Справа № 814/1971/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1971/17

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря: Сінчі Г.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Каро" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року у справі за позовом Фермерського господарства "Оазис" до Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області, Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне Виробничо-Комерційне підприємство "Каро", ОСОБА_1, про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Фермерське господарство "Оазис" (далі - позивач, ФГ "Оазис") звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом до Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - Врадіївська РДА) та Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - Первомайська РДА), в якому, з урахуванням уточнень (Т. ІІ, а.с. 148-151), просило суд:

- скасувати рішення Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області № 20180136 від 22 березня 2015 року та вчинений на його підставі запис про інше речове право № 9131119 від 19 березня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речового права оренди Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Каро" на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 4,29 га належну ОСОБА_1;

- скасувати запис про інше речове право № 11057170 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речового права оренди Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Каро" на земельну ділянку розміром 4,29 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належну ОСОБА_1 строком до 13 травня 2063 року, вчинений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 24064818 від 01 вересня 2015 року;

- зобов'язати Врадіївську районну державну адміністрацію Миколаївської області зареєструвати речове право Фермерського господарства "Оазис" щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 4,29 га, належної ОСОБА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є орендарем земельної ділянки на підставі договору оренди землі, укладеного з власником земельної ділянки ОСОБА_1, тому державна реєстрація договору оренди, укладеного ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Виробничо-комерційне підприємство "Каро" була здійснена всупереч вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 27 квітня 2018 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Скасовано рішення Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області № 20180136 від 22 березня 2015 року та вчинений на його підставі запис про інше речове право № 9131119 від 19 березня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речового права оренди Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Каро"" на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 4,29 га належну ОСОБА_1;

Скасовано запис про інше речове право № 11057170 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речового права оренди Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Каро" на земельну ділянку розміром 4,29 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належну ОСОБА_1 строком до 13 травня 2063 року, вчинений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 24064818 від 01 вересня 2015 року;

Зобов'язано Врадіївську районну державну адміністрацію Миколаївської області зареєструвати речове право Фермерського господарства "Оазис" щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 4,29 га, належної ОСОБА_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідачі при здійсненні державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених ОСОБА_1 з ФГ "Оазис" не пересвідчилися у відсутності суперечностей між заявленим та вже зареєстрованим обтяженням права на нерухоме майно, не врахували вимоги п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у зв'язку з чим допустили повторну реєстрацію договорів оренди на земельні ділянки, на які раніше було зареєстровано право оренди відповідно до вимог законодавства чинного на момент їх укладання позивачем.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Приватне підприємство "Виробничо-комерційне підприємство "Каро" (далі - ПП "ВКП "Каро") подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги підприємством зазначено, що судом першої інстанції не враховано, що позивач у супереч частині 2 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України змінив підстави та предмет позову.

Також третя особа в апеляційній скарзі посилається на те, що оскільки речові права на земельну ділянку ФГ "Оазис" належним чином зареєстровані не були, то у відповідача були відсутні встановлені законом підстави для відмови у реєстрації прав оренди земельних ділянок за ПП ВКП "Каро", тому відповідачем не було допущено жодних порушень законодавства при прийнятті рішення про проведення державної реєстрації.

ПП "ВКП "Каро" вказує, що задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача зареєструвати речове право ФГ "Оазис" за своєю суттю є втручанням у діяльність органу державної реєстрації прав та їх обтяжень.

В задоволенні позову третя особа просила відмовити.

До Одеського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ФГ "Оазис" на зазначену апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу податкового органу, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 10 травня 2007 року між ФГ "Оазис" та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, за яким ОСОБА_1 передав ФГ "Оазис" в оренду земельну ділянку загальною площею 4,29 га строком на п'ять років. 31 березня 2008 року даний договір був зареєстрований Врадіївським реєстраційним округом МРФ "Центр ДЗК" у Державному реєстрі земель за № 29.

Під час дії зазначеного договору оренди ОСОБА_1 10 січня 2012 року уклав з ФГ "Оазис" додаткову угоду, за якою продовжено строк дії договору оренди землі від 10.05.2007 року на 49 років. Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Врадіївському районі 06.09.2012 року за № 00739.

27 серпня 2015 року ФГ "Оазис" звернулося до Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області із заявою про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки належної ОСОБА_1 відповідно до умов, зазначених у додатковій угоді від 06.09.2012 року до договору № 29 від 31.03.2008 року.

05 вересня 2015 року державним реєстратором було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень з посиланням на те, що заявлене право вже зареєстровано 19.03.2015 року за іншим орендарем - ПП "ВКП "Каро".

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України № 1952-IV) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 868).

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення місцевого адміністративного суду, зазначає наступне.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з & ;». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

В силу вимог п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.7 ч.1 ч.4 суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У Постанові від 04.04.2018 Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок щодо юрисдикції у справі № 817/1048/16 (провадження № 11-202апп18) за позовом ТОВ "Горинь Агро" до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу, у якому товариство просило визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про реєстрацію права оренди на земельні ділянки. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спірні рішення підлягають скасуванню, оскільки приватний нотаріус усупереч вимогам чинного законодавства повторно зареєструвала право оренди на ті ж самі земельні ділянки за іншою юридичною особою під час дії укладених договорів оренди землі з ТОВ "Горинь Агро", які є чинними та в судовому порядку недійсними не визнавалися.

Таким чином, обставини справи є подібними з обставинами справи, що розглядається.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що:

"… з огляду на те, що спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, незважаючи на те, що ФГ "Оазіс" не має на меті висувати вимоги щодо визнання свого права на користування земельними ділянками, однак питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов'язково стане перед судом, який буде вирішувати цей спір.

Скасування рішень приватного нотаріуса з проведення реєстраційних дій за договорами оренди землі, обов'язково будуть впливати на майнові права тієї юридичної особи, щодо якої ці реєстраційні дії буде скасовано.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції.

Зважаючи на наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що зазначена категорія спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів, і вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про закриття провадження в цій справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття рішень)".

Апеляційний суд не знаходить підстав для відступлення від цього правового висновку.

Суд також звертає увагу, що звернувшись з позовом, позивач має на меті захистити своє право користування майном шляхом скасування реєстрації речового права, належного іншій особі - ПП "ВКП "Каро". Позов до суду фактично спрямований на позбавлення цієї юридичної особи речових прав на земельні ділянки. Відтак, саме ПП "ВКП "Каро" повинно бути відповідачем.

У справі, яка розглядається, ПП "ВКП "Каро" має статус третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача. Судом першої інстанції не враховано, що статус сторін та третіх осіб не є тотожним і відрізняється ступенем впливу судового рішення на їх права та інтереси. Рішення суду обов'язково впливає на права та обов'язки сторін одна щодо одної, і лише може (з різним ступенем ймовірності) вплинути на права або інтереси третіх осіб.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що права, які позивач вважає порушеними, порушені не державною реєстрацією, а діями третьої особи, тому без правової оцінки відносин між позивачем та третьою особою спір не може бути вирішено, а майнове право не може бути захищене ефективно.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір, з метою вирішення якого позивач звернувсь до суду, виник з приводу реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Тобто, даний позов спрямований на захист прав у сфері цивільно-правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною 1 статті 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, роз'яснивши позивачеві право на звернення з позовом до суду господарської юрисдикції.

Керуючись ст. 243, 245, 246, 250, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Каро" - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року скасувати.

Провадження по справі за позовом Фермерського господарства "Оазис" до Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області, Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне Виробничо-Комерційне підприємство "Каро", ОСОБА_1, про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду для захисту своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 20 липня 2018 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Шеметенко Л.П.