Справа № 1740/2199/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 серпня 2018 року м. Рівне№1740/2199/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Прокуратури Рівненської області, про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За правилами ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України та власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч вимогам вказаної норми, позивачем в позовній заяві не зазначено його реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта громадянина України та письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, п.5 ч.5 ст.160 КАС України також встановлено, що у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 4 статті 161 КАС України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві зазначає, що 31.05.2018 він звернувся до Генеральної прокуратури України зі скаргою щодо невідповідності облаштування прогулянкових двориків сектора максимального рівня безпеки для тримання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" гарантіям, встановленим статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка в подальшому для проведення перевірки та надання відповіді була направлена до відповідача.

Разом з тим, всупереч вимогам ч.4 ст.161 КАС України, копію вказаної скарги позивачем до позовної заяви не додано.

При цьому, суд звертає увагу, що в межах даної адміністративної справи позивачем оскаржується бездіяльність відповідача, яка полягає у формальному, односторонньому, без з'ясування суттєвих обставин, що маються значення для справи, розгляді скарги позивача від 31.05.2018, а також надання невмотивованої, безпідставної та такої, що суперечить фактичним обставинам справи, відповіді на дану скаргу.

Таким чином, дослідження судом змісту вказаної скарги, зокрема порушених у ній питань, є необхідним для правильного вирішення справи.

Одночасно, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.5 ст.161 КАС України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, зокрема, про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Так, до позовної заяви позивачем додане клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України "Про судовий збір". Вказане клопотання обґрунтував тим, що установа, в якій він на даний час відбуває покарання, не забезпечує його оплачуваною працею, а тому його майновий стан не дозволяє йому сплатити судовий збір за подання даного позову до суду. Одночасно вказує, що з аналогічних підстав він був звільнений від сплати судового збору в адміністративній справі №817/2176/17, що перебувала в провадженні Рівненського окружного адміністративного суду.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено в Законі України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №3674, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону №3674, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Крім того, ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З аналізу вказаних норм слідує, що за клопотанням сторони суд, враховуючи її майновий стан, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати за умови, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

При цьому, суд звертає увагу, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень. Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, згідно з ч.1 ст.77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає (перешкоджав) позивачу сплатити судовий збір, останнім не було додано до позовної заяви жодних доказів. Наприклад, таким доказом може бути довідка установи, у якій позивач відбуває покарання, про розмір його доходів за останні дванадцять місяців до подання даного позову до суду.

Одночасно, суд зауважує, що згідно з ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору з неналежних підстав або з підстав, що не підтвердженні доказами, поставить позивача у привілейоване становище перед іншими учасниками судового процесу, що, на переконання суду, є неприпустимим.

Посилання позивача на ту обставину, що у адміністративній справі №817/2176/17, що перебувала в провадженні Рівненського окружного адміністративного суду, він був звільнений від сплати судового збору з аналогічних підстав, суд вважає безпідставним, оскільки, як зазначено вище по тексту ухвали, вирішення судом питання про звільнення сторони від сплати судового збору здійснюється з урахуванням її майнового стану, який підтверджений відповідними доказами.

Тобто, в кожному випадку суд зобов'язаний оцінити докази, якими сторона обґрунтовує рівень свого майнового стану, та встановити чи дійсно він перешкоджає їй сплатити судовий збір.

Крім того, суд зауважує, що згідно з відомостями, які містяться в автоматизованій системі документообігу суду, з позовом у справі №817/2176/17 позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду 18.12.2017, а ухвалу якою позивача було звільнено від сплати судового збору за його подання постановлена 31.01.2018.

Натомість, до суду з даним позовом позивач звернувся 16.08.2018, тобто більше як через шість місяців після постановлення судом ухвали, якою позивач був звільнений від сплати судового збору у справі №817/2176/17, що не виключає можливість зміни майнового стану позивача у вказаний період.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №3674, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року установлено в розмірі 1762грн.

Частиною 2 статті 4 Закону №3674 встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання позову до адміністративного суду.

Так, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлена ставка судового збору, яка складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, ч.3 ст.6 Закону №3674 передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В позовній заяві зазначений наступний зміст позовних вимог:

1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в не проведенні повної, об'єктивної та всесторонньої перевірки фактів порушення прав та свобод людини і громадянина, зазначених в скарзі позивача від 31.05.2018;

2. Скасування рішення відповідача, винесеного 12.07.2018 за №16-1904-18 заступником прокурора Рівненської області М. Пацкан;

3. Зобов'язання відповідача здійснити повторну перевірку обставин, зазначених в скарзі позивача від 31.05.2018 з врахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Одночасно, суд зауважує, що вимога про визнання протиправними акта, дій чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати чи визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Таким чином, в позовній заяві позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а тому за подання даного позову до суду останньому належало сплатити судовий збір в розмірі 1409,60грн. ((1762грн. х 04) х 2 = 1409,60грн.).

Також, суд зазначає, що відповідно до ст.15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

За змістом статті 10 Конституції України державною мовою України є українська мова.

Однак, дана позовна заява викладена російською мовою, що суперечить вказаним вимогам законодавства та розцінюється судом як її недолік.

За наведених обставин слід запропонувати позивачу протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали усунути вказані вище недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- нової позовної заяви, викладеної українською мовою, із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача за його наявності або номера і серії паспорта для громадянина України та письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- належним чином завіреної копії скарги позивача від 31.05.2018 (або клопотання про її витребування в разі відсутності вказаного доказу у позивача);

- документа про сплату судового збору в сумі 1409,60грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтею 169 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Прокуратури Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Комшелюк Т.О.