Справа № 804/183/933/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Справа № 804/183/933/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -
23 лютого 2018 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якому позивач просить:
- визнати незаконною відмову Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно із пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Новомосковське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, зі зниженням пенсійного віку згідно пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 17.10.2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він працював на посадах, які передбачені списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Після досягнення пенсійного віку позивач звернувся до Новомосковського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, проте йому було відмовлено з підстав відсутності пільгового стажу. Зважаючи, що основним доказом того факту, що ОСОБА_1 працював на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, є трудова книжка, позивач вважає незаконною відмовою відповідача у призначенні йому пенсії у відповідності до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 28.02.2018 року по справі №183/933/18 (провадження №2а/183/103/18) позовну заяву ОСОБА_1 до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії передано за підсудністю на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
27 березня 2018 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Тулянцевій І.В.
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцевої І.В. від 02.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач адміністративний позов не визнав, подав на нього відзив, в якому просив відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву зазначалось, що позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутні підстави для обчислення ОСОБА_1 пільгового стажу за Списком №2 на підставі довідки від 09.07.2015 року №09-24/22, виданої ПАТ «Луганськмлин», так як вказана юридична особа перебуває на тимчасово окупованій території та її документи є недійсними. Крім того, відповідач звернув увагу, що у довідці №09-24/22 від 09.07.2015 невірно зазначено по-батькові позивача українською мовою за паспортними даними. Таким чином, Управлінням правомірно, в межах повноважень та на законних підставах відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Ухвалою суду від 02 травня 2018 року відповідача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії замінено на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Виходячи з положень пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув адміністративну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
17 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На підтвердження наявного пільгового стажу були також надані трудова книжка, довідка з військомісаріату про період військової служби, копія диплому, довідки, уточнюючі пільговий стаж роботи, накази на проведення атестації робочих місць.
Рішенням комісії Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області від 13.12.2017 року №111 за результатами розгляду заяви про призначення пенсії від 17.10.2017 року, в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (12 років 6 місяців) за Списком №2.

Не погодившись з вказаним рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд зазначає, що умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788 XIІ та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 - IV.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788 XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з ч. 4 ст.13 цього Закону, порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 1 січня 1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

За правилами ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з частиною першої статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону № 1788-XII, пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1788-XII,до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

В силу пунктів 1, 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 вказаного Порядку № 637 закріплено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Списки № 1, 2 були затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 та застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03 серпня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 року (або тільки почалась після цієї дати)- застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, передбачалась посада «електрозварник».

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені електрогазозварники та газозварники.

Постановою Кабінету Міністрів від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» (у всіх галузях господарства) передбачені електрогазозварники та газозварники.

Постановою Кабінету Міністрів від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» (у всіх галузях господарства) передбачені електрогазозварники та газозварники.

З трудової книжки НОМЕР_1 , виданої ОСОБА_1 23.03.1984 року судом встановлено, що позивач працював на наступних посадах:

- на посаді газозварювальника 4 розряду у механічній майстерні Ворошиловградського хлібокомбінату з 01.05.1984 року (наказ №51к від 24.04.1984 року) до 01.06.1984 року (наказ №75к від 11.06.1984 року);

- на посаді газоелектрозварювальника котельні Ворошиловградського хлібокомбінату з 14.02.1985 року (наказ №18к від 14.02.1985 року) до 25.04.1989 року;

- на посаді електрогазозварювальника ремонтно-механічної ділянки з 25.04.1989 року (наказ №57 від 28.04.1989 року) до 01.07.1992 року;

- на посаді газоелектрозварювальника 5 розряду ППКП «АБІС» з 02.12.2002 року (наказ №5 від 05.02.2002 року) по 29.11.2013 року (наказ №10 від 29.11.2013 року)

- на посаді електрозварювальника 4 розряду санітарно технічної дільниці ТОВ «КП» КомЕнерго - Новомосковськ» з 02.12.2013 року по теперішній час.

Отже, з зазначених документів позивача вбачається, що зокрема у період з 01.05.1984р. по 30.06.1992р. (7 років 5 місяців 18 днів) позивач працював на Луганському комбінаті хлібопродуктів на посадах, які передбачені Списком №2.

Судом встановлено, що відповідачем вказані період роботи (з 1984 по 1992 роки) позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 не враховані до пільгового стажу, у зв`язку із чим, в Рішенні від 13.12.2017 року № 111 зазначено лише про наявність пільгового стажу 3 роки 9 місяців 29 днів.

Між тим, суд вважає такі висновки відповідача безпідставними, оскільки залученими до матеріалів справи доказами підтверджено наявність пільгового стажу за період роботи на Луганському комбінаті хлібопродуктів.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що в період з 2002 року по момент звернення до УПФ з заявою про призначення пенсії (17.10.2017 року), позивач також працював на посадах: електрогазозварник та газозварник, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, однак, відповідачем будь яких пояснень з приводу того, у зв`язку із чим вказані періоди не враховуються у пільговий стаж, не надано.

За таких обставин, твердження відповідача про не підтвердження наявності пільгового стажу ОСОБА_1 на посадах, що дають право на призначення пенсії на підставі п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є безпідставним та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, враховуючи те, що робота, яку виконував позивач протягом періодів, зазначених у трудовій книжці та довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач досяг віку 56 років на момент звернення за призначенням пенсії (дата народження позивача 15.10.1961 року), загальний страховий стаж роботи становить 26 років 9 місяців 29 днів, пільговий стаж становить понад 12 років 6 місяців і подав до Управління ПФУ відповідні документи, суд вважає, що позивач має право на пільгову пенсію відповідно до вимог пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами звернення позивача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах від 17.10.2017 року, Новомосковським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було винесено Рішення комісії від 13.12.2017 року № 111 про відмову у призначенні пільгової пенсії з огляду на те, що довідка ПАТ «Луганськмлин`від 09.07.2015 року №09-24/22, є недійсною, так як вказана юридична особа перебуває на тимчасово окупованій території.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на сьогоднішній день публічне акціонерне товариство «Луганськмлин» (ідентифікаційний код юридичної особи 00952737) не перебуває в процесі припинення та зареєстроване за адресою: 91020, Луганська обл., місто Луганськ, вулиця Лутугінська, будинок 11.

На підтвердження роботи зі шкідливими та важкими умовами праці позивачем до органу Пенсійного фонду надано: трудову книжку НОМЕР_1 ; довідку з військкомату про період військової служби; копію диплому; довідка ПАТ «Луганськмлин» №09-24/22 від 09.07.2015 року про пільговий характер роботи; довідка КК «Коменерго-Новомосковськ» від 17.10.2017 року про пільговий характер роботи; накази про проведення атестації робочих місць №21-6 від 05.02.2009 року та №42-в від 29.01.2014 року; витяг з ЄДР від 10.11.2017 року на юридичну особу ПАТ «Луганськмлин».

Дійсно, статтею 9 Закону України від 15.04.2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон № 1207-VII) передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII, перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Такий перелік затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р з подальшими змінами та доповненнями. До населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, віднесено, в тому числі, і місто Луганськ, на території якого зареєстровано ПАТ «Луганськмлин».

Внаслідок збройного конфлікту, що відбувся на території Луганської та Донецької областей, частина цих областей була визнана окупованою (Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII; Постанова Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17 березня 2015 року № 252-VIII). Таким чином, місто Луганськ, де раніше працював позивач, було віднесено до тимчасово окупованих населених пунктів.

Зі змісту преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-VІІ вбачається, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1049 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

В силу приписів статей 1, 3 Закону № 1207-VII тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституції та законів України.

Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Відповідно до частини першої та другої статті 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Суд зазначає, що неврахування уточнюючих довідок, які видані підприємством з непідконтрольної території, буде порушувати конституційне право позивача на отримання пенсії, а тому не погоджується з доводами відповідача, що зазначені довідки не можуть бути прийняті до уваги з підстав того, що видані підприємством з непідконтрольної Україні території.

При цьому у суду не виникає сумнівів в достовірності цих довідок.

Як вбачається зі змісту довідок та записів в трудовій книжці - періоди роботи, професія (посада), за якою позивач працював у спірні періоди, не мають розбіжностей та співпадають.

Крім того, суд зазначає, що за приписами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

При цьому основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві, є трудова книжка.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідні записи із зазначенням відомостей щодо характеру роботи позивача у відповідний період на посадах, робота на яких визначає право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, передбачене пунктом «б» частини1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Натомість, відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідках та у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або його періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до загального стажу роботи, або взагалі відсутні, а тому суд вважає за можливе вважати їх як належною інформацією, яка утримує в собі доказову складову на підтвердження права позивача на пільгове пенсійне забезпечення.

Доводи відповідача стосовно того, що у довідці ПАТ «Луганськмлин» №09-24/22 від 09.07.2015 року невірно зазначено по-батькові українською мовою за паспортними даними, а саме замість « ОСОБА_2 » вказано « ОСОБА_3 », спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, оскільки в даному випадку мова йде виключно про технічну описку у зазначенні по батькові пенсіонера, яка не може слугувати підставою для відмови позивачу зарахувати вказаний період роботи до пільгового стажу за списком № 2.

На підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що позивачем було представлено належні та достатні документи для прийняття відповідачем законного та обґрунтованого рішення про включення до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 , а відповідачем безпідставно такі документи не були прийняті до уваги.

Що стосується дотримання Новомосковським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області процедури прийняття рішення щодо призначення пенсії ОСОБА_1 та правомірності прийнятого відповідачем Рішення від 13.12.2017 року №111 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (п. 1.6

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також перелік у одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (п. 4.1 Порядку № 22-1).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі (п. 4.2Порядку № 22-1).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п. 4.3Порядку № 22-1).

З аналізу наведених норм судом зроблено висновок, що УПФУ при вирішенні питання про призначення пенсії наділене дискреційними повноваженнями, при цьому, при наявності звернення особи за призначенням пенсії суб`єкт владних повноважень повинен прийняти рішення.

В ході розгляду справи відповідачем не надано доказів того, що позивачем не було дотримано вимоги вищенаведених норм законодавства з приводу подання для розгляду заяви про призначення пенсії на пільгових умовах разом із додатковими документами.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем рішення про призначення пенсії, як передбачено вищенаведеними нормами, прийнято не було.

Судом встановлено, що за результатами звернення позивача із заявою від 17.10.2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах Новомосковським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було прийнято Рішення комісії від 13.12.2017 року № 111 в рамках процедури, визначеної Порядком розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 12.10.2007 року № 18-6.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду будь яких доказів що свідчили б про те, що позивач звертався до управління із скаргою на рішення пенсійного органу, прийнятого за результатами розгляду його звернення щодо призначення пенсії. Натомість, з позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач звертався до Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області лише один раз 17.10.2017 року, що свідчить про протиправну бездіяльність Управління щодо належного, у відповідності до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку № 22-1, розгляду заяви позивача щодо призначення пенсії на пільгових умовах..

З прохальної частини позову вбачається, що позивачем Рішення комісії від 13.12.2017 року № 111 не оскаржується, хоча ним і поставлено питання про визнання незаконною відмову Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що відповідно до частин 1 та 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати прийняте Новомосковським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якого являється Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) Рішення від 13.12.2017 року № 111 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (частини 1 та 2 ст. 245 КАС України).

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, суд зазначає, що, оскільки вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку із чим, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах та зобов`язати врахувати стаж роботи на посаді газозварювальника 4 розряду у механічній майстерні Ворошиловградського хлібокомбінату з 01.05.1984 року до 01.06.1984 року; на посаді газоелектрозварювальника котельні Ворошиловградського хлібокомбінату з 14.02.1985 року до 25.04.1989 року; на посаді електрогазозварювальника ремонтно-механічної ділянки з 25.04.1989 року до 01.07.1992 року; на посаді газоелектрозварювальника 5 розряду ППКП «АБІС» з 02.12.2002 року по 29.11.2013 року; на посаді електрозварювальника 4 розряду санітарно технічної дільниці ТОВ «КП» КомЕнерго - Новомосковськ» з 02.12.2013 року по 17.10.2017 року, як пільговий з прийняттям рішення про призначення пенсії за результатами її розгляду.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 73-78, 90, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26)про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Новомосковського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.12.2017 року № 111 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн НОМЕР_2 ) пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн НОМЕР_2 ) від 17.10.2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з врахуванням періоду роботи на посаді газозварювальника4 розряду у механічній майстерні Ворошиловградського хлібокомбінату з 01.05.1984 року до 01.06.1984 року;на посаді газоелектрозварювальника котельні Ворошиловградського хлібокомбінату з 14.02.1985 року до 25.04.1989 року;на посаді електрогазозварювальника ремонтно-механічної ділянки з 25.04.1989 року до 01.07.1992 року;на посаді газоелектрозварювальника 5 розряду ППКП «АБІС» з 02.12.2002 року по 29.11.2013 року;на посаді електрозварювальника4 розряду санітарно технічної дільниці ТОВ «КП» КомЕнерго - Новомосковськ» з 02.12.2013 року по 17.10.2017 року,з прийняттям рішення за результатами їх розгляду, починаючи з 17.10.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги б. 26 ) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева