Справа № 303/1830/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/4423/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І,, Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 травня 2018 року (суддя- Монич В.О., ухвалене в м. Мукачево о 11:30) № 303/1830/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Закарпатській області ДПП Національної Поліції України рядовий поліції Шубець Павла Павловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Закарпатській області ДПП Національної Поліції України рядовий поліції Шубець Павла Павловича в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 1337590 від 26.03.2018 року, винесену інспектором роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП НП України рядовим поліції Шубець П.П. відносно ОСОБА_2 за ст.122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн. та закрити провадження у справі.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 травня 2018 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив позивач- ОСОБА_2, вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове , яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідач не надав доказів скоєння правопорушення позивачем. Крім того, вказує, що відповідачем було винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення без розгляду по суті справи в порядку, визначеному нормами КУпАП, тоді як справа про порушення Правил дорожнього руху може розглядатись лише за місцем знаходження відповідного відділу (відділення) поліції.

Сторони повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, однак явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАА № 1337590 від 26.03.2018 року, винесеною інспектором роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві ДПП НП України рядовим поліції Шубець П.П.., ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Дана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_2., 26.03.2018 року о 10.03 год. в м.Мукачево під час руху по вул. Льва Толстого, 12 користувався засобом зв'язку не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим порушив вимогу п 2.9д Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з даною постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що відповідач при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1статті 121 КУпАП діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до підпункту (Д) п 2.9 ПДР України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, зокрема, що користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, відповідачем не подано.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.280 КУпАП та не спростовано позицію позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

Згідно з ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись статтями 229, 139, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 травня 2018 року у справі № 303/1830/18 скасувати та прийняти нове рішення яким позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 337590 від 26.03.2018 року та справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. П. Сапіга