Справа № 805/4610/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 р. Справа№805/4610/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 у червні 2018 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Торецького обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області в якому просить:

визнати бездіяльність Торецького обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області протиправною, яка полягає у невиплаті пенсії ОСОБА_1 з квітня 2018 року;

зобовязати Торецьке обєднане управління пенсійного фонду України Донецької області поновити пенсійні виплати ОСОБА_1 за місцем її реєстрації з квітня 2018 року та продовжувати виплачувати щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач, здійснивши перереєстрацію місця проживання з тимчасово неконтрольованої території на контрольовану, звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії у звязку зі зміною місця проживання, втім з 01.04.2018 року року пенсію не отримував.

В наслідок звернення до відповідача з приводу не виплати пенсії, останнім розяснено, що ОСОБА_1 повинна звернутися до управління з відповідною заявою, довідкою департаменту соціального захисту населення про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або листом про відмову у видачі довідки та реквізитами рахунку в «Ошадбанку».

Посилаючись на положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування тощо, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про зобовязання вчинити певні дії, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 10.07.2018 року.

10.07.2018 року через канцелярію суду було надано відзив Торецького обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області, вмотивований тим, що позивач, в розумінні закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб є внутрішньо переміщеною особою не зважаючи на зміну місця реєстрації. На підставі зазначеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

10.07.2018 року розгляд справи відкладено до 14.08.2018 року.

14.08.2018 року відкладено розгляд справи до 20.08.2018 року.

Ухвалою від 20.08.2018 року замінено відповідача на належного.

Позивач та представник відповідача до судового засідання не зявились, клопотань про відкладення розгляду справи через канцелярію суду не надали.

Частиною 9 ст.205 КАС України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, який, в наслідок зміни адреси реєстрації (маючи адресу реєстрації на неконтрольованій території, позивач перереєструвався у м. Торецьк) та звернувся до установи ПФУ з приводу отримання пенсії, що не заперечується сторонами по справі.

Відповідач, у відповідь на звернення позивача, листом від 17.05.2018 року № ВЕ-8050536 повідомив, що для поновлення виплати пенсії та визначення статусу громадянина, які раніше проживали на території непідконтрольній українській владі, але на даний час зареєструвалися для постійного місця проживання на території, необхідно надати до управління довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, або про відмову в реєстрації внутрішньо переміщеної особи, яка винесена управлінням соціального захисту населення та реквізитами рахунку в «Ошадбанку».

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Згідно статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону № 1058-ІV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положення Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, а також на порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 суд не приймає до уваги, з огляду на те, що вказані постанови не є законом, а є підзаконними нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу, що значно звужує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем, а тому право позивача на отримання пенсії було безпідставно порушено. Отже, зазначені відповідачем підстави не є належними для припинення пенсійних виплат в розумінні статті 49 Закону № 1058.

При таких обставинах суд, виходячи з пріоритетності норм, застосовує вимоги ст.49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та не приймає до уваги доводи відповідача щодо необхідності застосування норм постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку щодо визнання бездіяльності Торецького обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області протиправною, яка полягає у невиплаті пенсії ОСОБА_1 з квітня 2018 року протиправною та зобовязання Торецького обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області поновити пенсійні виплати ОСОБА_1 за місцем її реєстрації з квітня 2018 року. Також суд зазначає, що спірні відносини можуть бути розглянуті судом лише за фактом свої наявності, а позовні вимоги, заявлені на майбутнє - задоволенню не підлягають, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача продовжувати виплати щомісячно.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (із змінами від 22.03.2017 р.), виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України; призначені починаючи з 1 травня 2016 р. внутрішньо переміщеним особам соціальні виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, виплачуються через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України; починаючи з 1 липня 2016 р. виплата соціальних виплат за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України.

За таких обставин, так як позивач не є тимчасово переміщеною особою, на нього не розповсюджується дія Постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 704, 80 грн., та якій підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 241-246, 250-251, 255, 257-263, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: 85207, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Торецького обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області , юридична адреса: Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22 про зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Торецького обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) пенсії з квітня 2018 року.

Зобовязати Торецьке обєднане управління пенсійного фонду України Донецької області поновити пенсійні виплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) за місцем її реєстрації з квітня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Торецького обєднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22) (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: 85207, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві гривні) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Стойка В.В.