Справа № 809/1030/18
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2018 р. справа № 809/1030/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Мула Х.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Бондара О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: ОСОБА_3,

до відповідача: Головного управління ДФС в Івано-Франківській області,

про визнання протиправним та скасування рішення № від 24.05.2018 року

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 24.05.2018 року за № .

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1-2).

Позовні вимоги мотивовані протиправністю застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за здійснення суб'єктом господарювання роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії, оскільки розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями надіслано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством, а саме не за податковою адресою останнього. Також позивач зазначає, що розпорядження про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями отримав 26.02.2018 року, а відтак, дізнавшись про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, припинив реалізацію продукції з вказаного моменту.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 27.06.2018 року. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.30-34). Просив суд в задоволенні позову відмовити, вказавши, що позивач належним чином був повідомлений про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

30.07.2018 року позивачем подано відповідь на відзив (а.с.58-59), а відповідачем 08.08.2018 року надано заперечення (а.с.63-64), де сторонами викладено свої пояснення, міркування та аргументи щодо обставин, наведених у вказаних заявах по суті.

Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.60) та перебуває на обліку в контролюючому органі як платник податків.

04.05.2018 року начальником Головного управління ДФС в Івано-Франківській області видано наказ за № 619, яким з 04.05.2018 року зобов'язано провести фактичну перевірку магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_2, ФОП ОСОБА_3 (а.с.46-47).

На підставі підпунктів 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України та наказу від 04.05.2018 року за № 619, відповідачем оформлені направлення на проведення фактичної перевірки дотримання суб'єктами господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками від 04.05.2018 року за № 758 та за № 759 (а.с.44-45). Вказані документи пред'явлені фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, що підтверджується підписом останнього на зазначених направленнях (а.с.44-45).

У період з 05.05.2018 року по 11.05.2018 року посадовими особами Головного управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташований за адресою: АДРЕСА_2, суб'єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_3, за результатами якої складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки за № 371/09/07/РРО/ від 11.05.2018 року (а.с.36-41).

Перевіркою виявлено порушення позивачем встановленого порядку проведення розрахунків в сфері торгівлі, зокрема вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в результаті роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме: розпорядженням Головного управлінням ДФС в Івано-Франківській області від 19.01.2018 року за № 10-р "Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями" ліцензія серії АА № 012548 від 09.05.2017 року терміном дії до 08.05.2018 року анульована. Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області листом від 19.01.2018 року № 535/10/09-19-40-01-20 "Про надсилку рішення" інформовано ФОП ОСОБА_3 про прийняте рішення, яке він отримав особисто 24.02.2018 року. Однак, згідно контрольної стрічки встановлено, що 25.02.2018 року підприємцем здійснювався продаж алкогольних напоїв, а саме: о 10:14 год. реалізовано одну пляшку горілки "Хортиця платинум" 0,7 л по ціні 113,00 грн. та бальзам "Прикарпатський" 0,5 л 45% по ціні 129,00 грн.; о 18:21 год. реалізовано пиво "Балтика" по ціні 16,00 грн. та о 15:20 год. реалізовано горілку ""Карпатська вершина" 0,2 л 40% по ціні 34,00 грн. (а.с.36-39).

Позивачем отримано один примірник акта перевірки та у підпункті 4.1. викладено зауваження (заперечення) до акта перевірки, згідно яких фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зазначає про те, що 24.02.2018 року особисто листа про анулювання ліцензії не отримував (а.с.39).

На підставі акта перевірки за № 371/09/07/РРО/ від 11.05.2018 року, згідно абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" відповідачем прийнято оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 24.05.2018 року за № , яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії (а.с.11). Вказане рішення отримане позивачем 04.06.2018 року.

Суд, у відповідності до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відповідно до частини 14 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Аналогічна норма закріплена в пункті 23 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів від 13.05.1996 року № 493, де зазначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може провадитися суб'єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, в тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

За визначенням, наведеним у абзаці 25 статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання (частина 20 статті 15 коментованого Закону).

Згідно частини 22 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

Анулювання ліцензії - позбавлення суб'єкта господарювання права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії (абзац 24 статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів").

У відповідності до частини 31 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі: заяви суб'єкта господарювання; рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання; несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії; рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб'єктом господарювання марок акцизного податку (стосовно імпортерів); рішення суду про встановлення факту торгівлі суб'єктом господарювання алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку; рішення суду про встановлення факту переміщення суб'єктом господарювання алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем; порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.

Приписами частини 32 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено, що ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями на підставі ліцензії серії АА № 012548, терміном дії з 09.05.2017 року по 08.05.2018 року.

Як слідує з матеріалів справи, за порушення вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме продаж пива особам, які не досягли 18 років, на підставі матеріалів адміністративної справи від 21.12.2017 року за вх. № 5844/9 та протоколу № 1 засідання комісії з питань застосування фінансових санкцій від 04.01.2018 року, анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії АА № 012548 термін дії з 09.05.2017 по 08.05.2018 суб'єкта господарювання ОСОБА_3 (код ) - місце торгівлі: АДРЕСА_2, магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1"; місце проживання фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 згідно розпорядження заступника начальника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 19.01.2018 року за № 10-р "Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями" (а.с.13).

Разом з тим, у відповідності до рішення про застосування фінансових санкцій від 19.01.2018 року за № до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. згідно абзацу 10 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с.14-15).

Вказані документи направлені фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення № 272) за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією конверту (а.с.16).

Згідно інформації, викладеної в листах Івано-Франківської дирекції ПАТ "Укрпошта" від 09.03.2018 року за № 26.2/502 (а.с.17) та від 29.05.2018 року за № 13/1136 (а.с.18), наведена поштова кореспонденція 24.02.2018 року вручена продавцю крамниці "ІНФОРМАЦІЯ_1" під розписку в окремому аркуші ф.8 (а.с.35) без наявності довіреності на уповноважену особу на одержання пошти.

Нормами статті 42 Податкового кодексу України встановлено порядок листування платників податків та контролюючих органів.

Так, згідно пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Платник податків - фізична особа зобов'язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси (пункт 45.1. статті 45 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 65.1. статті 65 Податкового кодексу України взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

В свою чергу, пунктом 5 частини 4 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про фізичну особу - підприємця щодо місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв'язок з фізичною особою - підприємцем).

Судом встановлено, що належною податковою адресою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, визначеною у відповідності до наведених положень податкового законодавства, є АДРЕСА_1, що підтверджується відомостями, сформованими у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.60).

Однак, розпорядження Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 19.01.2018 року за № 10-р "Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями" направлене контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_2, тобто за адресою місцезнаходження господарської одиниці магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1".

З врахуванням наведеного, таке рішення контролюючого органу, в розумінні Податкового кодексу України, не вважається належним чином надісланим (врученим), оскільки скероване відповідачем не за податковою адресою суб'єкта господарювання.

Таким чином суд прийшов до висновку, що станом на 25.02.2018 року, суб'єкту господарювання - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 не було відомо про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у зв'язку з чим у вказаний період і проводилася реалізація даних товарів, а тому позивачем дотримані вимоги діючого законодавства по здійсненню роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Враховуючи, що головною умовою, відповідно до норм частини 32 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", анулювання ліцензії є момент одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання, суд дійшов переконання про відсутність з боку позивача порушень частини 14 статті 15 коментованого Закону, а відтак застосування до останньої фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. відповідно до оскаржуваного рішення є безпідставним.

Стосовно тверджень відповідача щодо належного повідомлення суб'єкта господарювання про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за його податковою адресою, в підтвердження чого надано копію конверту, що повернувся на адресу контролюючого органу з відміткою поштового зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання" та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за датою подання 19.01.2018 року (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення № 117), суд зазначає наступне.

Оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 24.05.2018 року за № прийняте Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області на підставі акта фактичної перевірки за № 371/09/07/РРО/ від 11.05.2018 року. В свою чергу, згідно підпункту 2.2.15. вказаного акта перевірки відповідач, обґрунтовуючи допущення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 порушення в частині здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії, посилається на проінформованість позивача щодо анулювання дозвільного документа саме 24.02.2018 року, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було спрямоване на адресу місцезнаходження господарської одиниці магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" (АДРЕСА_2, 76019) (а.с.35).

З врахуванням наведеного, суд не приймає до уваги вказані доводи відповідача в силу положень абзацу 2 частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень останній не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (частина 4 статті 9, частина 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов'язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом (пункт 56.4 статті 56 Податкового кодексу України).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Під час розгляду справи відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій від 24.05.2018 року за № з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області підлягає стягненню сплачений, згідно квитанції за № 160.140.1/15939447 від 12.06.2018 року, судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76000, код ЄДРПОУ - 39394463) про визнання протиправним та скасування рішення № від 24.05.2018 року, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № від 24.05.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області (код 39394463) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.

Рішення складене в повному обсязі 22 серпня 2018 р.