Справа № 625/416/18
Суддя: Лосєв Д. К.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 625/416/18
Провадження № 2-а/625/14/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Лосєва Д.К.,

при секретарі Талавирі С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Різуненкове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 взводу № 1 батальйону № 4 УПП вХарківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, 3-я особа Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову серії ВР № 322760 у справі про адміністративне правопорушення від 14.07.2018 р., винесену відповідачем про накладення на позивача штрафу у розмірі 255 грн. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначає, що вказаною постановою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП за те, що він порушив вимоги п. 8.5.1 (в) Правил дорожнього руху України,. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною і такою, що не відображає дійсних обставин справи, оскільки відповідач під час складання постанови, не зважаючи на оскарження позивачем порушень, не склав протокол у відповідності до ст. 256 КУпАП, що є додатком до постанови, порушивши вимоги ст. 258 КУпАП. Також зазначає, що відповідач не надав йому можливості у повному обсязі скористатись його правами, передбаченими ст.268 КУпАП, та порушив порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. Застосувавши процедуру скороченого провадження в випадку, який не визначеному законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвело до порушення процесуальних прав позивача - як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277 - 280 КУпАП. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, додатково зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявку суду не повідомив.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявку суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови серії ВР № 322760, винесеної інспектором роти № 6 взводу № 1 батальйону № 4 УПП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, 14.07.2018 р. о 15:35 год. на автодорозі М-03 на 419 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не виконав вимоги подвійної суцільної дорожньої розмітки та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, чим порушив п.8.5.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В матеріалах справи міститься лише копія вищезазначеної постанови серії ВР №322760, винесеної відповідачем. Проте, належних та допустимих доказів встановлення уповноваженою посадовою особою того факту, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України - матеріали справи не містять.

Згідно вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б спростовували доводи позивача про те, що він не скоював адміністративного правопорушення.

Не зважаючи на оскарження позивачем встановлених на його думку порушень і адміністративного стягнення, відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, що є додатком до постанови, чим порушив вимоги ст. 258 КУпАП.

Вищенаведені обставини свідчать про недоведеність наявності в діях позивача порушень вимог 8.5.1 (в) Правил дорожнього руху України, що в свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Пунктом третім частини третьої статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що постанова серії ВР № 322760 по справі про адміністративне правопорушення від 14.07.2018 р. про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, крім того вказана постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВР № 322760 винесену 14.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.122 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст.ст. 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Коломацький районний суд Харківської області до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: