Справа № 826/14522/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року № 826/14522/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді - Кузьменко А.І., суддів: Добрівської Н.А., Маруліної Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до Державної служби геології та надр України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Укргазвидобування») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (далі по тексту - відповідач, Держгеонадра), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», поданої листом від 19 січня 2017 року №3/2-01-539, щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі, дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років;

- визнати протиправною відмову Державної служби геології та надр України, оформлену листом від 05 вересня 2017 року №19995/03/12-17, в наданні Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років, за заявою, поданою листом від 19 січня 2017 року № 3/2-01-539;

- зобов'язати Державну службу геології та надр України вчинити дії з надання Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобування нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобування нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що листом від 19 січня 2017 року №3/2-01-539 ПАТ «Укргазвидобування» подало до Державної служби геології та надр України відповідно до підпункту 13 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 (далі по тексту - Порядок №615), заяву про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобування нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років разом з пояснювальною запискою з обґрунтуванням необхідності проведення геологорозвідувальних робіт на ділянці надр із зазначенням мети її геологічного вивчення, потужності підприємства, каталогом географічних координат кутових точок ділянки надр із зазначенням її площі, графічними матеріалами, оглядовою картою (масштаб 1:200000), ситуаційним планом з нанесеними межами площі геологічного вивчення та географічними координатами її кутових точок, оглядовою геологічною картою з лінією проектного геологічного розрізу, геологічним розрізом по лінії І-І.

Листом від 05 вересня 2017 року №19995/03/12-17, який отриманий позивачем 18 вересня 2017 року, відповідач відмовив у наданні спеціального дозволу на підставі пункту 19 Порядку №615 та повернув позивачу заяву з доданими документами у зв'язку із виключенням підпункту 13 пункту 8 Порядку №615 постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №277.

Позивач вважає протиправними бездіяльність відповідача щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви позивача від 19 січня 2017 року №3/2-01-539 та відмову у видачі спеціального дозволу на користування надрами Сможенської площі.

Позивач стверджує, що на момент подачі останнім заяви підпункт 13 пункту 8 Порядку №615, який передбачав можливість отримання без аукціонів спеціальних дозволів для суб'єктів, на яких, згідно із законом, покладено виконання спеціальних обов'язків на ринку природного газу, діяв та був виключений лише з 01 квітня 2017 року.

Тому, як вважає позивач, на момент подання заяви позивач діяв у межах чинного на той час законодавства та мав всі законні підстави для подання такої заяви і отримання спеціального дозволу.

Позивач також зазначив, що оскільки Мінприроди в строк до 02 березня 2017 року не надав відповідне погодження, то наявні всі підстави для видачі спеціального дозволу з урахуванням того, що рішенням Львівської обласної ради від 01 червня 2017 року отримання такого спеціального дозволу було погоджено. На думку позивача, Державна служба геології та надр України не виконує покладені на неї функції і не видає спеціальний дозвіл, що свідчить про бездіяльність останньої.

Крім того, відмова Держгеонадра у наданні позивачу спеціального дозволу оформлена листом від 05 вересня 2017 року №19995/03/12-17, а не наказом, що є неналежною формою реалізації наданих відповідачу повноважень у розумінні пункту 25 Порядку №615. Відповідач, відмовляючи у видачі спеціального дозволу без зазначення конкретної порушеної норми конкретного нормативно - правового акту перевищив свої дискреційні повноваження.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилається на те, що 19 січня 2017 року до Державної служби геології та надр України звернулось ПАТ «Укргазвидобування» із заявою про надання без проведення аукціону спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Львівської області, на підставі підпункту 13 пункту 8 Порядку №615.

Відповідачем направлено на адресу Мінприроди та Львівської обласної ради копії пакету документів ПАТ «Укргазвидобування» щодо надання спеціального дозволу без проведення аукціону для розгляду питання щодо їх погодження.

Листом від 05 вересня 2017 року №19995/03/12-17 Держгеонадра повернула пакет документів позивачу та зазначила у вказаному листі про відмову у наданні запитуваного спеціального дозволу на користування надрами на підставі пункту 19 Порядку №615.

Також відповідач наголосив на тому, що позивачем не доведено, що ПАТ «Укргазвидобування» підпадає під дію підпункту 13 пункту 8 Порядку №615, тобто не доведено, що воно має право на отримання дозволу без проведення аукціону.

При цьому відповідачем також зазначено, що за наслідками проведення планової перевірки дотримання ПАТ «Укргазвидобування» вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр, у тому числі дослідно - промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (горючі газоподібні та рідкі корисні копалини) (акт перевірки №30/2370 від 25 травня 2016 року) встановлено факт невиконання програми робіт щодо користування надрами Східно - Харківської площі, що є додатком до Угоди про умови користування надрами (спеціальний дозвіл №2370 від 12 серпня 2003 року), що, на думку відповідача, відповідно до пункту 8 Порядку №615 свідчить про те, що позивач не є особою, якій дозвіл може бути надано без проведення аукціону.

Відповідач наголошує й на тому, що позовна вимога про зобов'язання відповідача вчинити певні дії не може бути задоволена зважаючи на те, що надання спеціальних дозволів віднесено до дискреційних повноважень Держгеонадра, у які суд не може втручатися.

19 лютого 2018 року позивачем через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що відмова відповідача у наданні позивачу спеціального дозволу оформлена листом, а отже є неналежною формою реалізації наданих відповідачу повноважень та, як наслідок, є протиправною. Вимога позивача про зобов'язання відповідача надати спеціальний дозвіл ґрунтується на вимогах Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», відповідач є уповноваженим центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, який наділений правом видачі спеціальних дозволів на користування надрами, у тому числі на користування нафтогазоносними надрами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання 05 квітня 2018 року представники сторін не з'явились, хоча і були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Подане представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з великою завантаженістю та розглядом Київським апеляційним адміністративним судом адміністративної справи №826/10869/17 визнано судом необґрунтованим в зв'язку із відсутністю будь-якого належного та допустимого доказу в його обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з частиною 9 статті 209 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про нафту і газ» від 12 липня 2001 року №2665-ІІІ, спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами - документ, що видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, і засвідчує право юридичної чи фізичної особи, якій цей документ виданий, на користування нафтогазоносними надрами протягом часу, в межах ділянки надр, на умовах, передбачених у цьому документі.

Пунктом 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1174, передбачено, що Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 вказаного Положення, Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань: видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі по тексту - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30 травня 2011 року.

Так пунктом 2 Порядку №615 визначено, що дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, органом з питань надання дозволу, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

У відповідності до підпункту 13 пункту 8 Порядку №615 (в редакції, що діяла до 01 квітня 2017 року), без проведення аукціону дозвіл надається у разі: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки та видобування корисних копалин акціонерними товариствами, 100 відсотків акцій яких належать державі, та суб'єктами ринку природного газу, на яких для забезпечення загальносуспільних інтересів згідно із законом покладено виконання спеціальних обов'язків на ринку природного газу та у статутному капіталі яких не менш як 100 відсотків акцій належать господарському товариству, єдиним акціонером якого є держава.

Абзацом 20 пункту 8 Порядку №615 визначено, що для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1. Разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган ДФС і мають відмітку у паспорті), інформація для здійснення зв'язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.

Рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом 30 днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно зі Статутом ПАТ «Укргазвидобування», затвердженим рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Укргазвидобування» від 26 вересня 2017 року №149, засновником та єдиним акціонером товариства є Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - ПАТ «НАК «Нафтогаз України»).

ПАТ «НАК «Нафтогаз України», у свою чергу, утворена на виконання Указу Президента України від 25 лютого 1998 року №151 «Про реформування нафтогазового комплексу України».

Відповідно до пункту 5 Статуту ПАТ «НАК «Нафтогаз України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 року №1044, метою діяльності Компанії є одержання прибутку від провадження господарської діяльності, сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтогазового комплексу, більш повного задоволення потреб споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах.

Засновником та єдиним акціонером Компанії є держава (пункт 15 вказаного Статуту).

Тобто, ПАТ «Укргазвидобування» є суб'єктом ринку природного газу, на якого, для забезпечення загальносуспільних інтересів, згідно із законом покладено виконання спеціальних обов'язків на ринку природного газу, та у статутному капіталі якого не менш 100% акцій належать господарському товариству, єдиним акціонером якого є держава.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача в тій частині, що ПАТ «Укргазвидобування» не може підпадати під дію підпункту 13 пункту 8 Порядку №615, тобто не може бути особою, якій дозвіл надається без проведення конкурсу, оскільки за наслідками проведення планової перевірки дотримання ПАТ «Укргазвидобування» вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр, у тому числі дослідно - промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (горючі газоподібні та рідкі корисні копалини) (акт перевірки №30/2370 від 25 травня 2016 року) встановлено факт невиконання програми робіт щодо користування надрами Східно - Харківської площі, що є додатком до Угоди про умови користування надрами (спеціальний дозвіл №2370 від 12 серпня 2003 року), оскільки відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів підтвердження цих доводів.

Наведене свідчить, що позивач є тим суб'єктом, який мав право отримати дозвіл без проведення аукціону на підставі підпункту 13 пункту 8 Порядку №615 (в редакції, що діяла до 01 квітня 2017 року).

Так, 20 січня 2017 року ПАТ «Укргазвидобування» звернулось до Державної служби геології та надр України із заявою від 19 січня 2017 року про отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області.

У відповідності до абзацу 22 пункту 8 Порядку №615 (в редакції чинній на момент звернення із заявою) документи, що не відповідають вимогам цього Порядку, повертаються заявникові. Інформація про повернення документів протягом трьох робочих днів з моменту прийняття рішення про повернення розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу.

Тобто, відповідач повинен був повернути заяву ПАТ «Укргазвидобування» від 19 січня 2017 року разом з доданими до неї документами, якщо існували підстави для її повернення. Натомість, документи були прийняті відповідачем, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази їх невідповідності вимогам Порядку №615.

Так, згідно з абзацом 24 пункту 8 Порядку №615 рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом 30 днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку.

Відповідно до пункту 9 Порядку №615 надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції, погоджується з:

Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин;

відповідними районними, міськими, селищними, сільськими радами - на користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення;

Мінприроди - на всі види користування надрами.

Дії щодо погодження видачі дозволу вчиняються без залучення особи, що звернулася за одержанням дозволу, в межах строку, встановленого для видачі дозволу.

Для здійснення погодження орган, який видає дозвіл, не пізніше ніж протягом шести робочих днів з дати реєстрації документів надсилає їх копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді органам, зазначеним в абзацах другому - четвертому цього пункту, та встановлює строк розгляду зазначених документів.

За результатами розгляду документів, надісланих на погодження, органи, зазначені в абзацах другому - четвертому цього пункту, надають погодження, які у паперовому або електронному вигляді надсилають органу, який видає дозвіл.

У разі ненадання органами, зазначеними в абзацах другому і третьому цього пункту, позитивної або негативної відповіді щодо погодження за результатами розгляду на найближчій сесії (але у будь-якому разі не пізніше ніж через 90 календарних днів з дати отримання документів від органу з питань надання дозволу) вважається, що надання дозволу ними погоджено.

У разі ненадання Мінприроди погодження протягом 30-денного строку вважається, що надання дозволу ним погоджено.

Згідно з пунктом 25 Порядку №615, про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього орган з питань надання дозволу видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Згідно частини 6 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06 вересня 2005 року №2806-IV у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу.

Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

При цьому, принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено (частина 1 статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»).

Наведене свідчить, що застосування принципу мовчазної згоди можливе лише за умови подання суб'єктом господарювання заяви і документів до органу, який видає дозвіл, у повному обсязі та у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, після прийняття заяви ПАТ «Укргазвидобування» разом з пакетом документів, на виконання вимог Порядку №615 Державна служба геології та надр України листом від 26 січня 2017 року звернулась до Львівської обласної ради та Міністерства екології та природних ресурсів України щодо розгляду питання надання погодження на отримання ПАТ «Укргазвидобування» спеціального дозволу.

Таким чином, з урахуванням строків, визначених пунктом 9 Порядку №615, Мінприроди повинно було надати погодження або відмовити у погоджені щодо надання ПАТ «Укргазвидобування» спеціального дозволу протягом 30 днів з дня отримання листа Держгеонадра, а не в строк до 02 березня 2017 року, як зазначає позивач при обґрунтуванні своїх позовних вимог, а Львівська обласна рада - не пізніше 90 днів з дати отримання документів від органу з питань надання дозволу, та, лише, у випадку не надання такого погодження, вважається, що погодження надано в порядку мовчазної згоди.

В свою чергу, з матеріалів справи взагалі не вбачається чи погодили або відмовили у наданні такого погодження щодо надання ПАТ «Укргазвидобування» спеціального дозволу Міністерство екології та природних ресурсів України та Львівська обласна рада, а тому суд приходить до висновку, що посилання позивача на застосування принципу мовчазної згоди є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги при вирішенні справи по суті.

При цьому, листом від 05 вересня 2017 року №19995/03/12-17 Держгеонадра повідомило ПАТ «Укргазвидобування» про повернення пакету документів та відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами, в свою чергу, відмову мотивовано тим, що за інформацією отриманою Держгеонадрами від Чернігівської обласної ради (лист від 14 лютого 2017 року №02-01/189) питання погодження надання вищезазначеного спеціального дозволу на користування надрами не підтримане депутатами профільної комісії обласної ради.

В той же час, з вказаного вище листа взагалі не вбачається, чи було погоджено надання спеціального дозволу саме Львівською обласною радою, на адресу якої Держгеонадра надсилався відповідний пакет документів.

Суд звертає увагу, що у відповідності до пункту 19 Порядку № 615 (у редакції чинній на момент звернення із заявами) підставами для прийняття рішення про відмову в наданні дозволу є: подання заявником документів не в повному обсязі; виявлення у поданих документах недостовірних даних; невідповідність документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 цього Порядку; наявність інформації від правоохоронних органів та суб'єктів фінансового моніторингу, що заявник здійснює фінансування тероризму в Україні; наявність у заявника боргу із сплати загальнодержавних податків та зборів станом на останній звітний період; відмова органів, зазначених в абзацах другому - четвертому пункту 9 цього Порядку, у погодженні надання надр у користування; невиконання програми робіт на ділянках надр, на користування якими заявнику вже надано дозвіл, виявлення порушень правил користування надрами на таких ділянках, що зафіксовано в актах перевірок, приписах або розпорядженнях відповідних органів у сфері надрокористування до моменту їх усунення, крім випадків визнання таких приписів або розпоряджень недійсними або дію яких зупинено згідно з рішенням суду.

Крім того, згідно з частиною 5 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06 вересня 2005 року №2806-IV, підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Між тим, суд вважає за необхідне зазначити, що зі змісту положень Порядку №615, зокрема, пункту 25, вбачається, що наказ видається у разі надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачі дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього. У випадку відмови у видачі дозволу приймається рішення (пункт 19 Порядку №615).

Як вже було зазначено судом, позивачу у наданні спеціального дозволу відмовлено листом від 05 вересня 2017 року, у якому також зазначено про повернення документів.

У свою чергу, як вже зазначалось судом, відповідно до абзацу 22 пункту 8 Порядку № 615 (у редакції чинній на момент звернення із заявою) підставою для повернення документів заявникові є їх невідповідність вимогам цього Порядку. При цьому, строки, протягом яких повинно відбуватися таке повернення документів, Порядком № 615 не встановлено, а лише зазначено про необхідність оприлюднення інформації про повернення документів протягом трьох робочих днів з моменту прийняття рішення про повернення, яке розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу.

Таким чином, після отримання 20 січня 2017 року заяви позивача відповідач зобов'язаний був чітко дотримуватися процедури, що передбачається Порядком № 615, та , у випадку, якщо існували підстави для повернення документів, повинен був повернути заяву позивача разом з доданими до неї документів протягом п'яти робочих днів. Натомість, документи були прийняті та опрацьовані а, в подальшому, відповідач листом від 05 вересня 2017 року повернув документи позивачу та повідомив останнього про відмову у наданні спеціального дозволу.

Тобто, відповідач, повертаючи позивачу його заяву про надання спеціального дозволу на користування надрами від 19 січня 2017 року, фактично відмовив у видачі спеціального дозволу, не прийнявши при цьому відповідного рішення про таку відмову, що свідчить про порушення вимог діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України.

В той же час, суд звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів справи Держгеонадра, отримавши заяву ПАТ «Укргазвидобування» про отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області 26 січня 2017 року, направило пакет документів позивача до Львівської обласної ради, а не до Чернігівської, що свідчить про те, що підстава відмови у наданні дозволу, як не погодження такого дозволу з Чернігівською обласною радою також є порушенням пункту 9 Порядку №615, оскільки відмова відповідача грунтується на документах, отриманих не від відповідних районних, міських, селищних сільських рад, де розташовані ділянки надр, що містять корисні копалини місцевого значення.

За таких підстав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Укргазвидобування» в частині визнання протиправною бездіяльності Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття відповідного рішення у встановлений строк з приводу заяви Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», поданої листом від 19 січня 2017 року №3/2-01-539, щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі, дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на те, що Держгеонадра відмовлено у наданні спеціального дозволу на користування надрами у зв'язку з виключенням підпункту 13 пункту 8 Порядку №615, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, самим листом відповідача від 05 вересня 2017 року №19995/03/12-17, в якому зазначено підставу відмови - пункт 19 Порядку №615.

Стосовно позовних вимог ПАТ «Укргазвидобування» про зобов'язання відповідача вчинити дії з надання Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобування нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобування нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років, суд приходить висновку про їх безпідставність, оскільки прийняття рішення про видачу або відмову у видачі спеціальних дозволів є дискреційними повноваженнями компетентного органу, а тому навіть у разі встановлення протиправності дій/рішення суб'єкта владних повноважень суд не може втручатися у дискреційні повноваження такого суб'єкта та зобов'язувати його прийняти певне рішення щодо видачі дозволу.

Суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання Державної служби геології та надр України повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 19 січня 2017 року №3/2-01-539 про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобування нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років разом з доданими до неї документами у строки та в порядку, визначені діючим, на момент подання такої заяви, законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Державна служба геології та надр України, як суб'єкт владних повноважень, покладений на неї обов'язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконала, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача судового збору у розмірі 3200,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, тобто, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлений законодавством строк за заявою Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», поданою листом від 19 січня 2017 року №3/2-01-539, щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі, дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років.

3. Визнати протиправною відмову Державної служби геології та надр України, оформлену листом від 05 вересня 2017 року №19995/03/12-17, в наданні Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років, за заявою, поданою листом від 19 січня 2017 року № 3/2-01-539.

4. Зобов'язати Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 19 січня 2017 року №3/2-01-539 про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно - промислову розробку родовищ, з подальшим видобування нафти і газу (промислова розробка родовищ) Сможенської площі, розташованої в межах Сколівського і Турківського районів Львівської області строком дії на 20 років, разом з доданими до неї документами у строки та в порядку, визначені діючим, на момент подання такої заяви, законодавством України з урахуванням висновків суду у даній справі.

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

6. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, 26/28, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України (03057, місто Київ, вулиця Ежена Потьє, 16, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуюча суддя - А.І. Кузьменко

Судді: Н.А. Добрівська

Л.О. Маруліна