Справа № 320/5751/18
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.08.2018
Справа № 320/5751/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання - Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Капканець В.О., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому зазначив, що відповідач виніс постанову серії ПН МЗП № 137497 від 06.07.2018 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, а постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки її було винесено з порушенням законодавства України. Так, при складенні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, позивачу не було надано перекладача, оскільки все діловодство відбувалося українською мовою, яку позивач не розумів. Крім того, працівниками міграційної служби не було забезпечено присутність адвоката, враховуючи, що правопорушник наполягав на його виклику. Також, працівниками міграційної служби невірно було зазначено дату складання постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки всі події відбувалися фактично 07.07.2018, що також підтверджується довідкою КУ «Мелітопольської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги», яка свідчить про надання допомоги позивачу, у якого під час складання протоколу стався епілептичний приступ та гіпертонічний криз. З наведених підстав просить скасувати постанову ПН МЗП № 137497 від 06.07.2018 та накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Зазначав, що позивач не розуміє української та російської мови.

Представник відповідача проти позову заперечував, у відзиві посилався на те, що при проведенні заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері на території м. Запоріжжя, співробітниками Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області був виявлений позивач, який не мав при собі документ, що уповноважує його особу. У зв'язку з відсутністю відомостей про позивача у Єдиному державному демографічному реєстрі України та за обліками ДМС, їх співробітниками була складена довідка про особу зі слів позивач, яка була долучена до матеріалів адміністративної справи. 06.07.2018 відносно позивача було складено постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. Позивач стверджує, що при складенні даної постанови йому не було надано перекладача, що спростовується його записом у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він розуміє українську та російську мови у достатньому обсязі та послуг перекладача не потребує. Також твердження позивача щодо того, що постанову про притягнення до адміністративної відповідальності було винесено 07.07.2018, замість вказаній в ній даті «06.07.2018» не відповідає дійсності, оскільки у постанові мається відмітка про те, що самим позивачем отримано копію вказаної постанови 06.07.2018. 07.07.2018 позивач запрошувався до відділу міграції для вирішення питання про його депортацію.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.3 ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до абзацу першого ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 06.07.2018 уповноваженою посадовою особою Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області Вовк О.А. складено протокол про адміністративне правопорушення ПРМ МЗП 137497, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 203 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1, перевищив встановлений термін перебування 90 днів з дати першого в'їзду протягом 180 днів на території України, що є порушенням п. 2.2 Постанови КМУ № 150. /а.с. 6,7/.

06.07.2018 начальником Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області Савулієм О.Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПРМ МЗП 137497 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн., на підставі вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення від 06.07.2018.

В протоколі про адміністративне правопорушення ПРМ МЗП 137497, складеному у відношенні ОСОБА_1, останній засвідчив власноручним підписом, що зміст ст. 63 Конституції України, 268 КУпАП йому роз'яснено та зрозуміло, послуг перекладача не потребує. У особистих поясненнях власноручно зробив запис російською мовою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, виносячи оскаржувану постанову відповідач дотримався вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняв повне, законне і обґрунтоване рішення, зміст якого не викликає сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про скасування постанови ПРМ МЗП 137497 про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, у відповідності до п.4 ч.3 ст. 286 КАС України, суд вважає можливим з урахуванням особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану змінити захід стягнення в межах ч.1 ст. 203 КУпАП, призначивши позивачу адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 77, 139, 241-246, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, застосований відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно постанови серії ПН МЗП № 137497 від 06.07.2018 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП, - у вигляді штрафу в розмірі 1700 /однієї тисячі сімсот/ гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 20.08.2018.

Суддя: Ю.В. Ковальова