Справа № 817/546/16
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2018 року м. Рівне №817/546/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Свінтозельської К.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник Вінничук В.А.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - відповідач) про: визнання протиправним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії №3, оформлене протоколом, про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність; визнання протиправним та скасування наказу від 09.03.2016 року №33 о/с «По особовому складу» в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1, першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області за пунктом 5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію»; зобов'язання поновити ОСОБА_1 на служби в поліції на посаді першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції з 09.03.2016 року; зобов'язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.03.2016 року по день поновлення на службі в поліції на посаді першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.11.2015 року позивач був прийнятий на службу в Національну поліцію України, а отже, він відпрацював на займаній посаді менше одного року, і тому, на думку позивача, підстав для включення його в списки осіб, які підлягають атестації не було. Висновок атестаційної комісії прийнято без жодного мотивування, без посилань на докази, які це підтверджують, а на засіданні атестаційної комісії перевірялася інформація та задавалися питання, які не стосувалися виконання позивачем професійних обов'язків, а носили особистий та провокаційний характер.

В судовому засіданні 19.05.2016 року позивач подав заяву про зміну предмету позову, просив: визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №3, оформлене протоколом, про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність; визнати протиправним та скасувати наказ від 09.03.2016 року №33 о/с «По особовому складу» в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1, першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області за пунктом 5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію»; зобов'язати поновити ОСОБА_1 на служби в поліції на посаді першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції з 13.03.2016 року; зобов'язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.03.2016 року по день поновлення на службі в поліції на посаді першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області (а.с.96).

Відповідач подав відзив на позов в якому позовні вимоги не визнає та стверджує, що правові норми щодо наданих повноважень атестаційним комісіям та її членам, а також порядку прийняття рішень щодо відповідності атестованої особи на посаді є дискреційними повноваження членів атестаційних комісій на «власний розсуд» та «за своїм внутрішнім переконанням» оцінювати всі критерії, які підлягають оцінці, відповідно до п. 16 Розділу IV Інструкції, в сукупності та за результатами такої оцінки «на власний розсуд» та «за своїм внутрішнім переконанням» індивідуально голосувати за те чи інше рішення. Рішення приймається стосовно особи, що атестується, об'єктивно, неупереджено, шляхом голосування простою більшістю голосів. Атестаційна комісія за наслідками проведеної атестації прийняла висновок, яким визнала, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Рішення атестаційної комісії є правомірним, отже і наказ про звільнення позивача є правомірним. Просить в задоволенні позову відмовити повністю (а. с. 223-226).

Ухвалами суду від 08.04.2016 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а. с. 1, 25).

19.05.2016 постановою Рівненського окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено (а. с. 99-103).

20.09.2016 ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду постанову суду залишено без змін (а. с.178-180).

Постановою Верховного Суду від 24.04.2018, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 19 травня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с.185-201).

22.05.2018 ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а. с. 205-207).

16.07.2018 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті (а. с.232-234).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 19.05.2016 року, письмових пояснень, підтримав повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав аргументи на підтримання своєї позиції, викладені у запереченні та відзиві на позов.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд виходить з огляду на таке.

Судом встановлено, що з вересня 1995 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, що підтверджується послужним списком позивача (а.с.47-53).

07.11.2015 року на підставі заяви позивача (а.с.44) ГУ Національної поліції в Рівненській області прийнятий наказ №18о/с, згідно з яким відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» вирішено призначити тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестації та установленням посадових окладів згідно штатного розпису, із 07.11.2015 року, зокрема, ОСОБА_1, який мав спеціальне звання підполковника міліції, першим заступником начальника Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області, присвоївши йому спеціальне звання підполковника поліції (а.с.43).

09.03.2016 року ГУ Національної поліції в Рівненській області на підставі висновку атестаційної комісії від 18.02.2016 року прийнятий наказ №33о/с, згідно з яким підполковника поліції ОСОБА_1, першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580 звільнено зі служби в поліції в запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 5 (через службову невідповідність) (а.с.45).

19.05.2016 року згідно з витягом з наказу №1028о/с унесено зміни до наказу ГУ Національної поліції в Рівненській області від 09.03.2016 року №33о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1, а саме: вважати, що він звільнений зі служби в Національній поліції 13.03.2016 року (а.с.95).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, яка була затверджена 17 листопада 2015 року наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, 02.07.2015 року прийнятий Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ яким визначені правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з пунктом 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VІІІ, він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім:

1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) ч.7 ст.15 та ч.5 ст.21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року. Закон опублікований 06.08.2015 року та набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580-VІІІ, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з п. п. 9, 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього закону, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців, з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін, з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Як визначено пунктом 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VІІІ, працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема підполковник міліції - підполковник поліції.

Матеріалами справи підтверджено, що, на підставі особистої заяви позивача, наказом ГУ Національної поліції в Рівненській області №18 о/с від 07.11.2015, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», в порядку переатестації, призначено першим заступником начальника Кузнецовського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області, з присвоєнням спеціального звання - підполковник поліції та установленням посадового окладу згідно з штатним розписом.

При цьому, вказаний наказ не містить жодних застережень про тимчасовість призначення позивача на посаду, що свідчить про те, що відповідач визнав позивача таким, що відповідає вимогам до поліцейських, визначеними Законом №580-VІІІ.

Зазначений наказ не дозволяє будь-яке подвійне трактування підстав для його прийняття, тобто прийнявши його, відповідач визнав те, що позивач відповідає вимогам до поліцейських.

До того ж, відповідно до пункту 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Наведена норма не передбачає процедури переатестації колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття на службу в поліції.

Та обставина, що при прийнятті позивача на службу в поліцію для нього не проводився конкурс на зайняття посади в поліції, не породжує для відповідача право проводити відповідний конкурс в подальшому, тобто, для вже призначеного на посаду працівника.

Статтею 59 Закону №580-VІІІ визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського. Згідно з приписами ст. 58 Закону №580-VІІІ, призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Таким чином, оскільки, позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VІІІ, шляхом видання наказу про призначення за його згодою, він вважається, відповідно до статті 58 цього Закону, призначеним безстроково.

Аналіз пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №580-VІІІ свідчить про те, що вказана норма не визначає будь-якого окремого порядку прийняття на службу в поліцію, а визначає порядок прийняття на службу в поліцію осіб, які проходили службу в органах міліції, у зв'язку з ліквідацією цих органів - суб'єктів публічного права та утворення органів поліції.

Наявність тимчасового штату органу не виключає прийняття на службу безстроково, як і наявність затвердженого постійного штату органу не виключає прийняття на службу тимчасово. Згідно з ч.2 ст.58 Закону №580-VІІІ, строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту. Прийняття на службу постійно або тимчасово встановлюється наказом згідно з яким приймається на службу особа.

В свою чергу, Наказ ГУ Національної поліції в Рівненській області №18 о/с від 07.11.2015 року, відносно позивача, про прийняття його на службу в поліцію та призначення на посаду, не містить жодних застережень про тимчасовість призначення на посаду.

За таких обставин, судом встановлено, що позивач з 07.11.2015 року проходив службу в органах Національної поліції, у відповідності до ст. 58 Закону України №580-VІІІ, безстроково.

Законом України №580-VІІІ, також, визначені мета та підстави атестування поліцейських. Відповідно до ч.1 ст.57 Закону №580-VІІІ атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 ст.57 Закону №580-VІІІ встановлено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Аналогічні норми, в частині підстав для атестування, містить, також, Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465, зокрема пункт 3 розділу І.

Суду звертає увагу на те, що мета атестування, закріплена у ч. 1 вищезазначеної статті, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у ч.2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Закон України «Про Національну поліцію» не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених ч. 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» мету атестування відповідач необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів.

Отже, позивача протиправно включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Таким чином, атестування працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безумовно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України «Про професійний розвиток працівників» та Закону України «Про Національну поліцію».

За вказаних обставин, висновок відповідача щодо наявності підстав, передбачених ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» для направлення позивача для атестування поліцейських, є необґрунтованим та суперечить вищезазначеним нормам.

При цьому, суд наголошує, що незаконність проведення відповідачем атестування позивача призводить до відсутності його правових наслідків і суд не здійснює оцінку висновків атестаційної комісії так як спірний висновок і наказ про звільнення позивача зі служби, виданий на підставі такого висновку належать до скасування в силу незаконності проведення атестування.

В той же час, суд частково задовольняє позовну вимогу позивача в частині встановлення дати поновлення на посаді та дати стягнення суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та зазначає наступне.

Із матеріалів справи слідує, що наказом №108 о/с від 19.05.2016 «По особовому складу» внесені зміни до наказу №33 о/с від 09.03.2016 в частині звільнення з 13.03.2016. Тобто, позивач уважається звільненим із 13.03.2016, а так як останній день звільнення є останнім робочим днем, то поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за період вимушеного прогулу має здійснюватися саме з 14.03.2016, а не з 13.03.2016, як просить позивач (а. с. 95).

Питання про виплату грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року за № 669/28799, затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 1 розділу 1 Порядку №260 визначено критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Отже, зі змісту Порядку №260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Матеріалами справи підтверджується, що середньомісячний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, який перебував на посаді першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, становить 7840,00 грн., середньоденний розмір грошового забезпечення 261,33 грн. (а. с. 46, 227).

З часу звільнення позивача зі служби 13.03.2016 (починаючи з 14.03.2016) по 13.08.2018, кількість календарних днів складає 883. Оскільки середньоденним розміром грошового забезпечення позивача є 261,33грн., то грошове забезпечення позивача з часу незаконного звільнення по дату прийняття судом рішення - 230754,39грн.

Одночасно суд наголошує, згідно з п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Так як справляння і сплата податку з доходів громадян є відповідно обов'язком роботодавця, а не працівника, то сума грошового забезпечення позивача визначена в загальному доході, без утримання такого податку та інших обов'язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець.

Підсумовуючи вище викладене в його сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, отже підстави застосування судом ст.139 КАС України щодо їх відшкодування відсутні.

Відповідно до п. 2, 3 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №3 Головного управління Національної поліції в Рівненській області, оформлене протоколом від 18 лютого 2016 року, про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 9 березня 2016 року №33 о/с "По особовому складу" в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області за пунктом 5 (через службову невідповідність) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції з 14 березня 2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 березня 2016 року по 13 серпня 2018 року в сумі 230754,39грн. (з урахуванням податків та обов'язкових платежів).

В задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Головного управління Національної поліції в Рівненській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді першого заступника начальника Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції з 13 березня 2016 року відмовити.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7840грн. (з урахуванням податків та обов'язкових платежів) звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 (33000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Хвильового, 2, ).

Повний текст рішення складений 16 серпня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.