Справа № 806/2515/18
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Житомир справа № 806/2515/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа: ліквідаційна комісія УМВС України в Житомирській області в особі голови комісії про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування 55% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 для перерахунку та виплати пенсії "через хворобу" враховуючи зміни до чинного законодавства, на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", абз.2 п.15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", ст.102 Закону України " Про Національну поліцію", Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та інших нормативно-правових актів;

-зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести позивачу перерахунок та виплату недоотриманої пенсії, керуючись змінами до чинного законодавства станом на 01.01.2016, а саме: на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", абз.2 п.15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", ст.102 Закону України " Про Національну поліцію", Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та іншими нормативно-правовими актами, із розрахунку 55% відповідних сум його грошового забезпечення (як звільненому з ОВС України "через хворобу" - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби) та 6% (враховуючи кожен рік вислуги понад 20 років) відповідних сум грошового забезпечення, - всього 61 % грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016.

В обґрунтування позову зазначив, що отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 56% грошового забезпечення. 14.04.2018 звернувся до відповідача з листом про перерахунок пенсії, яка призначена у розмірі 56% грошового забезпечення, виходячи з 61% грошового забезпечення. На свою заяву отримав відповідь від 18.05.2018 №Х-2362, в якій повідомлено, що зміни в ст.13 Закону внесені 07.11.2015 застосовуються до осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", а тому оскільки, позивач звільнений з органів внутрішніх справ 31.03.2008, тому вищевказана норма Закону на його не поширюється.

Відмову у проведенні перерахунку пенсії вважає протиправною, у зв'язку з чим, звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 07.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 24.07.2018 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 22.08.2018р. о 12:30.

Позивач до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача до суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Проти позову заперечує з мотивів, викладених у письмовому відзиві на позов.

В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що на момент звільнення 31.03.2008 позивач не досяг граничного віку перебування на службі та не визнаний військово-лікарською комісією непридатним за станом здоров'я до військової служби, а тому не міг бути звільненим у відставку. Окрім іншого, зазначив, що позивач звільнений з ОВС 31.03.2008, а не зі служби в поліції, тому зміни внесені до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не поширюються на ОСОБА_1

Керуючись приписами ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Департаменту Державної служби охорони МВС України №97 о/с від 26.03.2008 позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 64 "б" (через обмежений стан здоров'я). Стаж служби складає 15 років 06 місяців 00 днів, у пільговому обчисленні 22 роки 03 місяці 23 дні. Підстава : подання ВДСО при УМВС України в Житомирській області від 17.03.2008 та рапорт ОСОБА_1 від 14.03.2008. (а.с.20)

Згідно свідоцтва про хворобу позивача визнано обмежено придатним до військової служби. (а.с.18)

З 01.04.2008р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" "за вислугу років" в розмірі 56% грошового забезпечення.

18.04.2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2016 на підставі п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", п.2 ч. 1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", проводячи обрахунок не із 56% грошового забезпечення, а з 61% грошового забезпечення, враховуючи зміни до чинного законодавства станом на день набуття ним такого права, тобто станом на 01.01.2016. (а.с.21)

Листом від 18.05.2018р. №Х-2362 відповідач повідомив позивача, що зміни в ст.13 Закону, внесені 07.11.2015р., застосовуються до осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", а тому оскільки, позивач звільнений з органів внутрішніх справ 31.03.2008, тому вищевказана норма Закону на його не поширюється.

Позивач вважає порушеним його право на перерахунок пенсії, у зв'язку з чим, звернувся до суду для захисту порушеного права.

Суд не може погодитися з доводами відповідача, виходячи з наступного.

У письмовому відзиві на позов, відповідач відмітив, що позивач не має права на перерахунок пенсії у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки відповідно до наказу №97 о/с від 26.03.2008 позивача звільнено у запас Збройних Сил за п.64 "б" через обмежений стан здоров'я, а також зазначив, що у свідоцтві про хворобу позивача не міститься інформація про непридатність до служби в поліції, як це передбачено п.2 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", тому пенсія призначена у відповідності до норм діючого законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Відповідно до абзацу другого пункту 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Статтею 102 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Отже, враховуючи зазначені норми, на позивача, як колишнього працівника міліції поширюються пільги, компенсації і гарантії, встановлені для поліцейських. З 01.01.2016 за пенсіонерами на законодавчому рівні закріплено право на перерахунок призначеної пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з урахуванням видів грошового забезпечення, встановлених для поліцейських.

Відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно свідоцтва про хворобу, позивача визнано обмежено придатним до військової служби.

На підставі зазначеного свідоцтва наказом Департаменту Державної служби охорони МВС України №97 о/с від 26.03.2008 позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 64 "б" (через обмежений стан здоров'я). Стаж служби складає 15 років 06 місяців 00 днів, у пільговому обчисленні 22 роки 03 місяці 23 дні.

Отже, позивача звільнено з органів внутрішніх справ через хворобу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 77 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

На час проходження позивачем медичного огляду у ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області", уповноваженням органом на проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ є військово-лікарські комісії в системі МВС України.

Діяльність такої військово-лікарської комісії в системі МВС України визначалася Положенням про діяльність військово-лікарської комісії та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України №85 від 06.02.2001, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 р. за N 164/5355 (далі по тексту рішення - Порядок № 85 та Положення про діяльність військово-лікарської комісії №85).

Відповідно до п. 1.1 Положення про діяльність військово-лікарської комісії № 85, медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Відповідно до 2.12 Положення про діяльність військово-лікарської комісії №85 у складі військово-лікарської комісії в системі МВС України діють Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) МВС України, ВЛК Головного управління МВС України в Криму, м. Києві, Київській області, Управління МВС України в областях та м.Севастополі.

За результатами медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ ВЛК виносять такі постанови: "Придатний до військової служби"; "Придатний до військової служби. Непридатний на посаду" (вказану в направлені відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); "Обмежено придатний до військової служби"; "Потребує звільнення від виконання службових обов'язків (занять), відпустки за станом здоров'я; "Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку" (п.п. п. 1.63.5 п.1.63 Порядку №85).

У мирний час на осіб рядового й начальницького складу, визнаних обмежено придатними до військової служби, складається свідоцтво про хворобу у якому відображається відповідне рішення військово-лікарської комісії (п. 1.117 Порядку № 85).

Отже, нормативні акти, що регламентують діяльність військово- лікарських комісій містять чіткі приписи щодо форми та змісту прийнятих ними рішень за результатами медичного огляду осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ на предмет їх придатності за станом здоров'я до подальшої служби в органах внутрішніх справ.

Видане позивачу свідоцтво про хворобу від 04.06.2008р. № 262/94 рішенням військово-лікарської комісії (прийнятим у межах повноважень та у спосіб визначений нормативними актами, що регламентують діяльність таких комісій), яке підтверджує обмежену придатність позивача до військової служби.

При цьому, суд відмічає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи відповідача щодо відсутності правових підстав звільнення позивача у відставку, адже на момент звільнення ОСОБА_1 не досяг граничного віку перебування на службі не беруться судом до уваги, адже органи пенсійного фонду не наділені повноваженнями стосовно контролю за органами внутрішніх справ на предмет перевірки обставин з приводу наявності правових підстав для звільнення працівників поліції.

Суд зазначає, що відповідно до пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підставою для призначення відповідачем позивачу пенсії у підвищеному розмірі є звільнення особи у відставку на підставі пунктів 2,3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за хворобою).

Посилання відповідача щодо того, що військово-лікарські документи не містять в собі інформацію про непридатність до служби в поліції є безпідставними.

На час розгляду даної справи, в матеріалах справи відсутні докази, що наказ Департаменту Державної служби охорони МВС України №97 о/с від 26.03.2008 про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 64 "б" (через обмежений стан здоров'я) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України втратив чинність чи існують спори з приводу скасування даного наказу.

Оскільки позивача було звільнено з органів внутрішніх справ "через обмежений стан здоров'я" позивач згідно пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" має право на пенсію у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення , за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення, відтак, бездіяльність відповідача щодо неврахування вказаних відсотків є протиправною.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії із розрахунку 55% відповідних сум його грошового забезпечення (як звільненому з ОВС України "через обмежений стан здоров'я") та 6% (враховуючи кожен рік вислуги понад 20 років) відповідних сум грошового забезпечення, - всього 61 % грошового забезпечення.

У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що судом встановлено право позивача на перерахунок пенсії згідно пункту "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а відповідачем такий перерахунок не проведено, суд вважає за необхідне для повного захисту порушених прав позивача зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату недоотриманої пенсії з 01.01.2016 на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", абз.2 п.15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", ст.102 Закону України " Про Національну поліцію", Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та іншими нормативно-правовими актами, із розрахунку 61 % грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016, з огляду на що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні із зазначеним позовом ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції №10 від 30.05.2018р.

Враховуючи наведене, судові витрати в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 77, 90, 194, 205, 242-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) щодо неврахування для перерахунку та виплати пенсії "через хворобу" ОСОБА_1 (вул. ОСОБА_2 (Красіна)3/30, м. Коростень, Житомирська обл., 11500, і.н. НОМЕР_1) 55% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", абз.2 п.15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", ст.102 Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та інших нормативно-правових актів.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 з урахуванням п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", абз.2 п.15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", ст.102 Закону України " Про Національну поліцію", Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та іншими нормативно-правовими актами, із розрахунку 61 % грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя В.А. Липа