Справа № 2040/5213/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 р. № 2040/5213/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати дії відповідача щодо перерахунку стажу роботи позивача на посадах прокурорів та слідчих в сторону зменшення, виключення з нього періоду роботи на посаді стажиста на посаді помічника прокурора району з 19.10.1995р. по 17.09.1996р. - та проведення на підставі цього перерахунку пенсії за вислугу років і зменшення розміру вказаної пенсії з 90 % до 88 % від заробітку протиправними; зобовязати відповідача поновити розмір пенсії за вислугу років позивачу у відповідності до ч.1 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 р., з урахуванням стажу роботи на посаді стажиста на посаді помічника (старшого помічника) прокурора Фрунзенського району за період з 19.10.1995 року по 17.09.1996 року як стажу на прокурорській посаді, в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою, провести перерахунок.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем було протиправно звужено його права шляхом зменшення відсотковості заробітку, що враховується при виплаті пенсії в розрізі невключення до спеціального стажу позивача періоду роботи на посаді стажиста помічника (старшого помічника) прокурора Фрунзенського району за період з 19.10.1995 року по 17.09.1996 року, як стажу на прокурорській посаді

Ухвалою суду від 13.07.2018 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на те, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, відповідач діяв в межах законодавства. Вказав, що стаж роботи позивача на посаді стажиста помічника (старшого помічника) прокурора Фрунзенського району за період з 19.10.1995 року по 17.09.1996 року не був зарахований до спеціального стажу, оскільки Законом України "Про прокуратуру" надано роз'яснення поняття «прокурор» та вичерпний перелік посад, які відносяться до поняття «прокурор», а ст. 50-1 Закону №1789 передбачає, що до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст. 56 Закону.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач працює в органах прокуратури з 19 жовтня 1995 року. У липні 2011 року йому була призначена пенсія за вислугу років на посаді прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова у розмірі 88 % від суми місячної заробітної згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії.

В подальшому, постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.09.2016 року по справі № 640/13419/16 -а, з урахуванням ухвали від 01.12.2016 року про виправлення описки, пенсійний орган було зобов'язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на липень 2011 року) з розрахунку 88% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно з довідкою прокуратури Харківської області від 10 серпня 2016 року №18-606 про заробітну плату, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження її максимального розміру та здійснити виплати зазначених коштів.

У лютому 2018 року позивач звернувся до відповідача з приводу з'ясування нарахування та виплати пенсії у відсотковому значенні від заробітної плати, на яке отримав лист від 07.03.2018 року, де вказано, що на момент призначення пенсії стаж ОСОБА_1 був зарахований по 30.06.2011р. та становив 26 років 01 місяць 25 днів, у тому числі на посаді прокурору в період з 18.09.1996р. по 30.06.2011р. - 14 років 9 місяців 14 днів.

Загальний відсоток розрахунку пенсії, визначений відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», становив 88% (80% за 10 років на посаді прокурора + 8 відсотків за 4 роки роботи на посаді прокурора понад необхідних 10 років).

Одночасно позивача повідомлено, що до 20-річного стажу роботи, для визначення права на пенсію за вислугу років, було зараховано період роботи на посаді прокурору в період з 18.09.1996р. по 30.06.2011р. - 14 років 9 місяців 14 днів; період роботи стажистом помічника (старшого помічника) прокурора з 19.10.1995р. по 17.09.1996р. - 0 років 10 місяців 29 днів; період строкової військової служби з 15.06.1988р. по 27.05.1990р. - 1 рік 11 місяців 13 днів; половина строку навчання у Національній юридичній академії України з 01.09.1990р. по 30.05.1995р. - 2 роки 4 місяці 15 днів.

Також, було вказано, що всього стаж роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, на момент призначення пенсії становив 20 років 00 місяців 11 днів, а спеціальний стаж роботи на посадах, згідно із статтею 56 Закону України «Про прокуратуру» (для визначення відсотків при обчисленні пенсії) становить 14 років 9 місяців 14 днів.

Суд зазначає, що відомості про роботу позивача, які включені до загального та спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років підтверджуються трудовою книжкою позивача, копія якої міститься у справі, з якої, у тому числі, вбачається, що 19.10.1995 року його було призначено на посаду стажиста помічника прокурора Фрунзенського району, 01.02.1996 року переведено стажистом старшого помічника прокурора Фрунзенського району, на якій він перебував до 17.09.1996 року.

У зв'язку з тим, що в спеціальний стаж на посадах в органах прокуратури не увійшов період роботи позивача стажистом помічника (старшого помічника) прокурора з 19.10.1995р. по 17.09.1996р. - 0 років 10 місяців 29 днів, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, оскільки вказав, що має право на зазначене, що впливає на розмір пенсії, яка, у такому разі, повинна становити не 88%, а 90% від заробітної плати.

Вирішуючи вказаний спір суд зазначає наступне.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII (надалі - Закон, у редакції, що діяла на час призначення пенсії), передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Крім того, вказаною нормою також передбачено, що до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

До поняття "Прокурор" у розумінні ст. 56 Закону та ст. 32 КПК України, які були чинні на час призначення позивачу пенсії, віднесено Генерального прокурора України та його заступників, підпорядкованих прокурорів та їх заступників, старших помічників і помічників прокурора, начальників управлінь і відділів, їх заступників, старших прокурорів і прокурорів управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Частиною 1 ст. 46 Закону унормовано, що прокурорами і слідчими можуть призначатися громадяни України, які мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові і моральні якості. Особи, які не мають досвіду практичної роботи за спеціальністю, проходять в органах прокуратури стажування строком до одного року. Порядок стажування визначається Генеральним прокурором України.

Порядок проходження стажування у органах прокуратури визначено Наказом Генеральної прокуратури України від 19 травня 1992 р. №21 «Положення про атестування прокурорсько-слідчих працівників прокуратури України» ( яке було чинне та в редакції, станом на час з 19.10.1995 р. по 17.09.1996 р.), у п.9 якого говориться, що відповідно до ст. 46 Закону України "Про прокуратуру" особи, які закінчили вищі юридичні учбові заклади і не мають досвіду практичної роботи за фахом, проходять стажування в міських, районних та прирівняних до них прокуратурах строком до одного року. Вони призначаються на посади: слідчий-стажист або помічник прокурора-стажист.

Пункт 11 визначає, що час стажування включається до трудового стажу, який дає право на одержання процентної надбавки за вислугу років і додаткової відпустки.

Пунктом 19 встановлено, що молоді спеціалісти під час стажування користуються правами і пільгами, встановленими для слідчих і помічників прокурорів міських, районних та прирівняних до них прокуратур. Процесуальні та інші документи вони підписують як виконуючі обов'язки слідчого або помічника прокурора. Службові посвідчення їм видаються відповідно зі ст. 55 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, суд зазначає, що, що позивач, працюючи на посаді стажиста помічника (старшого помічника) прокурора Фрунзенського району з 19.10.1995 року по 17.09.1996 року, фактично виконував його обов'язки в межах завдань та функцій, що встановлені Законом України «Про прокуратуру».

Пунктом 3.2. Рекомендацій Вищого Адміністративного суду України від 23.08.2007 р. №07.2-10/1 «Про деякі питання практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям осіб публічної служби та науковим (науково-педагогічним) працівникам», приписано, що період роботи на посаді стажиста помічника прокурора та половина строку навчання у вищому навчальному закладі (стаціонарна форма), після навчання в якому особа отримала вищу юридичну освіту за спеціальністю "правознавство" підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України "Про прокуратуру".

За таких обставин, період роботи позивача на посаді стажиста помічника (старшого помічника) прокурора Фрунзенського району з 19.10.1995 року по 17.09.1996 року- 0 років 10 місяців 29 днів, підлягає включенню до спеціального стажу, а саме, стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури.

Зазначене, у свою чергу, підсумовуючи його спеціальний стаж на посаді прокурору в період з 18.09.1996р. по 30.06.2011р. - 14 років 9 місяців 14 днів., з якого обраховано розмір пенсії 88%, свідчить про те, що позивач повинен отримувати пенсію, виходячи з 90% від суми місячного (чинного) заробітку, що передбачено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, повязані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо ( рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій ).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави повязана з ризиком для життя і здоровя, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Суд вказує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Згідно ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій;4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії;5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень;6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Розглядом справи встановлено та матеріалами справи підтверджено право позивача на включення до спеціального стажу періоду його роботи на посаді стажиста помічника (старшого помічника) прокурора Фрунзенського району з 19.10.1995 року по 17.09.1996 року - 0 років 10 місяців 29 днів, що у свою чергу, дає позивачеві право на отримання пенсії, виходячи з 90% від суми місячного (чинного) заробітку, що передбачено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII.

У свою чергу, у позові позивач помилково зазначає, що відповідачем було виключено вказаний стаж зі спеціального, оскільки такий, навпаки, не було включено, що свідчить, водночас, про те, що фактично припинення виплати пенсії 90% від суми місячного (чинного) заробітку не відбулось.

За таких обставин, позовні вимоги у заявленому вигляді не підлягають задоволенню, проте, з метою повного захисту прав позивача, суд виходить за межі позовних вимог та задовольняє позов шляхом зобов'язання відповідача включити до спеціального стажу позивача - стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури , періоду його роботи на посаді стажиста помічника (старшого помічника) прокурора Фрунзенського району з 19.10.1995 року по 17.09.1996 року- 0 років 10 місяців 29 днів; здійснити перерахунок пенсії, виходячи з 90% від суми місячного (чинного) заробітку, що передбачено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, яку виплачувати після проведеного перерахунку у зазначеному розмірі.

Задовольняючи позов у наведений спосіб, суд дотримується гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Розподіл судових витрать здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 61024, м. Харків, Пушкінський в'їзд 10, кв.10, ІПН НОМЕР_1) до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61022, м. Харків, пл. Свободи,5, Держпром, 2 під., 3 пов., ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова включити до спеціального стажу ОСОБА_1 - стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури , період його роботи на посаді стажиста помічника (старшого помічника) прокурора Фрунзенського району з 19.10.1995 року по 17.09.1996 року - 0 років 10 місяців 29 днів.

Зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, виходячи з 90% від суми місячного (чинного) заробітку, що передбачено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, яку виплачувати після проведеного перерахунку у зазначеному розмірі.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61022, м. Харків, пл. Свободи,5, Держпром, 2 під., 3 пов., ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 61024, м. Харків, Пушкінський в'їзд 10, кв.10, ІПН НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 704,80 грн. ( сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16 серпня 2018 року.

Суддя Заічко О.В.