Справа № 1140/2199/18
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м.Кропивницький Справа № 1140/2199/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Пасічника Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (25015, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, надалі - позивач) до Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (25006, вул. Преображенська, 2, м. Кропивницький, , надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, , надалі - третя особа) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача та просить визнати протиправною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2018р. ВП № 56828360 старшого державного виконавця Волохової М.В.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржувана постанова є протиправною оскільки минув строк пред'явлення виконавчого документу (вимога УПФУ у м. Кіровограді від 16.04.2013р. №Ф519-У) до виконання, визначений п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.99р.), та безпосередньо п. 5 виконавчого документу. Також позивач вказує, що виконавчий документ оформлено з порушенням вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.99р.).

Враховуючи на вказані обставини, на думку позивача, старший державний виконавець Волохової М.В. мала б на підставі ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження) повернути виконавчий документ стягувачу.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідачем 17.08.2018р. надано відзив на позов, вимоги позову не визнаються з тих підстав, що відкриваючи виконавче провадження на підставі вимоги УПФУ у м. Кіровограді від 16.04.2013р. №Ф519-У, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також зазначив, що виконання рішень про стягнення коштів на користь держави є пріоритетним напрямком в роботі територіальних органів державної виконавчої служби.

Третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, правом надати пояснення щодо позову не скористалась (а.с.15).

Розглянувши адміністративний позов, дослідивши долучені до справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви про примусове виконання рішення, третьою особою 20.07.2018р. передано до відповідача для повторного прийняття до виконання вимогу про сплату недоїмки від 16.04.2013р. №Ф-519-У про стягнення з позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 4572,42 грн. (а.с. 22).

Постановою відповідача від 24.07.2018р. відкрито виконавче провадження ВП №56828360 з виконання вимоги про сплату недоїмки від 16.04.2013р. №Ф-519-У (а.с. 24).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016р.) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Таким чином, в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016р.) Пенсійний фонд України є державним органом рішення якого можуть бути виконавчими документами у випадках визначених законом, зокрема Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (тут і надалі за текстом в редакції закону чинного на момент прийняття вимоги про сплату недоїмки від 16.04.2013р.) Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Відповідно до положень статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки (ч. 4 ст. 25).

Вимога територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом (ч.5 ст. 25).

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (ч.16 ст.25).

Таким чином, суд зазначає, що строки давності, в т.ч. і щодо стягнення суми недоїмки визначеної органом Пенсійного фонду України не застосовуються, а тому строк пред'явлення до виконання Вимоги про сплату недоїмки від 16.04.2013р. №Ф519-У не може бути обмежений.

Додатком №5 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5 (в редакції чинній на момент прийняття вимоги про сплату недоїмки від 16.04.2013р.), затверджена форма Вимоги про сплату недоїмки, яка повністю співпадає з Вимогою про сплату недоїмки від 16.04.2013р. №Ф519-У, яка міститься в матеріалах справи, а отже остання є виконавчим документом, як в розумінні положень Закону України «Про виконавче провадження» та і Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає що доводи позивача про невідповідність виконавчого документу положенням Закону України «Про виконавче провадження», порушення строків пред'явлення виконавчого документу до виконання повністю спростовуються вищенаведеними положеннями нормативних документів, яким врегульовано спірні правовідносини.

Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 72-77, 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (25015, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (25006, вул. Преображенська, 2, м. Кропивницький, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, вул. Соборна, 7-а, м. Кропивницький, ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник