Справа № 826/8109/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2018 року № 826/8109/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Посадової особи Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьменка Володимира Володимировича

про визнання протиправними дій, скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надалі відповідач -1), Посадової особи Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьменка В.В. (надалі - відповідач 2), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача 2 щодо скасування декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 42 від 11.10.2016 та скасувати наказ Департаменту № 180 від 25.05.2017.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що оскаржуваний наказ прийнято відповідачем -1 безпідставно та з порушенням вимог законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

В судових засіданнях представником позивача позовні вимоги підтримано у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представниками відповідачів щодо задоволення позовних вимог заперечено, оскільки спірний наказ прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, враховуючи заяви представників позивача та відповідача -1, судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві за замовленням ОСОБА_1 11.10.2016 за № KB 42 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво садового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 (с/т «Більшовик»).

На підставі вказаної вище декларації, ОСОБА_1, як замовником будівництва, виконано роботи з будівництва садового будинку за адресою: м. Київ, Подільський район, вул. Лінія, 3, діл. 2 (с/т «Більшовик»).

Наказом Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 182 від 25.05.2017року скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 42 від 11.10.2016 «Будівництво садового будинку за адресою : АДРЕСА_1».

Не погоджуючись з наказом відповідача 1, позивач посилається на те, що відповідачі 1, 2 діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд його задовольнити.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553), Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466), Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (далі - Порядок № 461) (у редакціях на момент їх виникнення).

За визначенням, наведеним в частині першій статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV (далі - Закон № 687-XIV), будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 2 частини першої статті 34, частинами першою, другою статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ встановлено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

В силу статті 10 Закону № 687-XIV, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3038-VІ, до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Нормами частин першої-третьої статті 41 Закону № 3038-VІ визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме у відповідності до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

Також орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає, відповідно до закону, справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

За визначеннями, наведеними в пунктах 2, 3 і 5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється, в тому числі за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Підставами для проведення позапланової перевірки, які визначені пунктом 7 цього Порядку, є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

В силу пунктів 12, 13 Порядку № 533, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва та посадові особи інспекції під час його здійснення зобов'язані, зокрема, ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Відповідно до пунктів 16-19 Порядку № 533, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Частиною сьомою статті 36 Закону № 3038-VІ встановлено, що декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому, замовник, відповідно до закону, несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації (частина 8 статті 36 Закону № 3038-VІ).

Нормами частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VІ встановлено, що в разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Отже, достовірність даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт, може бути перевірена після реєстрації такої декларації у порядку здійснення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідач 1 є органом архітектурно-будівельного контролю, уповноваженим на проведення перевірки достовірності даних зазначених суб'єктами містобудівної діяльності у декларації про початок виконання будівельних робіт; акт перевірки є носієм інформації щодо виявлених про проведенні перевірки порушень у сфері містобудівної діяльності та відповідно, може слугувати підставою для притягнення суб'єкта містобудівної діяльності до відповідальності.

Як вбачається із наданих суду доказів, Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надано замовнику будівництва ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 19.09.2016 № 970/16/012/009-16 для будівництва садового будинку на АДРЕСА_1

До Головного Управління Держгеокадастру у Київській області надійшло звернення ГО «Стоп свавіллю» від 31.03.2017 № 94 щодо можливого порушення земельного законодавства України при використанні земельної ділянки, розташованої по вул. Стеценка, 30 у м. Києві (земельна ділянка№ 2, кадастровий номери НОМЕР_1).

Головним Управлінням Держгеокадастру у Київській області, за результатом розгляду зазначеного звернення винесено наказ від 27.04.2017 № 45-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», яким передбачено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, як об'єкта перевірки, розташованої по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1).

На виконання наказу здійснено виїзд до місця розташування земельних ділянок, виявлено факт невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 16.05.2017 № 0-10-0.441-373/91-17.

Проведеною перевіркою встановлено, що за вказаною вище адресою при гранично допустимій поверховості об'єкта будівництва в 4 поверхи включаючи (з цокольним та мансардним) на діл. 2 розташовано недобудовану 6-ти поверхову будівлю невизначеного призначення.

Відповідно до пункту 1 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за 19.09.2016 № 970/16/012/009-16 гранично допустима поверховість об'єкта будівництва становить 4 поверхи (з цокольним та мансардним) згідно вимог пункту 3.19 ДБН 360-92**.

Крім того, проведеною перевіркою встановлено, що цільове призначення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) визначено - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби; вид використання - для ведення садівництва.

Як передбачено частинами першою, другою та третьою статті 29 Закону № 3038-VI, основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

В силу частини другої ст. 26 Закону № 3038-VI, суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

За визначенням, наведеним в статті 20 Земельного кодексу України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.Частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З контексту наведених норм та обставин справи вбачається, що позивачем земельна ділянка за вказаними вище адресами з кадастровим номером НОМЕР_1 використовується з порушенням вимог п. а) ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України - невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, а саме, на землях сільськогосподарського призначення (для ведення садівництва) розташовані багатоповерхові будівлі.

Отже, проектну документацію на об'єкт будівництва «Будівництво садового будинку по АДРЕСА_1» розроблено без дотримання вимог вихідних даних п. 1 містобудівних умов і обмежень земельної ділянки, чим порушено п. 3.19 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» та без дотримання вимог Земельного кодексу України, чим порушено п. 2 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 20 та ч. 1 ст. 9 Земельного кодексу України.

Позивачем допущення встановлених перевіркою порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності не спростовано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72-78, 139 та 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук