Справа № 806/1897/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Житомир справа № 806/1897/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі: судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні йому пенсії за віком на умовах, визначених ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку на п`ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року проживав у цій зоні не менше чотирьох років;

- зобов`язати Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути подану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяву про призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення, з урахуванням того, що він належить до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та має право на користування пільгами (в тому рахунку і правом на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років з 14.03.2018), встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 указував, що Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно та всупереч вимогам чинного законодавства відмовляє йому в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". При цьому зазначає, що 16.01.2018 йому виповнилося 55 років, у період з 21.09.1983 по даний час він проживав і проживає в населеному пункті віднесеному до зони посиленого радіоекологічного контролю та є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, про що свідчить видане 04.12.1993 посвідчення серії НОМЕР_1 , а тому вважає, що набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 04 червня 2018 р..

04 червня та 20 червня 2018 р. розгляд справи було відкладено. Чергове судове засідання в справі призначено на 23 липня 2018 р.

У судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника ОУПФ, у якій вказано, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні.

Письмового відзиву на позовну заяву до суду направлено не було.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 16 січня 2018 року позивачу виповнилося 55 років, у зв`язку з чим він звернувся до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі зниженням пенсійного віку на 5 років як потерпілому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Листом Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.03.2018 за № 1576/03.2 позивача повідомлено про те, що йому відмовлено в призначенні пенсії.

При цьому в листі від 19.03.2018 вказано, що надане ОСОБА_1 чорнобильське посвідчення серії НОМЕР_2 , видане Малинською райдержадміністрацією 04.12.1992, не відповідає Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501, та не дає права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону.

Позивач, вважаючи, що Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно відмовило йому у призначенні пенсії, чим порушило його права та законні інтереси, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом ураховано наступне.

Згідно зі п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Основного Закону визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі положеннями частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії), умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

У статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, далі - Закон № 796-XII) закріплені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, абзацом першим частини першої вказаної статті Закону № 796-XII визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

В силу приписів пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років зменшення пенсійного віку відбувається на 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії за віком, відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, є факт постійного проживання або роботи на територіях радіоактивного забруднення впродовж обумовленого у вказаному Законі періоду часу.

Згідно зі ч. 3 ст. 55 Закону № 796-XII, призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Відповідно до положень статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному управлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Приписами пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема:

- документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням статті 55 Закону № 796-XII для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 11 Закону № 796-XII, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

У частині третій статті 65 Закону № 796-XII закріплено, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 , звертаючись до відповідача із відповідною заявою про призначення пільгової пенсії, надав посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_3 , видане 04.12.1992 Малинської райдержадміністрацією.

Відповідно до довідки Устинівської сільської ради Малинського району Житомирської області № 52 від 13.03.2018, позивач дійсно постійно проживав з 21 вересня 1983 року по 09 лютого 1991 року в с. Тростяниця Малинського району Житомисрьколї області, яке було віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона) до 28.12.2014 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 та Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII.

З 09.02.1991 по даний час ОСОБА_1 проживає в с. Буки Малинського району Житомирської області, яке також до 28.12.2014 було віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона) до 28.12.2014 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 та Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII, про що свідчить довідка Виконавчого комітету Луківської сільської ради Малинського району від 13.02.2018 № 102.

Отже, позивач станом на 1 січня 1993 року прожив у зоні посиленого радіоекологічного контролю більше чотирьох років.

Наведене відповідачем під сумнів не ставилося, належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії не оспорюється, проте, заперечуючи право позивача на пільгову пенсію відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII, відповідач указує лише на те, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) видано Малинською районною державною адміністрацією, а не обласною державною адміністрацією, як вимагає Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501.

Відповідно до частини 5 статті 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (у редакції, чинній на момент видачі посвідчення позивачу), видача посвідчень та нагрудних знаків провадиться міністерствами та іншими центральними органами державного управління, виконавчими комітетами міських, районних Рад народних депутатів за списками, затвердженими Радою Міністрів Кримської АРСР, виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501 (у редакції, чинній на момент видачі посвідчення позивачу) було визначено, що видача посвідчень провадиться: народним депутатам України, керівним і відповідальним працівникам Секретаріату Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Верховного Суду України, Генеральної Прокуратури, Вищого Арбітражного Суду, Кабінету Міністрів, а також керівникам центральних органів державної виконавчої влади, представникам Президента України в областях і містах Києві та Севастополі, працівникам підприємств і організацій, розташованих в зоні відчуження - Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; іншим потерпілим і учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання.

В силу приписів 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, видача посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провадиться державними адміністраціями областей.

Разом з цим, слід відмітити, що Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» статтю 2 (визначення категорії зон радіоактивних забруднених територій) та статтю 23 (компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4) цього Закону виключено.

Таким чином, населений пункт, у якому проживав і проживає позивач з моменту прийняття названого закону, втратив правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У зв`язку з виключенням обумовленої території проживання позивача із переліку територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач позбавлений можливості отримати посвідчення особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до існуючого порядку.

Отже, позивач фізично позбавлений можливості виправити виявлений відповідачем недолік у виданому йому посвідченні.

Втім, на думку суду, неможливість отримання позивачем відповідного посвідчення не може бути підставою для позбавлення його права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За наведених обставин, а також ураховуючи те, що посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_3 не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, суд приходить до висновку, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в подібних правовідносинах, в постановах від 06 лютого 2018 року (справа № 287/50/17), від 13 червня 2018 року (справа № 287/96/17-а) та від 24 липня 2018 року (справа №287/45/17-а).

Беручи до уваги викладене та те, що подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіологічного контролю, а інших підстав неможливості призначення позивачу пенсії відповідачем не наведено, суд приходить до висновку, що на час звернення до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивач набув права на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», внаслідок постійного проживання в зоні радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 1 січня 1993 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 5 статті 45 згаданого Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправною відмови Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні йому пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання відповідача розглянути подану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяву про призначення пенсії йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення, з урахуванням того, що він належить до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Відповідно до положення статті 139 КАС України, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 704,80 грн сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Грушевського,16/1, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11501, ідентифікаційний код 37909216) в призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Грушевського,16/1, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11501, ідентифікаційний код 37909216) розглянути подану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) заяву про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та додані до неї документи, та прийняти відповідне рішення, з урахуванням того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії та має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Грушевського,16/1, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11501, ідентифікаційний код 37909216) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) 704,80 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко