Справа № 2340/2791/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року справа № 2340/2791/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просить стягнути податковий борг у сумі 3763 грн. 84 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач перебуває на обліку в Золотоніській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області як платник податків та має непогашений податковий борг у сумі 3763 грн. 84 коп., який виник відповідно до: заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №558 від 16.09.2013 терміном сплати до 20.02.2016 на суму 275 грн. 60 коп.; акта про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання №676/1300/НОМЕР_1 від 14.11.2016 та податкового повідомлення-рішення №406/1300 від 14.11.2016 на суму 3542 грн. 90 коп.

Позивачем направлено на адресу відповідача податкову вимогу №7557-17 від 21.11.2017. У зв'язку з несплатою відповідачем заборгованості позивач звернувся до суду.

Відповідач 30.07.2018 отримала ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 17.07.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак відзив на позовну заяву не надала.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) 03.09.2013 зареєстрована як фізична особа-підприємець, та перебуває обліку в Золотоніській ОДПІ ГУ ДФС в Черкаській області як платник єдиного податку другої групи.

16.09.2013 відповідач подала позивачу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування №558 від 16.09.2013, в якій обрав 2 групу єдиного податку за ставкою 20% від розміру мінімальної заробітної плати. (а.с. 8)

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.02.2016 вчинено запис про припинення підприємницької діяльності відповідача за її рішенням.

З інтегрованої картки платника єдиного податку вбачається, що останнє нарахування відповідачу грошового зобов'язання з єдиного податку у сумі 275 грн. 60 коп. здійснено 20.02.2016, строк сплати якого 20.02.216. Відповідач частково сплатила єдиний податок, сума недоїмки станом на 31.01.2016 склала 220 грн. 94 коп. і на час розгляду справи не сплачена.

На підставі акта про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання №676/1300/НОМЕР_1 від 14.11.2016 позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення №406/1300 від 14.11.2016, яким відповідачу за порушення строків сплати єдиного податку, передбачених п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, на підставі п.п. 122.1 ст. 122 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з єдиного податку фізичних осіб на 3542 грн. 90 коп. Вказане податкове повідомлення-рішення було направлене на адресу позивача 23.11.2016, проте повернулось за закінченням терміну зберігання.

З розрахунку суми податкового боргу станом на 13.06.2018 та інтегрованої картки платника вбачається, що за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 3763 грн. 84 коп., який не був сплачений у встановлені законом строки. Розрахунок: 220,94 грн. + 3542,90 грн.= 3763,84 грн.

У зв'язку з несплатою грошових зобов'язань у встановлені строки позивач 21.11.2017 сформував податкову вимогу форми «Ф» №7557-17 на суму податкового боргу 3763 грн. 84 коп.

На час розгляду справи податковий борг відповідачем не сплачений.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку врегульовані Главою 1 Розділу XIV Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.4 статті 291 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку поділяються на чотири групи, зокрема, до другої групи відносяться фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Згідно з пунктом 293.2 статті 293 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють фіксовані ставки єдиного податку для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2016 встановлена мінімальна заробітна плата 3200 грн.

Таким чином, з 01.01.2016 щомісячний платіж з єдиного податку за ставкою 20% складає 275 грн. 60 коп. (1378 х 20%).

Згідно з пунктом 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Судом встановлено, що припинення підприємницької діяльності відповідача відбулось 29.02.2016, відтак, єдиний податок у сумі 275 грн. 60 коп. за лютий 2016 року повинен бути сплачений до 20.02.2016. Разом з цим, відповідач частину єдиного податку у сумі 220 грн. 94 коп. на час розгляду справи не сплатила.

Згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення №406/1300 від 14.11.2016 направлене відповідачу 23.11.2016, однак не вручене відповідачу у зв'язку із закінченням терміну зберігання, відтак, вважається врученим і відповідач зобов'язана була сплатити грошове зобов'язання у сумі 3542 грн. 90 коп. протягом 10 календарних днів від дати вручення.

Відповідач не надала до суду доказів оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, та визначені позивачем грошові зобов'язання протягом 10 календарних днів не сплатила.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов?язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з абзацом 1 пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов?язання.

Судом встановлено, що податкова вимога від 21.11.2017 №7557-17 на суму податкового боргу 3763 грн. 84 коп. вручена відповідачу 02.02.2018, однак податковий борг на час розгляду справи не сплачений.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Беручи до уваги, що відповідач не виконала покладеного на неї обов'язку та податковий борг не сплатила, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про його стягнення підлягають до задоволення.

Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб?єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб?єкта владних повноважень, пов?язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь бюджету через Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ) податковий борг у сумі 3763 грн. (три тисячі сімсот шістдесят три) гривні 84 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко