Справа № 591/245/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 серпня 2018 року

Київ

справа №591/245/17

адміністративне провадження №К/9901/57834/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс"

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс"

до Виконавчого комітету Сумської міської ради

треті особи Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-маркет", Публічне акціонерне товариство "Сумбуд "

про визнання незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга, що подана до Верховного Суду 24 липня 2018 року, не відповідає вимогам пункту 1 частини п'ятої статті 332 КАС України і підлягає поверненню, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з частинами першою, третьою статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно з частиною першою статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

При цьому, згідно з пунктом 2 частини першої статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з підпунктом 19 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

Частинами третьою і четвертою статті 131-2 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України представництво іншої особи у Верховному Суді відповідно до статті 131-2 цієї Конституції з 1 січня 2017 року здійснюється виключно адвокатами.

У відповідності до частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, остання підписана ОСОБА_2

На підтвердження своїх повноважень до касаційної скарги останнім додано копію довіреності від 23 квітня 2015 року б/н, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю "Сенс".

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, відповідно до якого було викладено в новій редакції Кодекс адміністративного судочинства України.

Як вбачається з довіреності на ім'я ОСОБА_2 остання датована 23 квітня 2015 року, тобто до набрання чинності вищевказаним законом, і більш ніж за три роки до дати подачі касаційної скарги, що робить неможливим встановлення судом касаційної інстанції дійсних намірів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" щодо надання повноважень ОСОБА_2 на представництво його інтересів у судах, у тому числі у Верховному Суді, який розпочав свою діяльність з 15 грудня 2017 року.

Згідно з вимогами пункту 1 частини п'ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

З урахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку, що касаційна скарга підписана представником скаржника за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва та на підтвердження статусу адвоката у зв'язку з чим підлягає поверненню.

З цього питання, неодноразово висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначила, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Керуючись статтями 59, 169, 248, 328, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" до Виконавчого комітету Сумської міської ради треті особи Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-маркет", Публічне акціонерне товариство "Сумбуд " про визнання незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

2. Повернути скаржнику касаційну скаргу.

3. Надіслати учасникам справи копію ухвали про повернення касаційної скарги.

4. Роз'яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення до Верховного Суду.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

6. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.О. Берназюк