Справа № 806/3632/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/3632/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря Семенець К.О.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "13" березня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів №1210 від 16.11.2017 та №341 о/с від 16.11.2017, поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 3300000 грн , -

суддя в 1-й інстанції - Капинос О.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту рішення - 23 березня 2018,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо його звільнення.

- визнати протиправними та скасувати накази Департаменту захисту економіки Національної поліції України №1210 від 16.11.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та від 16.11.2017 №341 о/с "По особовому складу".

- поновити його на посаді оперуповноваженого Управління захисту економіки в Житомирській області та стягнути кошти в розмірі середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

- стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України 3300000 грн. моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що 17.11.2017 в приміщенні Корольовського районного суду м.Житомира, працівниками поліції оголошено наказ відповідача №1210 від 16.11.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та витяг з наказу від 16.11.2017 №341 о/с "По особовому складу" про його звільнення з посади оперуповноваженого управління захисту економіки в Житомирській області. Зазначені накази вважає незаконними, оскільки він жодним чином не повідомлявся ні про існування наказу про поновлення його на службі, ні про виконання судового рішення. З наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 11.08.2017 №256 о/с про поновлення на посаді був ознайомлений 16.11.2017 під час проведення слідчих дій правоохоронцями шляхом зачитування. Доводи відповідача в оскаржуваному наказі про те, що його повідомляли про поновлення на посаді в телефонному режимі з посиланням на акти, вважає безпідставними, а акти сфальсифікованими. Також, зазначив, що відповідачем протизаконно було застосовано до нього Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, оскільки такий визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а не поліцейських.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13.03.2018 в задоволенні позову ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул.Академіка Богомольця,10, м.Київ, 01601, ідентифікаційний код 40111732) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів №1210 від 16.11.2017 та №341 о/с від 16.11.2017, поновлення на посаді, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 3300000 грн., відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. В апеляційній скарзі зазначив, що його не повідомляли в телефонному режимі 19.08.2017 та 21.08.2017 про поновлення його на посаді. Виконавчий лист ним до виконання не пред'являвся. Також, вказав, що відповідачем протизаконно було застосовано до нього Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, оскільки такий визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а не поліцейських. Разом із тим в наказі про звільнення відповідач посилається на інший акт, який перебував в стадії проекту.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що при вирішені справи суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що наказом голови Національної поліції України від 11.11.2015 № 178 о/с ОСОБА_2, як такого що прибув з Міністерства внутрішніх справ в порядку переатестування, призначено оперуповноваженим Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, присвоївши спеціальне звання "майор поліції".

Наказом т.в.о начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 23.03.2017 № 115 о/с ОСОБА_2 був звільнений зі служби в поліції за п.4 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Не погодившись із наказом Головного управління Національної поліції України №115 о/с, позивач звернувся до суду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі № 806/1155/17 наказ Головного управління Національної поліції України №115 о/с від 23.03.2017 скасовано та ОСОБА_2 поновлений на посаді оперуповноваженого захисту економіки в Житомирській області з 23.03.2017. Постанова в частині поновлення позивача на посаді допущена до негайного виконання (т. 1 а.с. 22-26) .

На виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі № 806/1155/17 наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 11.08.2017 № 256 о/с скасовано пункт наказу ДЗЕ від 23.03.2017 №115 о/с щодо звільнення майора поліції ОСОБА_2 з 23 березня 2017 року зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" і поновлено його на службі в поліції та на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Житомирській області з 24 березня 2017 року (т. 1 а.с.66).

15.11.2017 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли матеріали про те, що працівниками Управління захисту економіки в Житомирській області встановлено факти невиходу на службу без поважних причин з 11.08.2017 майора поліції ОСОБА_2, з проханням по даному факту провести службове розслідування (т.1 а.с.92-132).

Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 16.11.2017 № 1209 призначено службове розслідування за вказаним вище фактом, за результатами якого складено висновок від 16.11.2017 (т. 1 а.с.133, 145-150).

За наслідками проведеного службового розслідування, прийнято рішення за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в невиході на службу без поважних причин з 11 серпня 2017 року по час складення висновку (16.11.2017), за порушення вимог пункту 1 частини першої статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 4 статті 40 КЗпП України, оперуповноваженого УЗЕ майора поліції ОСОБА_2 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту захисту економіки НПУ від 16.11.2017 № 1210 ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. (т. 1 а.с.151)

16.11.2017, наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України №341 о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_2 звільнено з 17.11.2017 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Підстава: наказ ДЗЕ від 16.11.2017 №1210 (т. 1 а.с.152).

Вважаючи дії відповідача щодо звільнення та спірні накази протиправними, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив. При цьому суд встановив, що ОСОБА_2 неналежно поставився до дотримання вимог службової дисципліни, проігнорував вимоги ст.ст. 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", що виразилося грубому порушенні службової дисципліни, а саме невиході тривалий час на службу без поважних причин. Тобто, своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, за що передбачена дисциплінарна відповідальність.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 №3460-IV.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 60 Закону України "Про Національну поліцію", проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі частинами першою, другою статті 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Статтею 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського, пунктом 6 частини 1 вказаної статті передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В той же час, пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не затверджено, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 р. № 3460-IV, який не втратив чинність і продовжує діяти як станом на момент поновлення позивача на службі, так і на момент накладення дисциплінарного стягнення.

Відтак, доводи позивач в цій частині є безпідставними.

Згідно зі частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, дотримуватись норм професійної та службової етики, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Тобто, дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України зобов'язує кожного поліцейського дотримуватись службової дисципліни, що має базуватись на високій свідомості та зобов'язує поліцейського дотримуватись законодавства, неухильно виконувати вимоги, додержуватися норм професійної та службової етики, правил внутрішнього розпорядку, стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно зі частиною 7 статтею 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Як вбачається з наведених норм, притягнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справі України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Статтею 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" встановлено порядок накладення дисциплінарного стягнення.

Так, відповідно до положень зазначеної статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Щодо проведення дисциплінарною комісією службового розслідування колегія суддів зазначає наступне.

Встановлено, що 16.11.2017 Департаментом захисту економіки Національної поліції винесено наказ №1209 про призначення та проведення службового розслідування за фактом невиходу на службу без поважних причин з 11.08.2017 майора поліції ОСОБА_2.

Підставою для проведення такого розслідування стала інформація УЗЕ від 13.11.2017 № 7260/39/105/01- 2017 про невихід на роботу майора поліції ОСОБА_2, якого наказом Департаменту від 11.08.2017 № 256 о/с поновлено на службі в поліції, без поважних причин з 11.08.2017 по час написання листа.

Службовим розслідуванням встановлено, що на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі № 806/1155/17 наказом Департаменту від 11.08.2017 № 256 о/с ОСОБА_2 поновлено на службі в поліції з 24 березня 2017 року.

19.08.2017 працівниками УЗЕ в телефонному режимі ОСОБА_2 було повідомлено про наказ, яким його поновлено на посаді, на що останній відповів, що приступить до роботи 21.08.2017.

Водночас, листом УЗЕ від 19.08.2017 № 5105/39/205/01-2017 на адресу проживання ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_2, було направлено повідомлення про поновлення на службі наказом Департаменту від 11.08.2017 № 256 о/с з 24 березня 2017 року.

21.08.2017 працівники УЗЕ повторно зателефонували ОСОБА_2 та в телефонній бесіді останній повідомив, що перебуває за межами м. Житомира і до роботи приступить лише після письмового ознайомлення з наказом про поновлення та попросив направити наказ на його адресу проживання за адресою: АДРЕСА_2, прибути до управління або зустрітися за його межами для ознайомлення з наказом відмовився. Після останньої розмови 21.08.2017 на неодноразові телефонні дзвінки ОСОБА_2 більше не відповідав.

14.09.2017 працівниками УЗЕ було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_3. Встановлено, що за вказаною адресою проживають батьки ОСОБА_2, які пояснили, що син разом з ними не проживає та не зареєстрований. Зі слів сина, він проживає по АДРЕСА_2.

З метою встановлення місцезнаходження та ознайомлення з наказом Департаменту від 11.08.2017 № 256 о/с щодо поновлення на службі ОСОБА_2 15.09.2017 відвідано місце проживання останнього, а саме: кв. АДРЕСА_2. Встановлено, що за вказаною адресою проживає колишня дружина ОСОБА_2, громадянка ОСОБА_3, яка пояснила, що ОСОБА_2 разом із нею не проживає та не зареєстрований.

01.11.2017 працівниками УЗЕ було здійснено виїзд до Корольовського районного суду м. Житомира, де у залі судового засідання відбулося слухання справи за фактом складання адміністративних протоколів відповідно до частини другої статті 122 та статті 122-2 КУпАП стосовно ОСОБА_2 Однак в судовому засіданні ОСОБА_2 не з'явився.

За результатами запитів від 13.11.2017 направлених УЗЕ до закладів охорони здоров'я м.Житомира щодо перебування у відповідних закладах на лікуванні (амбулаторному чи стаціонарному) з 19.08.2017 по дату направлення запитів (13.11.2017) майора поліції ОСОБА_2, ), зокрема від КУ ЦМЛ №2, КУ ЦМЛ №1, ДУ ТМО МВС України в Житомирській області отримано відповіді про те, що ОСОБА_2 на лікуванні в цих установах з 19.08.2017 не перебував .

Водночас було встановлено, що ОСОБА_2 оголошено у розшук.

Відтак службовим розслідуванням встановлено, що знаючи про поновлення його на роботі, з 19.08.2017 та станом на 16.11.2017 майор поліції ОСОБА_2 до виконання службових обов'язків не приступив, на робочому місці відсутній, фактичне місце перебування останнього невідоме.

За результатами службового розслідування складено висновок від 16.11.2017, відповідно до якого прийнято рішення за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в невиході на службу без поважних причин з 11 серпня 2017 року по час складення висновку (16.11.2017), за порушення вимог пункту 1 частини першої статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 4 статті 40 КЗпП, оперуповноваженого УЗЕ майора поліції ОСОБА_2 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дисциплінарною комісією в межах наданих їй повноважень та з дотриманням вимог закону було проведено службове розслідування, та відповідно за наслідками проведеного розслідування надано висновок.

Щодо доводів про неповідомлення позивача про його поновлення на службі в поліції судова колегія зазначає наступне.

Так, ознайомлення позивача з наказом Департаменту від 11.08.2017 № 256 о/с про поновлення його на службі під підпис та надання йому витягу з цього наказу було здійснено лише 16.11.2017 в службовому кабінеті № 14 прокуратури Житомирської області, куди його було доставлено після затримання.

Разом із тим, з наявного у матеріалах справи акту від 19.08.2017 № 5104/39-201 про ознайомлення майора поліції ОСОБА_2 з наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 11.08.2017 № 256 о/с "Про поновлення на службі в поліції та на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України" вбачається, що 19 серпня 2017 року в кабінеті 119 Управління захисту економіки в Житомирській області начальником сектору забезпечення діяльності цього управління майором поліції Палачовою Т.Ю. в присутності заступника начальника цього управління Орищенка Л.В. і провідного спеціаліста сектору забезпечення діяльності того ж управління Татаринської О.В. в телефонному режимі на гучному зв'язку було ознайомлено майора поліції ОСОБА_2 з наказом Департаменту захисту економіки від 11.08.2017 № 256 о/с (т. 1 а.с.95).

Також, на адресу проживання ОСОБА_2, а саме: АДРЕСА_2, було направлено повідомлення про поновлення на службі наказом Департаменту від 11.08.2017 № 256 о/с з 24 березня 2017 року (т. 1 а.с.67).

Крім того, працівниками Управління захисту економіки в Житомирській області вживалися й інші заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 для ознайомлення його з наказом Департаменту від 11.08.2017 № 256 о/с про поновлення його на службі.

При цьому слід зазначити, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного на дату ухвалення рішення судом першої інстанції у справі № 806/1155/17) негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Вищезазначене вказано також і в постанові Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі № 806/1155/17. Так, постановлено, зокрема, допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого Управління захисту економіки в Житомирській області.

Встановлено, що позивач брав участь у розгляді справи та оголошенні судового рішення. Позивачем не спростовано своєї присутності в залі судового засідання при проголошення вступної та резолютивної частини постанови, якою, в тому числі було проголошено про негайне виконання постанови в частині поновлення його на службі в поліції.

Відтак, посилання позивача на те, що постанова суду про його поновлення була оскаржена в апеляційному порядку, а тому він вважав, що рішення суду не виконане є безпідставним.

При цьому слід зазначити, що оскільки ОСОБА_2 звертався до суду з позовом про скасування наказу про його звільнення у справі №806/1155/17, тобто був ініціатором даного судового процесу, а отже мав цікавитися ходом виконання рішення у справі, оскільки кожна із сторін має як права так і обов'язки. При цьому, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав свій обов'язок щодо виконання судового рішення та поновив позивача на службі в поліції. Однак, у відповідача відсутній обов'язок розшукувати працівника та примушувати його працювати.

Зокрема, як наголошує в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Крім того, згідно із частиною третьою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (чинного на дату ухвалення рішення суду апеляційної інстанції у справі № 806/1155/17) у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі № 806/1155/17 набрала чинності 02.11.2017 та підлягала виконанню.

Виконання судового рішення є завершальною стадією судового процесу. При цьому порядок виконання судового рішення, зокрема, в добровільному чи примусовому порядку, не впливає на коло визначених в чинному законодавстві прав і обов'язків сторін даного процесу. А тому, посилання позивача на те, що ним не пред'являвся до виконання виконавчий лист у справі № 806/1155/17, не заслуговує на увагу.

Однак, навіть після набрання чинності рішенням суду з 02.11.2017 про поновлення на службі ОСОБА_2 так і не приступив до виконання службових обов'язків.

Про невихід позивача на службу в поліцію у спірний період свідчать також наявні у матеріалах справи акти про відсутність на роботі без поважних причин майора поліції ОСОБА_2, оперуповноваженого УЗЕ в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України за підписом начальника УЗЕ в Житомирській області полковника поліції Лазаренка Д.Б. заступників начальника та начальника сектору УЗЕ майора поліції Палачової Т.Ю, складених у період з 28.08.2017 по 13.11.2017 (т.1 а.с. 96-132).

Зазначене узгоджується та підтверджується висновком дисциплінарної комісії.

Факт невиходу на роботу не оспорюється і самим позивачем у справі

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що хоча ознайомлення під підпис ОСОБА_2 з наказом Департаменту від 11.08.2017 № 256 о/с про поновлення його на службі відбулося 16.11.2017, однак це не спростовує фактів про повідомлення позивача про видачу Департаментом наказу про його поновлення на службі в телефонному режимі 19 та 21 серпня 2017, та його обізнаність про негайне поновлення на службі відповідно до резолютивної частини постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі № 806/1155/17.

Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини підтверджують висновок службового розслідування про вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, що виразився у невиході на службу без поважних причин з 11.08.2017 по 16.11.2017, чим порушено вимоги пункту 1 частини першої статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 4 статті 40 КЗпП та Дисциплінарний статут.

А отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів позивача, що йому не було відомо про поновлення на службі.

Згідно з положеннями Дисциплінарного статуту перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що на пропозицію ст.інспектора СЗД УЗЕ в Житомирській області капітана поліції Гальчука Р.С. надати письмові пояснення у ОСОБА_2, останній відмовився, з посиланням на погіршення самопочуття, що підтверджується його особистим підписом на бланку пояснень (т.1 а.с.144).

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем відповідно до вимог статті 14 Дисциплінарного статуту при призначенні виду дисциплінарного стягнення ОСОБА_2 було враховано, що він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності (12 разів) за неналежне виконання службових обов'язків, звільнявся з посади за систематичне порушення службової дисципліни; відносно нього було складено адміністративні протоколи за частиною другою статті 122 та статтею 122-2 КУпАП; порушення м пункту 1 частини першої статті 18, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту, а також не дотримання позивачем службової дисципліни; порушення позивачем пункту 4 статті 40 КЗпП.

Суд першої інстанції також дійшов правильного висновку, що грубе порушення позивачем службової дисципліни, не виконання вимог Закону України "Про Національну поліцію" в частині неухильного дотримання Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, є проступком несумісним з перебуванням на службі в поліції.

Відтак, дії відповідача стосовно звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції відповідають вимогам чинного законодавства та є правомірним, а накази Департаменту захисту економіки Національної поліції України №1210 від 16.11.2017 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" та від 16.11.2017 №341 о/с "По особовому складу" законними.

При цьому суд першої інстанції правомірно застосував принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень та послався на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на рішення по справі "Суомінен проти Фінляндії" , "Серявін та інші проти України", "Гірвісаарі проти Фінляндії".

Відповідач як суб'єкт владних повноважень, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України довів правомірність прийнятих ним рішень.

Відповідно до 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Судове рішення прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "13" березня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "20" серпня 2018 р.