 декларації № ЗП47 про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на який визнано право власності за рішенням суду та скасування наказу від 21.02.2018 №27, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20.08.2018.

Суддя І.В. Садовий