Справа № 824/769/18-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 серпня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/769/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Григораш В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Управління Державної архітектурної-будівельної інспекції у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва,-

встановив:

15.08.2018 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Державної архітектурної-будівельної інспекції у Чернівецькій області (позивач) до ОСОБА_1 (відповідач) з такими позовними вимогами:

знести самочинно побудований об'єкт "Будівництво господарських будівель та споруд по вул. Денисівській, 7-А у с. Васловівці Заставнівського району Чернівецької області".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, окрім іншого: відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Проте вказані відомості щодо інших учасників справи в позовній заяві позивачем не зазначено.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для працездатних осіб у розмірі - 1762,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень ставка судового збору встановлюються у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем подано до суду адміністративний позов, який містить одну вимогу немайнового характеру за яку необхідно було сплатити судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Проте, позивачем не додано до позовної заяви документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

В якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів позивач надав суду фіскальний чек про направлення рекомендованого листа ОСОБА_2, в той час, як відповідачем у даній справі вказана - ОСОБА_1.

Крім того, згідно фіскального чеку про направлення іншим учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів, вага поштового відправлення становить 0,040кг, в той час як вага позовної заяви та доданих до неї документи, що надійшли до суду, становить 0,250кг.

У зв'язку з вказаним, суд не приймає наданий позивачем фіскальні чеки в якості належного доказу надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу учасників справи.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до адміністративного позову Управління Державної архітектурної-будівельної інспекції у Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про знесення самочинно побудованого об'єкта "Будівництво господарських будівель та споруд по вул. Денисівській, 7-А у с. Васловівці Заставнівського району Чернівецької області".

В свою чергу, частиною першою статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI встановлено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Згідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI за рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

З наведених положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI слідує, що орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням, у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі.

Отже право на звернення до суду у орган державного архітектурно-будівельного контролю виникає з наступного дня, після встановлення ним факту невиконання особою встановлених у приписі вимог у встановлений строк.

З матеріалів справи слідує, що головними інспекторами будівельного нагляду Інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_1 по вул. Денисівській, 7-А у с. Васловівці Заставнівського району Чернівецької області 20.03.2017 року складено Акт відповідної перевірки, яким встановлено порушення ч.2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI.

З метою усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, 20.03.2018 року позивачем винесено Припис, яким вимагалось від відповідача привести об'єкт будівництва у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства у термін до 20.06.2017 року.

27.06.2017 року, встановивши, що відповідачем не виконано вимоги Припису від 20.03.2017 року, позивачем винесено Припис про усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким вимагалось від відповідача усунути порушення вимог чинного містобудівного законодавства шляхом приведення земельної ділянки у попередній стан у строк до 23.08.2017 року.

09.10.2017 року, з метою перевірки виконання відповідачем вимог Припису від 27.06.2017 року, головним інспектором будівельного нагляду проведено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Актом зафіксовано неприведення суб'єктом містобудування об'єкту будівництва у відповідність до вимог чинного містобудівного законодавства.

Отже право на звернення до суду у органу державного архітектурно-будівельного контролю виникло з наступного дня, після встановлення ним факту невиконання особою встановлених у приписі вимог у встановлений строк.

Як зазначалось вище, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

На момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до ч. 5 ст. 99 КАС України від 06.07.2005 року № 2453-VI (в редакції чинній з 06.07.2005 року до 15.12.2017 року) для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлювався шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Законом України від 03.10.2017 року №2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 року для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

З наведених обставини справи та положень ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI, Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що орган державного архітектурно-будівельного контролю мав право подати позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта з дня встановлення ним факту невиконання особою встановлених у приписі вимог у встановлений строк.

Таким чином, шестимісячний строк, який було передбачено для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень необхідно відраховувати саме з 09.10.2017 року, коли позивач дізнався про порушення відповідачем вимог чинного містобудівного законодавства, однак орган державного архітектурно-будівельного контролю звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з даним позовом 15.08.2018 року, тобто з пропуском, як шестимісячного строку встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України в редакції чинній з 06.07.2005 року до 15.12.2017 року так і тримісячного строку встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску позивачем суду не надано.

Частиною першою статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки позивачем не дотримано вимог ст. 161 КАС України. З огляду на викладене, є достатні підстави для залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення її недоліків, у встановлений судом строк.

У звязку з цим, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно:

- зазначити в позовній заяві відомий номер засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти учасників справи;

- надати суду документ про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- надати суду доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу - ОСОБА_1 та третій особі, враховуючи зазначені в ухвалі недоліки;

- надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

У відповідності до ч. 1 ст. 160 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Враховуючи наведене, надані на усунення недоліків позовної заяви документи чи інше, мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

3. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О. Григораш