Справа № 805/3946/17-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2018 року

Київ

справа №805/3946/17-а

адміністративне провадження №К/9901/51189/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2018 року

року (суддя Логойда Т.В.),

та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 року

року (судді Блохін А.А., Гаврищук Т.Г., Сухарьок М.Г.),

у справі № 805/3946/17-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський електротехнічний завод»

до Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівський електротехнічний завод» (далі - позивач, ТОВ «Артемівський електротехнічний завод») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач, Бахмутська ОДПІ ГУ ДФС), в якому, з урахуванням уточнень, просило суд:

- визнати протиправними дії Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо нарахування в інтегрованій картці інформаційної системи Державної фіскальної служби України пені в розмірі 112 423,06 грн (код бюджетної класифікації 18010600).

- зобов'язати Бахмутську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки позивача з земельного податку та орендної плати юридичних осіб шляхом виключення з неї відомостей про нараховану пеню в розмірі 112 423,06 грн (код бюджетної класифікації 18010600) (арк. справи 4-7).

В обґрунтування позову товариство посилалось на те, що в силу вимог ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 є суб'єктом господарювання, який звільнений від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності на період з 14.04.2014 року до 08.06.2016 року, а тому пеня за цей період нарахована відповідачем неправомірно, отже наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 року позов задоволений. Визнані протиправними дії відповідача щодо нарахування в інтегрованій картці платника інформаційної системи Державної фіскальної служби України щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський електротехнічний завод» пені в розмірі 112423,06 грн. (код бюджетної класифікації 18010600); зобов'язано відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника інформаційної системи Державної фіскальної служби України щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівський електротехнічний завод» шляхом виключення з неї відомостей про нараховану пеню в розмірі 112423,06 грн. (код бюджетної класифікації 18010600) (арк. справи 127-131, 166-170).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.01.2018 року судом виправлені допущені в резолютивній частині скороченого рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року описки, а саме: в другому абзаці резолютивної частини: замість слів «в інтегрованій картці» зазначені слова «в інтегрованій картці платника»; в третьому абзаці резолютивної частини: замість слів «до інтегрованої картки» зазначені слова «до інтегрованої картки платника», і замість слів, які взяті в дужки, «з земельного податку та орендної плати юридичних осіб» зазначені слова «з орендної плати з юридичних осіб» (арк. справи 132).

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів касаційної скарги відповідач зазначив, що судами першої та апеляційної інстанції не враховано, що відповідно до статті 5 Податкового Кодексу України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечить поняттям, термінам, правилам та положенням Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення Податкового Кодексу. Згідно пунктами 7.2-7.3 статті 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу. Такі зміни були внесені в ПК України лише у грудні 2016 року, та почали діяти з 01.01.2017 року. Крім того, судами не взято до уваги, що м. Бахмут, у відповідності до Розпорядження КМУ № 1085-р не віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначений склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

26.05.2018 року представником позивача надісланий на адресу суду відзив на касаційну скаргу, в якому позивач просив суд відмовити в задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач, ТОВ «Артемівський електротехнічний завод» є платником, зокрема орендної плати за землю, який зареєстрований та здійснює господарську діяльність у м. Бахмут Донецької області.

09.08.2006 року між Артемівською міською радою як орендодавцем та ТОВ «Артемівський електротехнічний завод» як орендарем строком на 49 років укладений договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :00:016:0238) із земель промисловості, і підприємств іншої промисловості, загального площею 3,1289 га, для обслуговування виробничої бази, яка знаходиться за адресою: Донецька обл., м.Артемівськ, вул. Недогібченко, 17.

Відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі згідно з розрахунком орендної плати, який є невід'ємною частиною цього договору, та вноситься рівними частинами щомісячно. Розмір річної орендної плати складає: 37457,44 грн. Розмір місячної орендної плати складає: 3121,45 (грн.).

Строк дії договору - 49 років з 04.09.2006 року по 04.09.2055 року.

Розмір орендної плати щороку збільшувався виходячи з нормативної грошової оцінки землі.

Позивачем в установлені строки подані податкові декларації з орендної плати за землю за 2014, 2015, 2016 роки з нарахуванням річної орендної плати у сумі 175 750,38 грн., 219 507,98 грн., 314 554,93 грн., відповідно. Також своєчасно та в повному розмірі сплачено орендну плату за 2014 рік.

13.02.2017 року, 15.02.2017 року та 16.02.2017 року позивачем до податкового органу подані уточнюючі податкові декларації з орендної плати за землю за 2014, 2015 та 2016 роки (за період з 14.04.2014 року до 08.06.2016 року), в яких зменшено податкове зобов'язання (арк. справи 8-37):

- № від 13.02.2017 року (уточнююча податкова декларація за 2014 рік (помилкова, невірно внесені дані у рядки уточнюючої декларації; зменшено податкове зобов'язання на загальну суму 250932,46 грн. за періоди квітень (частково) - грудень));

- № від 15.02.2017 року (уточнююча податкова декларація за 2014 рік (помилкова, невірно внесені дані у рядки уточнюючої декларації); збільшено податкове зобов'язання на загальну суму 125466,23 грн. за періоди квітень (частково) - грудень; зменшено податкове зобов'язання на загальну суму 125466,23 грн. за періоди квітень (частково) - грудень));

- № від 16.02.2017 року (уточнююча податкова декларація за 2014 рік; виправлена помилка, яка була допущена в уточнюючих деклараціях - № від 13.02.2017 року та № від 15.02.2017 року; збільшено податкове зобов'язання на суму 125466,23 грн. за періоди квітень (частково) - грудень);

- № від 13.02.2017 року (уточнююча податкова декларація за 2015 рік; зменшено податкове зобов'язання на суму 219507,98 грн.);

- № від 13.02.2017 року (уточнююча податкова декларація за 2016 рік; зменшено податкове зобов'язання на суму 137180,90 грн. за періоди січень - червень (частково)).

Вказані уточнюючі податкові декларації прийняті відповідачем без заперечень, що підтверджується відповідними квитанціями (квитанції №2).

Як встановлено судами, та не є спірним питанням даної справи, після подання уточнюючих податкових декларацій комп'ютерна база податкового органу сприйняла кожну уточнюючу податкову декларацію позивача як таку, що подана з порушенням строку, у зв'язку з чим на підставі п.129.9 ст. 129 Податкового кодексу України на 91-ий календарний день за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання з орендної плати за землю в інтегрованій картці платника (код бюджетної класифікації 18010600) в автоматичному режимі нарахована пеня.

Кошти, які були сплачені позивачем в рахунок погашення основного платежу, через наявну в інтегрованій картці пеню, в автоматичному режимі були спрямовані на її погашення, після чого нарахування пені припинилося, що також відображено в інтегрованій картці платника.

Загальна сума нарахованої в інтегрованій картці платника податків (код бюджетної класифікації 18010600) в автоматичному режимі пені становила 112 423,06 грн (арк. справи 80).

Тобто спірним в даній справі є правомірність нарахування позивачу пені за затримку сплати орендної плати за землю в інтегрованій картці платника за період з 14.04.2014 року до 08.06.2016 року в розрізі вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (пункт 286.2 статті 286 Податкового кодексу України).

Податкове зобов'язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового Кодексу України).

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено: під час проведення антитерористичної операції звільнити суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до частини 3 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669 Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", розпорядженням КМУ № 1053-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

При цьому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»).

Крім цього суд звертає увагу, що з 8 червня 2016 року стаття 6 Закону України № 1669-VII викладена в новій редакції, а саме, визначено, що звільняються суб'єкти господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

У відповідності до частини четвертої статті 4 даного Закону, перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України (Розпорядження КМУ від 07.11.2014 № 1085-р, до якого місто Артемівськ (місто Бахмут) не віднесено).

У межах спірних правовідносин накладення штрафу відбулося за період з 14 квітня 2014 року по червень 2016 року (7 днів), тобто в період дії статті 6 Закону України № 1669 до вищенаведених змін, коли м. Бахмут входило до переліку території проведення антитерористичної операції, що спростовує доводи відповідача в касаційній скарзі, що м. Бахмут у відповідності до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 № 1085-р не віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Відтак, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що платники земельного податку, які здійснювали діяльність на території проведення антитерористичної операції звільняються від своїх обов'язків, зокрема, щодо сплати орендної плати за землю державної або комунальної власності з 14 квітня 2014 року до 08 червня 2016 року.

Таким чином Закон України № 1669-VII є спеціальним у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України, що виключає посилання контролюючого органу на відсутність в Податковому Кодексі України до 01.01.2017 року відповідних положень, які звільняють платника податків від обов'язку своєчасної сплати орендної плати за землю за спірний період.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 року у справі № 805/3946/17-а, - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.01.2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 року у справі № 805/3946/17-а, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко