Справа № 805/4109/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 р. Справа№805/4109/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Шинкарьової І.В.

при секретарі Заіченко Я. В.,

за участю:

представника позивача не з'явився,

представника відповідача Ярової С.Е. за довір.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення від 29 березня 2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску,-

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2018 року Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі позивач, КП «Компанія «Вода Донбасу») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області) про скасування рішення від 29 березня 2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 11 935,70 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що позивач звільнений від відповідальності за несвоєчасну оплату єдиного внеску, визначених статтею 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. Вважає, що спірне рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки підприємство позивача зареєстровано в зоні проведення антитерористичної операції, що триває на території Донецької і Луганської областей, згідно указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, а Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ внесено доповнення у розділ VIII «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» пунктом 9-3, відповідно до якого, платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464), які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Позивачем подано такі заяви до податкового органу. Також позивачем отримано сертифікати Торгово-промислової палати України про настання форс-мажорних обставин на підприємстві з 10 червня 2014 року.

За таких обставин позивач вважає себе звільненим від сплати єдиного внеску з 10 червня 2014 року, а тому відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464-VI за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до платників єдиного внеску, зазначених у пункті 9-4 цього Закону, не застосовуються. На підставі чого просить скасувати спірне рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року позовна заява залишена без руху (арк. справи 28).

19 червня 2018 року позивачем усунуті недоліки позовної заяви, сплачений судовий збір у сумі 1 762,00 грн. (арк. справи 30-31).

Ухвалою суду від 22 червня 2018 року відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 17 липня 2018 року (арк. справи 1).

09 липня 2018 року, відповідачем через відділ діловодства та архівної роботи суду поданий відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач зазначає, що позивач є платником єдиного соціального внеску та в даних правовідносинах повинен сплачувати його у повному обсязі. За результатами перевірки, були встановлені порушення статті 4 пункту 1, статті 6, статті 7, частина 5 статті 8 пункт 2 статті 9 Закону № 2464, в частині заниження сум єдиного внеску, нарахованого за січень 2015 року на додаткову базу нарахування єдиного внеску на суму 484, 39 грн. Згідно до частини 5 статті 8 Закону № 2464 встановлено, що у разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток) та ставки єдиного внеску. Перевіркою встановлено заниження сум нарахованого єдиного внеску у розмірі 37,87 % за січень 2015 року на суму 484,39 грн. Застосована штрафна санкція у сумі 242,20 грн. За результатами перевірки встановлено порушення пункту 1,4 частини 2 статті 6, пункт 4,5 статті 7, частина 8 статті 9 Закону №2464 в частині несвоєчасного нарахування єдиного внеску за жовтень 2016 року в сумі 116 935,02 грн., граничний термін нарахування 21 листопада 2016 року, а фактично єдиний внесок був нарахований 22 листопада 2016 року, згідно акту звіту № .

На підставі пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України № 2464, була застосована штрафна санкція у сумі 11 693,50 грн. Відповідач зазначив, що Лиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства «Комунального підприємства «Вода Донбасу» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування виконувало свої зобов'язання, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону 2464, в частині нарахування та обчислення єдиного внеску у строки, встановлені законом. Вважає, що відповідач діяв виключно на підставі та в межах та у спосіб, визначених діючим законодавством, на підставі чого просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача (арк. справи 34-36).

17 липня 2018 року по справі оголошена перерва до 02 серпня 2018 року.

02 серпня 2018 року Лиманським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» подані письмові пояснення, в якому зазначив, що не визнає порушення строку своєчасності нарахування єдиного внеску, оскільки відповідний звіт був направлений 16 жовтня 2016 року за допомогою програми М.Е.DOS, оскільки будь-якої відповіді від відповідача не надійшло, було повторно 21 листопада 2016 року направлений відповідний звіт, який 22 листопада 2016 року був прийнятий податковим органом (арк. справи 70).

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був своєчасно повідомлений (арк. справи 76) .

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, навівши доводи аналогічні зазначеним у відзиві на адміністративний позов.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», зареєстроване в якості юридичної особи за кодом , місцезнаходження: 87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лібкнехта, 117 а, що вбачається з відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщених в безкоштовному доступі на сайті Міністерства юстиції.

Лиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровано за адресою: 84402, Донецька область, місто Лиман, вулиця Зелений Гай, буд. 16 А, та обліковується за кодом (арк. справи 13).

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

29 березня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області за результатами матеріалів перевірки № 263/05-99-13-03/35580890 від 19 березня 2018 року Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року, податковим органом виявлені порушення статті 4, пунктів 2,4 частини 2 статті 6, статті 7, частини 5 статті 8, пункт 2 частини 8 статті 9 Закону України № 2464, за наслідками якої було донараховано +484,39 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на підставі пункту 3 частини 11 статті 25 Закону № 2464, із застосуванням до Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» штрафних санкцій в розмірі 11 935,70 грн. (арк. справи 5).

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій по акту документальної планової виїзної перевірки № 263/05-99-13-03/35580890 від 19 березня 2018 року Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» встановлено порушення в частині заниження сум єдиного внеску за січень 2015 року на суму 484,39 грн., в частині несвоєчасного нарахування єдиного внеску за жовтень 2016 року в сумі 116 935,02 грн., граничний термін нарахування 21 листопада 2016 року, а фактично єдиний внесок нарахований 21 листопада 2016 року згідно звіту № , наданого 22 листопада 2016 року. Загальна сума застосованих до підприємства штрафних санкцій складає 11 935,70 грн. (арк. справи 67).

13 квітня 2018 року позивач звернувся до ДФС України зі скаргою на спірне рішення. Рішенням ДФС від 16 травня 2018 року за № 16675/6/99-99-11-02-02-75, скарга залишена без задоволення, рішення від 29 березня 2108 року без змін (арк. справи 6-8, 20-22).

Предметом спору у справі є правомірність винесення відповідачем рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29 березня 2018 року на суму 11 935,70 грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування .

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI визначені обов'язки платника єдиного внеску, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування унормована Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Мінфіну України від 20.04.2015р. №449, зареєстрована в Мін'юсті України 21.04.2016 р. за №609/28739.

Так, згідно пункту 1 частини 1 вказаної Інструкції платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані ним роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (частина 8 статті 9 зазначеного Закону).

Відповідно до частини 12 статті 9 зазначеного Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника, та сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та / або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, є недоїмкою та стягується з урахуванням пені та застосування штрафів.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків від своєчасно не сплачених сум (а. 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»)

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 зазначеного вище Закону недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 10 статті 25 вказаного вище Закону передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми несплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до Розділу VI зазначеної вище Інструкції до платників, які не виконали визначені Законом обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов'язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Разом з вказаними нормами, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України від 02 вересня 2014 року №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким були внесені зміни до Закону №2464-VI, а саме його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (в подальшому пункту 9.4):

«Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються».

З аналізу зазначених норм законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин вбачається, що підставою для звільнення платника єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону №2464-VI, є факт перебування такого платника на території населених пунктів, де проводиться АТО, та заява, подана у довільній формі до органу доходів та зборів.

Позивач звертався до Торгово-промислової палати України з заявою щодо отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин та отримав сертифікат від 25 листопада 2014 року № 1735 про настання обставин непереборної сили на підприємстві позивача з 10 червня 2014 року до закінчення антитерористичної операції (арк. справи 17).

Лиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Вода Донбасу» зверталось до Торгово-промислової палати України з заявою щодо отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин та отримав сертифікат від 29 жовтня 2014 року № 1217 про настання обставин непереборної сили на підприємстві позивача з 10 червня 2014 року до закінчення антитерористичної операції (арк. справи 18).

Відповідно до заяви від 05 листопада 2014 року Лиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Вода Донбасу» зверталось до заступника начальника Краснолиманського відділення Слов'янської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області відповідно до статті 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» про звільнення його від виконання обов'язків від сплати ЄСВ (арк. справи 19).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Маріуполь Донецької області, де зареєстроване підприємство позивача, а також м. Лиман (Красний Лиман) Донецької області.

Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05 листопада 2014 року.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Вказаним розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, м. Маріуполь Донецька області, зокрема, включено м. Лиман (Красний Лиман) Донецької області.

Тобто, у період невиконання обов'язків платника єдиного соціального внеску позивач знаходився на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

Суд зауважує, що чинна редакція Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI містить пункт 9-4 Прикінцевих та перехідних положень. Відповідно до преамбули Закону № 2464-VI саме цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Таким чином, станом на час розгляду справи та на час прийняття спірного рішення, приписи Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо звільнення певної категорії платників ЄСВ від виконання обов'язків, визначених частиною 2 статті 6 зазначеного Закону, - чинні, у зв'язку з чим суд не приймає до уваги посилання відповідача з цього приводу.

Як зазначалось вище, для звільнення платника єдиного внеску від обов'язків, передбачених частиною 2 статті 6 Закону №2464-VІ, є достатнім факт перебування такого платника на території населених пунктів, де проводиться АТО, та заява, подана ним у довільній формі до органу доходів та зборів.

Крім цього суд наголошує, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464-VI за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до платників єдиного внеску, зазначених у пункті 9-4 цього Закону не застосовуються.

Отже, відповідальність за порушення строків нарахування та сплати зобов'язань не має застосовуватись до платників в зоні АТО у період її проведення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що приймаючи спірне рішення від 29 березня 2018 року №, відповідач перевищив межі повноважень, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, за якими орган державної влади діяв не на підставі і не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також не обґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 29 березня 2018 року № 003341303 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред'явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах адміністративної справи платіжним дорученням № 6007 від 14 червня 2018 року (арк. справи 31).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у зазначеному розмірі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь позивача.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення від 29 березня 2018 року № на суму 11 935,70 грн., - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29 березня 2018 року № на суму 11 935,70 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань (87526, вул. Таганрозької дивізії, буд. 114, ) на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Карла Лібкнехта, 177 А, ) судові витрати у розмірі 1 762,00 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 20 серпня 2018 року.

Суддя Шинкарьова І.В.