Справа № 569/4287/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

21 серпня 2018 року

справа №569/4287/17

адміністративне провадження №К/9901/45607/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І .Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2017 року у складі судді Кучини Н.Г. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у складі колегії суддів Іваненко Т.В., Кузьменко Л.В., Франовської К.С. у справі №569/4287/17 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач у справі) звернулася до суду з позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби (далі - митний орган, відповідач у справі), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0665/20400/16 від 05 січня 2017 року, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 150 470,91 грн.

Позов мотивований тим, що митне оформлення автомобіля здійснене на підставі свідоцтва про реєстрацію, згідно якого датою першої реєстрації автомобілю є 27 грудня 2010 року. Оскільки інших документів та відомостей про дату реєстрації транспортного засобу у своєму розпорядженні не має, вважає, що заявивши при митному оформленні відомості із товаросупровідних документів (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), не вчинила інкримінованого їй правопорушення.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил №0665/20400/16 від 05 січня 2017 року, провадження в справі про адміністративне провопорушення щодо ОСОБА_1 за статтею 485 Митного Кодексу закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції виходили з того, що у діях позивача відсутній умисел, а отже і склад правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

У серпні 2017 року митним органом подана касаційна скарга на судові рішення судів першої та апеляційної інстанції, 7 серпня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України (суддя Мороз Л.Л.) відкрито касаційне провадження, витребувано справу №569/4287/17 з суду першої інстанції.

23 березня 2018 року справу №569/4287/17 передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).

Відповідач у поданій касаційній скарзі із посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема статей 257, 264, 266, 485, 530, 531 Митного кодексу України просить скасувати судові рішення цих судів та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач підтримує рішення судів попередніх інстанцій, із доводами скарги не погоджується.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент ухвалення судових рішень) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.

Зазначеним вимогам закону судові рішення судів попередніх інстанцій не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили наступне.

11 листопада 2015 року позивачем з метою митного оформлення транспортного засобу марки «FORD», модель «TRANSIT», 2010 року виготовлення, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 до митного органу подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № 204050001/2015/020311, в якій заявлено код товару згідно УКТ ЗЕД, та у відповідності до Закону від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», сплачено акцизний податок в розмірі фіксованої ставки 0,02 Євро за 1 см3, в сумі 1071,73 грн, тобто, як за транспортний засіб що використовувався до 5 років.

Разом з декларацією позивачем подано пакет документів: зовнішньоекономічний контракт №11/15 від 06 липня 2015 року; комерційний інвойс №26826-РСІ/VTS від 10 листопада 2015 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 03 листопада 2015 року; акт фізичного огляду товарів б/н від 11 листопада 2015 року; сертифікат відповідності UА1.193.0092030-15 від 11 листопада 2015 року; міжнародна автомобільна накладна (СМR) від 10 листопада 2015 року.

В ході проведення перевірки законності ввезення на митну територію України вищевказаного транспортного засобу згідно інформації, наданої на запит митного органу офіційним дилером «Ford Motor Co» в Рівненській області - Приватним підприємством «Віннер Форд Рівне», встановлено, що вказаний автомобіль виготовлено 27 квітня 2010 року, а датою початку гарантії (продажу вказаного автомобіля першому власнику) зазначено дату 27 травня 2010 року.

Листом Державної фіскальної служби України від 05 липня 2016 року №22795/7/99-99-20-03-17 до митного органу скеровано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки автентичності документів поданих до митного оформлення вказаного транспортного засобу, в якому зазначено, що вище зазначений транспортний засіб 27 травня 2010 року зареєстрований як новий транспортний засіб.

Згідно службової записки структурного підрозділу митного органу від 17 листопада 2016 року №1968/17-70-20вн встановлено, що різниця між сплаченими митними платежами за митною декларацією ІМ40ДЕ №204050001/2015/020311 від 11 листопада 2015 року та розрахованими митними платежами із врахуванням інформації митних органів Федеративної Республіки Німеччина становить 50 156,97 гривень (акциз в сумі 41797,47 грн, податок на додану вартість в сумі 8359,5 грн).

05 січня 2017 року постановою посадової особи митного органу визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 150 470,91 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили винятково з відсутності в діях позивача умислу на вчинення інкримінованого їй правопорушення. При цьому такого висновку суди дійшли на підставі того, що позивач, визначаючи період використання спірного транспортного засобу, виходила із дати його першої реєстрації (27 жовтня 2010 року), яка зазначена в свідоцтві про його реєстрацію НОМЕР_2 від 03 листопада 2015 року, інших відомостей позивач не мала.

В свою чергу, митний орган дані свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не врахував, а зробив свої висновки про дату першої реєстрації транспортного засобу і виніс спірне рішення на основі інформації, отриманої на його запити до податкових органів Федеративної Республіки Німеччини та до офіційного дилера «Ford Motor Co» в Рівненській області.

Судами попередніх інстанцій зроблені посилання на запит митного органу до офіційного дилера «Ford Motor Co» в Рівненській області Приватного підприємства «Віннер Форд Рівне» від 12 листопада 2015 року №3612/46/17-70-26-03, зроблений в процесі митного контролю, а також на факт отримання відповіді від цього офіційного дилера та на лист Державної фіскальної служби України №22795/7/99-99-20-03-17 від 05 липня 2016 року з інформацією щодо дати реєстрації спірного транспортного засобу.

При цьому, в матеріалах справи зазначені документи, а також службова записка структурного підрозділу митного органу від 17 листопада 2016 року №1968/17-70-20вн - відсутні, відтак незрозуміло, як суди могли оцінювати та посилатись на документи, яких бракує у справі.

Суд оцінює критично висновки судів попередніх інстанцій щодо протиправності спірної постанови з огляду на те, що цими судами не витребувано та не досліджено документи, на основі яких митниця прийняла спірне рішення. Таким чином, Суд не має змоги перевірити, чи відповідає спірне рішення митного органу вимогам частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент здійснення спірних правовідносин).

Крім того, судами попередніх інстанцій не надано оцінку свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 03 листопада 2015 року (копія наявна в матеріалах справи без перекладу), відомості з якого були використані позивачем під час декларування спірного транспортного засобу, та не зроблено обґрунтованих висновків щодо прийняття чи неприйняття доводів позивача та доводів митного органу з питання, що є спірним у цій справі, а саме щодо дати першої реєстрації спірного транспортного засобу.

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи в судах попередніх інстанцій), суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановивши фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі №569/4287/17 скасувати.

Адміністративну справу №569/4287/17 направити на новий розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер