Справа № 532/453/18
Суддя: Омельченко І. І.
Дата ухвалення: 2018-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кре- менчуці Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР № 86740 від 20.03.2018 року про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за ч.2 ст. 122 КУпАП незаконними та скасування даної постанови.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно 20 березня 2018 року керував автомобілем ЗАЗ 110557, державний номерний знак НОМЕР_1 та коли рухався по автошляху Полтава-Олександрія був зупинений працівником поліції. На місці зупинки ОСОБА_2 повідомив позивачу, що він рухався без включеного ближнього світла фар, після чого виніс постанову, в якій зазначив, що ОСОБА_3 рухався за межами населеного пункту та при зміні напряму руху не було увімкнене ближнє світло фар, чим порушив пп.9.8 Правил дорожнього руху України.

З даною постановою позивач не погоджується та зазначає, що при початку руху вмикав ближнє світло фар. Жодних доказів того, що цього не було зроблено відповідачем не надано. Крім цього зазначив, що навіть, якби ближнє світло фар не було ввімкнене, то за це не може наставати відповідальність за ч.2 ст. 122, оскільки диспозиція даної статті передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Враховуючи вище викладене, позивач прохає суд визнати дії інспектора Заікіна М. М. незаконними та скасувати прийняту ним постанову, а провадження по справі закрити.

13 квітня 2018 року відповідач, інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що дії ОСОБА_1 ним кваліфіковано вірно, вина підтверджується належними та допустимими доказами по справі, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 28 березня 2018 року відкрито провадження по даній справі.

Позивач, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав позов задовольнити, а справу розглянути у йоговідсутність.

Представник відповідача, інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 864740 від 20.03.2018 року, ОСОБА_1 20.03.2018 року о 12 годині 20 хвилин на 53 км автодороги М-22 Полтава-Олександрія, керуючи автомобілем марки ЗАЗ 110557, номерний знак НОМЕР_1, у світлу пору доби, поза межами населеного пункту, при зміні напрямку руху без увімкненого світла фар, чим порушив п 9.8 розділу 9 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобовязані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Суд вважає, що кваліфікація дій позивача за ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем є помилковою та зазначає, що порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно із ч. 2ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до вимог п. 9.8. розділу 9 Попереджувальні сигнали ПДР під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

При цьому відповідно до п. 1.10 ПДР денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання суду, дає підстави для висновку, що вимога про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Разом із тим, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, чого у даному випадку встановлено не було.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що правопорушення, зафіксоване поліцейським в оскаржуваній постанові, а саме рух поза межами населеного пункту із вимкненим ближнім світлом фар, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами (розділ 19 Користування зовнішніми світловими приладами ПДР) або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку (п.9.2 розділу 9 Попереджувальні сигнали ПДР).

При цьому суд звертає увагу на те, що нормами ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст.121 - 128, ч. 1 і 2 ст.129, ст.ст.139 і140 цьогоКодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідачем було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача за ч. 2ст. 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження по справі закрити.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 8-10, 13, 72, 74, 77, 243, 244, 245, 246, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 864740 від 20.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Кобеляцький районний суд Полтавської області до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя