Справа № 826/2313/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2018 року

Київ

справа №826/2313/13-а

касаційне провадження №К/9901/781/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2013 (головуючий суддя Дегтярьова О.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013 (головуючий суддя Грибан І.О., судді: Ключкович В.Ю., Парінов А.Б.) у справі №826/2313/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор-інвест» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор-інвест» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 12.10.2012 №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013 позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.10.2012 №.

Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві подала касаційну скаргу, в якій просила постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013 скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема пункту 189.9 статті 189 Податкового кодексу України.

Зокрема, зазначає, що позивачем не подано до податкового органу документу про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів саме на момент їх перетворення.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор-інвест» з питань достовірності нарахування залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за липень 2012 року у розмірі 2688317,00грн., відображеного в податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2012 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 189.9 статті 189, пунктів 200.1 - 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, а саме: завищено залишок від'ємного значення з податку на додану вартість за жовтень 2011 року у розмірі 119216,00грн., за липень 2012 року - 58283,00грн., та занижено позитивне значення різниць між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість поточного звітного періоду за жовтень 2011 року на суму 601888,00грн., що відповідно призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 482672,00грн.

Підставою для такого висновку зазначено неподання Товариства з обмеженою відповідальністю «Амстор-інвест» до органу державної податкової служби відповідного документу про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів саме на момент їх перетворення. Крім того, товариство не відобразило в податковій звітності факт постачання таких основних виробничих та/або невиробничих фондів за звичайними цінами, що діють на момент такої поставки.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 26.09.2012 №33/15-308/33549267 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.10.2012 №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 603340,00грн., у тому числі 482672,00грн. - основний платіж, 120668,00грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач виконав свій обов'язок щодо подання органу державної податкової служби відповідного документу про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів у інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.04.2006 між ТОВ «Амстор-інвест» (Покупець) і ПП «Перфект» (Продавець) був укладений та нотаріально завірений договір купівлі-продажу, номер в Реєстрі №2989, відповідно до якого позивач придбав у власність нерухоме майно: 621/1000 частка нежитлових будівель за адресою м. Луганськ, вул. Совєтская, 20 «б», що складається з паросилового цеху, емалеприготавлювального цеху, електроділянки, енергоцеху, тарного участка, ремонтно-механічного участка, участка підстанції, частини транспортного цеху, ЖЕЦ (всього відчужувана площа становить 60414,4 м2), а також рухоме майно (обладнання, що знаходиться у виробничих будівлях адресою м. Луганськ, вул. Совєтская, 20 «б», перелік яких наведений в Додатку №1 до цього Договору).

Рішенням Луганської міської ради від 24.02.2011 №6/19 «Про питання, пов'язані із здійсненням будівництва об'єкту «Будівництво шляхопроводу по вул. Совєтской у м. Луганську» доручено Управлінню з питань будівництва Луганської міської ради вчинити комплекс дій щодо забезпечення підготовки будівництва Об'єкту, в т.ч. здійснення разом з власниками об'єктів нерухомого майна, що знаходяться на земельній ділянці призначеної під будівництво Об'єкту «Будівництво шляхопроводу по вулиці Совєтской у м. Луганську» відповідної експертизи та укладення нотаріально посвідчених договорів про те, що власники відповідних об'єктів нерухомого майна, частина якого знаходиться на вказаній земельній ділянці, зобов'язується за рахунок власних коштів знести вказану частину об'єкту - нерухомого майна, а Управління з питань будівництва Луганської міської ради після здійснення вказаного знесення зобов'язується здійснити вказаним власникам компенсаційні виплати.

ТОВ «Амстор-інвест» 27.04.2011 отримало лист Управління з питань будівництва Луганської міської ради від 27.04.2011 №13-01/354/1 з прямими вказівками вчинити наступні дії: здійснити необхідні заходи по проведенню незалежної оцінки об'єктів нерухомого майна, які знаходяться на земельній ділянці, яка необхідна для здійснення будівництва Об'єкту «Будівництво шляхопроводу по вулиці Совєтской у м. Луганську», а тому підлягають знесенню, та збитків, затвердити відповідну незалежну оцінку; провести знесення будівель та споруд щодо яких отримані висновки незалежної експертизи; укласти нотаріально посвідчені договори з Управлінням з питань будівництва окремі договори щодо знесення об'єктів нерухомого майна, по яких отримані висновки незалежно експертизи; та інше.

На виконання зазначених вимог Управління з питань будівництва Луганської міської ради та рішення Луганської міської ради від 24.02.2011 №6/19 позивачем був виданий Наказ від 27.04.2011 №15 «Про демонтаж основних засобів», відповідно до якого Товариство прийняло рішення щодо здійснення незалежної оцінки об'єктів нерухомого майна, які підлягають знесенню, та укладення договору із підрядною організацією на демонтаж об'єктів, розташованих за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская, 20.

Мж ТОВ «Амстор-інвест» та Управлінням з питань будівництва Луганської міської ради 13.07.2011 був укладений нотаріально посвідчений договір, номер в реєстрі 2352, відповідно до умов якого позивач (п. 1.3 цього Договору), як власник частки об'єкта нерухомого майна, частина якого знаходиться на земельній ділянці, яка, згідно проектно-кошторисної документації Об'єкту «Будівництво шляхопроводу по вулиці Совєтской у м. Луганську», необхідна для здійснення будівництва зазначеного Об'єкту, зобов'язується за рахунок власних коштів знести таку частину об'єкту нерухомого майна, а Управління після здійснення знесення зобов'язується здійснити компенсації виплати на загальну суму 10000000,00грн.

На виконання рішення сесії Луганської міської Ради шостого скликання від 24.02.2011 №6/19 та договору від 13.07.2011, позивачем 14.07.2011 укладений договір підряду б/н (місце укладення - місто Донецьк) з ТОВ Транс-Буд», згідно якого ТОВ «Транс-Буд» (Підрядником) за завданням ТОВ «Амстор-інвест» (Замовника) були виконані платні роботи з демонтажу частини об'єктів нерухомого майна (а саме: емалеприготувального цеху, будівлі цеху тарної майстерні, труби димової цегляної), що знаходяться: за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская.

Факт виконання ТОВ «Транс-Буд» підрядних робіт з демонтажу визначених об'єктів нерухомого майна та оплати ТОВ «Амстор-інвест» їх вартості підтверджується довідками про вартість виконаних підрядних робіт за вересень 2011 року по кожному з об'єктів нерухомого майно щодо якого проводилися демонтажні роботи (форми №КБ-3); актами приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2011 року по кожному з об'єктів нерухомого майно щодо якого проводилися демонтажні роботи (форми №КБ-2в); проектами демонтажу відповідних об'єктів нерухомого майна; платіжними дорученнями позивача на загальну суму 15722831,00грн.; довідкою МКП Бюро технічної інвентаризації та Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.03.2013 №965559.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що реальність зазначених господарських операцій (проведення демонтажних робіт, проектно-вишукувальних робіт та експертиз) та господарських операцій щодо платного користування позивачем приміщенням ТОВ «Амстор» на умовах оренди податковим органом не заперечується, претензії до документального оформлення таких господарських операцій немає.

Відповідно до пункту 189.9 статті 189 Податкового кодексу України у разі якщо основні виробничі або невиробничі фонди ліквідуються за самостійним рішенням платника податку чи безоплатно передаються особі, не зареєстрованій як платник податку, а також у разі переведення необоротних активів до складу невиробничих фондів, така ліквідація, безоплатна передача чи переведення розглядаються для цілей оподаткування як постачання таких основних виробничих фондів або невиробничих фондів за звичайними цінами, що діють на момент такої поставки.

Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі фонди ліквідуються у зв'язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку подає органу державної податкової служби відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів у інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

Згідно з пунктом 146.16 статті 146 Податкового кодексу України у разі ліквідації основних засобів за рішенням платника податку або в разі якщо з незалежних від платника податку обставин основні засоби (їх частина) зруйновані, викрадені чи підлягають ліквідації, або платник податку змушений відмовитися від використання таких основних засобів внаслідок загрози чи неминучості їх заміни, руйнування або ліквідації, платник податку у звітному періоді, в якому виникають такі обставини, збільшує витрати на суму вартості, яка амортизується, за вирахуванням сум накопиченої амортизації окремого об'єкта основних засобів.

Відповідно до пункту 146.18 статті 146 Податкового кодексу України виведення з експлуатації будь-якого об'єкта основних засобів здійснюється за результатами ліквідації, продажу, консервації на підставі наказу керівника підприємства, а в разі їх примусового відчуження чи конфіскації - згідно із законом.

Документами, що підтверджують знищення, розібрання або перетворення основного засобу можуть бути акти на їх списання відповідної форми, а також висновки відповідної експертної комісії щодо неможливості використання в майбутньому цих засобів за первісним призначенням.

В той же час, податковим законодавством не визначено порядку та строків надання податковому органу відповідного документу про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів.

Судами встановлено, що 10.11.2011 за результатами проведення демонтажу згідно договору від 14.07.2011, та на виконання договору від 13.07.2011, Товариство з обмеженою відповідальністю «Амстор-інвест» прийняло рішення про зняття з обліку основних засобів (емалеприготувальний цех, тарну ділянку: будівля цеху тарної майстерні, трубу домову 1 черги (ЖЕЦ)), яке оформило наказом від 10.11.2011 №18 «Про зняття з обліку основних засобів», склало акти списання основних засобів від 10.11.2011 за №1, №2 і №3, та внесло відомості про списання цих основних засобів до інвентарного списку основних засобів (за місцем їх знаходження, експлуатації) (типової форми №ОЗ-9). В якості підстав для списання основних засобів в актах списання основних засобів від 10.11.2011 зазначено «демонтаж згідно договору з Управлінням будівництва Луганської міської ради від 13.07.201».

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що подання позивачем актів списання основних засобів типової форми 0З-9 є належним повідомлення податкового органу про ліквідацію основних засобів.

За таких обставин, висновки відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства є безпідставними.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2013 у справі №826/2313/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду