Справа № 1640/2567/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2567/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУНП в Полтавській області у якій просить суд:

- визнати протиправними дії ГУНП в Полтавській області щодо розгляду звернення позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням ІІ групи інвалідності;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 21 червня 2018 року № 29/Б-51 про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням ІІ групи інвалідності;

- зобов'язати ГУНП в Полтавській області прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов'язків в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб станом на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що набув ІІ групу інвалідності у зв'язку з травмуванням, пов'язаним з проходженням служби в поліції, а тому має право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

17 серпня 2018 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідачем зазначено, що правові підстави для виплати позивачеві одноразової грошової допомоги відсутні. Зокрема, відповідач посилається на пункт 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та зазначає, що Законом передбачено право на отримання одноразової грошової допомоги лише у разі встановлення інвалідності у певний період протягом шести місяців після звільнення з поліції. Оскільки позивачу встановлена інвалідність не в межах періоду, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", то і право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача відсутнє /а.с. 29-32/.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач розпочав службу в органах внутрішніх справ у 1996 році. З 07 листопада 2015 року перебував на службі в Національній поліції, що підтверджується копією трудової книжки /а.с. 12/.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 29 вересня 2016 року № 450 о/с майора поліції ОСОБА_1, старшого інспектора з особливих доручень - чергового чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП 29 вересня 2017 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) /а.с. 21/.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0014156 від 24 квітня 2018 року за результатами первинного огляду ОСОБА_1 з 11 квітня 2018 року встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в поліції /а.с. 16/.

04 травня 2018 року позивач звернувся до ГУНП в Полтавській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в поліції /а.с. 35/.

Листом від 21 червня 2018 року № 29/Б-51 ГУНП в Полтавській області повідомило позивача про відсутність підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої підпунктом 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Відмовляючи у виплаті одноразової грошової допомоги, відповідач виходив з того, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Оскільки, датою звільнення позивача зі служби в Національній поліції є 29 вересня 2017 року, а датою встановлення ІІ групи інвалідності - 11 квітня 2018 року, то інвалідність встановлена позивачу поза межами шестимісячного строку з дня його звільнення з поліції, що виключає наявність правових підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги на підставі підпункту 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач вважає, що вказана відмова не ґрунтується на вимогах закону, тому звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ), яким врегульовано, в тому числі питання виплати одноразової грошової допомоги.

Статтею 97 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено перелік осіб, які за цим Законом мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Пунктом 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції Закону на момент звернення позивача із заявою) визначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Згідно з підпунктом "б" пункту 3 частини першої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію" розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, у разі визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що для виникнення у поліцейського права на отримання одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" є необхідним дотримання таких умов та обставин:

1) встановлення поліцейському інвалідності, яка є наслідком поранення (контузії, травми або каліцтва);

2) вищевказане поранення (контузія, травма або каліцтво) має бути таким, що отримане під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

3) така інвалідність має бути встановлена не пізніше шести місяців після звільнення поліцейського з лав поліції;

4) звільнення з поліції має бути зумовлене пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим під час виконання поліцейським службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (надалі - Порядок № 4, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Пунктом 4 розділу І Порядку № 4 передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, під час виконання службових обов'язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов'язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Підпунктом 2 пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Частиною шостою статті 100 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Проте, відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" право на виплату одноразової грошової допомоги мають поліцейські, яким протягом шести місяців після звільнення з поліції встановлено інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Як вбачається з матеріалів справи, датою звільнення позивача зі служби в Національній поліції є 29 вересня 2017 року, а інвалідність позивачу встановлена лише 11 квітня 2018 року, тобто поза межами шестимісячного строку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 травня 2018 року у справі № П/811642/17, в якій зазначено, що "між датою звільнення позивача з поліції (30 квіття 2016 року) та датою встановлення позивачу групи інвалідності (22 грудня 2016 року) пройшло більше шести місяців, а тому правові підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського на умовах, визначених Законом України "Про Національну поліцію" відсутні".

Частиною п'ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність умов та підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов'язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Однак, позивачем не надано суду достовірних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а також не спростовано доводів відповідача.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 250, 255, 260, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 38541, рнокпп НОМЕР_1) до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова