Справа № 0440/5910/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20 серпня 2018 року Справа № 0440/5910/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Жукової Є.О.
розглянувши у письмовому провадженні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій щодо відмови протиправними; скасування рішення від 02.12.1994 року за №320/94 ВР; зобов'язання вчинити певні дії, -
03.08.2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якій позивач просив визнати протиправними дії Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області щодо відмови зняття реєстраційного номера платників податків з інших, а не релігійних переконань. Згідно ч.2 ст.1 ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР, які через релігійні та інші переконання відмовляються від ІНН; скасувати рішення Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області, стосовно зняття ІНН лише з релігійних, а не з інших обставин відповідно до ч.2 ст. 1 ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР, які через релігійні та інші переконання відмовляється від ІНН, відносно громадянина ОСОБА_1; зобов'язати Криворізьку північну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області: зняти реєстраційний номер платника податків з громадянина ОСОБА_1, відповідно до ч.2 ст. 1 ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР, які через свої релігійні та інші переконання відмовляється від ІНН - саме з інших, а не релігійних переконань; виключити громадянина ОСОБА_1 з реєстру фізичних осіб-платників податків і включити до реєстру громадян відповідно до ст.70 розділу II Податкового кодексу України; заборонити Криворізькій північній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області: використовувати замість знятого ІНН, серію та номер паспорта - ОСОБА_1, у зв'язку з тим що згідно ст. 70 розділу II Податкового кодексу
України дані паспорта (номер та серія) використовуються для ідентифікації фізичних осіб, які саме через релігійні переконання відмовились від ІНН; заборонити присвоєння громадянину України - ОСОБА_1 для ідентифікації особи будь-яких цифрових та літерних позначень, у зв'язку з роз'ясненням Нюрнберзького Трибуналу 1945-1946 років, в якому зазначено, що будь-яке присвоєння номерів людям є визнання людини в'язнем концтабору, і є злочином проти людства; подати до суду звіт від Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про повне виконання судового рішення протягом місячного строку з моменту набрання судовим рішенням законної сили.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 р. було відкрито провадження в адміністративній справі №0440/5910/18 за позовом ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій щодо відмови протиправними; скасування рішення від 02.12.1994 року за №320/94 ВР; зобов'язання вчинити певсні дії. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
05.02.2018 року позивачем - ОСОБА_1 було подано заяву до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області від 05.02.2018 р. з проханням зняти реєстраційний номер платника податків з інших, а не релігійних підстав.
В обґрунтування позовних вимог - ОСОБА_1 зазначає, що 07.02.2018 року останнім було отримано відповідь з Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області з відмовою та роз'ясненням, що ІНН знімається лише з релігійних обставин.
14.08.2018 р., шляхом поштового зв'язку, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, від повноважного представника Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшов відзив від 14.08.2018 р. вх.№5881-ел/18, в якому зазначено наступне.
ОСОБА_1 05.02.2018 року звернувся до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області з повідомленням про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків від 05.02.2018р. вх.№2357/10.
Так, порядок та процедура відмови від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків визначені та викладені в Розділі VIII Положення №822.
Враховуючи, що ОСОБА_1 надав повідомлення невідповідної форми та змісту, а саме: перекручена назва повідомлення та його зміст, останньому було підготовлено лист про відмову в розгляді поданого повідомлення від 07.02.2018 р. вих. №750/10/04-83-08, в якому чітко роз'яснено порядок та процедура відмови від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, а також для досягнення відповідної мети ОСОБА_1, запропоновано надати повідомлення відповідної форми.
При цьому, в поданому відзиві, відповідач зазначає, що залишення Криворізькою північною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області без розгляду повідомлення ОСОБА_1 не звільняє останнього від права повторної подачі повідомлення за формою згідно чинного законодавства України.
Щодо посилань позивача - ОСОБА_1 на ЗУ «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» від 22.12.1994 р. №320/94-ВР з 01.01.2011 року, повноважний представник відповідача зазначає, що останній втратив чинність, у зв'язку з набранням чинності Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями.
При цьому, повноважний представник відповідача зазначив, що п.63.6 ст.63 ПК України не містить фрази «інші переконання», а чітко прописується облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта.
На підставі зазначеного вище, відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 05.02.2018 р. за вх.№2357/10 позивачем - ОСОБА_1 було подано до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області повідомлення громадянина, який через свої інші переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.
07.02.2018 р. Криворізькою північною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області ОСОБА_1 було надано відповідь від 07.02.2018 р. за вих.№750/10/04-83-08, з тексту якої вбачається наступне.
Враховуючи вищезазначене, у відповідній відповіді від 07.02.2018 р. за вих.№750/10/04-83-08 контролюючим органом зазначено, що наданий бланк і «Повідомлення громадянина України, який через свої переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків» не відповідає формі бланку затвердженого Положенням№822, а саме: додатку 8 до Положення №822 «Повідомлення фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків».
На підставі зазначеного вище, контролюючим органом повідомлення ОСОБА_1 було залишено без розгляду.
Щодо клопотань, заявлених позивачем - ОСОБА_1 про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, а саме: від 08.08.2018 р. вх.№5746-ел; від 09.08.2018 р. вх.№5788-ел; від 14.08.2018 р. вх.№5881-ел, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства, суд зазначає, що останній наділений правом при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за правилами спрощеного або загального позовного провадження враховувати як складність даної справи, так і необхідність з'ясування всіх обставин у такій справі.
Відтак, відкриття провадження у справі як за правилами спрощеного позовного провадження, так і позовного провадження є правом суду, а не обов'язком.
При цьому, суд зазначає, що на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 р. у справі №0440/5910/18 повноважним представником відповідача було направлено 14.08.2018 р., шляхом поштового зв'язку, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив від 14.08.2018 р. вх.№5881-ел/18.
Відтак, в матеріалах даної справи у відповідності до вимог ч.4 ст.9 КАС України, якою передбачено, що, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи містяться всі необхідні докази необхідні для з'ясування обставин у даній справі.
З урахуванням зазначеного вище, суд прийшов до висновку щодо необґрунтованості та безпідставності заявлених клопотань ОСОБА_1 про розгляд його позовної заяви до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій щодо відмови протиправними; скасування рішення від 02.12.1994 року за №320/94 ВР; зобов'язання вчинити певні дії у відкритому судовому засіданні, а отже відмовляє в їх задоволенні, з викладенням тексту зазначеної ухвали безпосередньо в тексті рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №0440/5910/18, дотримуючись при цьому принципу процесуальної економії в адміністративному судочинстві, та з урахуванням вимог ч.5 ст.243 КАС України.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Згідно ст.21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Відповідно до ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Відповідно до ч.2ст. 32 Конституції України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Відповідно до ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами України, зокрема, визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; громадянство, правосуб'єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.
Відповідно до п.63.5 ст.63 ПК України, всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.
Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п.63.6 ст.63 ПК України, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами.
Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п.63.7 с.63 ПК України, контролюючий орган зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому.
Кожен платник податків зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) в усіх податкових деклараціях (розрахунках, звітах), платіжних документах щодо податків і зборів, у фінансових документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до норм ст.70 ПК України, форма облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок їх подання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером паспорта. До паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта.
Фізична особа подає Повідомлення до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання) або до будь-якого контролюючого органу у разі, якщо фізична особа перебуває за межами населеного пункту проживання.
Для заповнення Повідомлення використовуються дані паспорта та інших документів, які подаються у разі зміни паспортних даних або оформлення паспорта вперше.
У разі виявлення недостовірних даних або помилок у поданому Повідомленні щодо внесення серії та/або номера паспорта, прізвища, імені, по батькові, дати чи місця народження, місця проживання тощо фізичній особі може бути відмовлено у реєстрації та повідомлено про необхідність подання нової заяви для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру.
Після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі Державного реєстру - за серією та/або номером паспорта.
Підсумовуючи наведене, суд у контексті спірних правовідносин вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частини 4 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Здійснивши системний аналіз чинного законодавства України, що регулює дані спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Доводи позивача щодо порушення контролюючим органом вимог ст.1 ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР, Нюрнберзького Трибуналу 1945-1946 років спростовується наступним.
Суд зазначає, що ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР втратив чинність у зв'язку з набранням чинності Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ.
З урахуванням зазначеного вище, суд зазначає, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області щодо відмови зняття реєстраційного номера платників податків з інших, а не релігійних переконань. Згідно ч.2 ст.1 ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР, які через релігійні та інші переконання відмовляються від ІНН; скасування рішення Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області, стосовно зняття ІНН лише з релігійних, а не з інших обставин відповідно до ч.2 ст. 1 ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР, які через релігійні та інші переконання відмовляється від ІНН, відносно громадянина ОСОБА_1; зобов'язання Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області: зняти реєстраційний номер платника податків з громадянина ОСОБА_1, відповідно до ч.2 ст. 1 ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР, які через свої релігійні та інші переконання відмовляється від ІНН - саме з інших, а не релігійних переконань; виключити громадянина ОСОБА_1 з реєстру фізичних осіб-платників податків і включити до реєстру громадян відповідно до ст.70 розділу II Податкового кодексу України; заборонити Криворізькій північній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області: використовувати замість знятого ІНН, серію та номер паспорта - ОСОБА_1, у зв'язку з тим що згідно ст. 70 розділу II Податкового кодексу України дані паспорта (номер та серія) використовуються для ідентифікації фізичних осіб, які саме через релігійні переконання відмовились від ІНН; заборонити присвоєння громадянину України - ОСОБА_1 для ідентифікації особи будь-яких цифрових та літерних позначень, у зв'язку з роз'ясненням Нюрнберзького Трибуналу 1945-1946 років, в якому зазначено, що будь-яке присвоєння номерів людям є визнання людини в'язнем концтабору, і є злочином проти людства задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.73, 74 КАС України вчинення оскаржуваних дій відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); небезсторонньо (упереджено); недобросовісно; нерозсудливо; без дотриманням принципу рівності перед законом; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване зазначене вище рішення.
Щодо позовної вимоги про подання до суду звіту від Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про повне виконання судового рішення протягом місячного строку з моменту набрання судовим рішенням законної сили суд зазначає, що остання є похідною від позовних вимог щодо визнання протиправними дій Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області щодо відмови зняття реєстраційного номера платників податків з інших, а не релігійних переконань. Згідно ч.2 ст.1 ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР, які через релігійні та інші переконання відмовляються від ІНН; скасування рішення Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області, стосовно зняття ІНН лише з релігійних, а не з інших обставин відповідно до ч.2 ст. 1 ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР, які через релігійні та інші переконання відмовляється від ІНН, відносно громадянина ОСОБА_1; зобов'язання Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області: зняти реєстраційний номер платника податків з громадянина ОСОБА_1, відповідно до ч.2 ст. 1 ЗУ «Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 02.12.1994 року № 320/94 ВР, які через свої релігійні та інші переконання відмовляється від ІНН - саме з інших, а не релігійних переконань; виключити громадянина ОСОБА_1 з реєстру фізичних осіб-платників податків і включити до реєстру громадян відповідно до ст.70 розділу II Податкового кодексу України; заборонити Криворізькій північній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області: використовувати замість знятого ІНН, серію та номер паспорта - ОСОБА_1, у зв'язку з тим що згідно ст. 70 розділу II Податкового кодексу України дані паспорта (номер та серія) використовуються для ідентифікації фізичних осіб, які саме через релігійні переконання відмовились від ІНН; заборонити присвоєння громадянину України - ОСОБА_1 для ідентифікації особи будь-яких цифрових та літерних позначень, у зв'язку з роз'ясненням Нюрнберзького Трибуналу 1945-1946 років, в якому зазначено, що будь-яке присвоєння номерів людям є визнання людини в'язнем концтабору, і є злочином проти людства.
Відтак, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог зазначених вище, суд вважає за необхідне у задоволенні позовної вимоги щодо подання до суду звіту від Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про повне виконання судового рішення протягом місячного строку з моменту набрання судовим рішенням законної сили відмовити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій щодо відмови протиправними; скасування рішення від 02.12.1994 року за №320/94 ВР; зобов'язання вчинити певні дії, та враховуючи несплату судового збору при поданні даної позовної заяви до суду, суд приходить до висновку, що, у даній справі розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України не передбачено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій щодо відмови протиправними; скасування рішення від 02.12.1994 року за №320/94 ВР; зобов'язання вчинити певні дії.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій щодо відмови протиправними; скасування рішення від 02.12.1994 року за №320/94 ВР; зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова