Справа № 804/3216/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2018 року Справа № 804/3216/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТАЛ ТАЙГЕР" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, порушення, вказані в акті перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, виникли не з його вини, оскільки в порушення умов договору поставки від 06.12.2016р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТАЛ ТАЙГЕР" та компанією "SHENZHEN NOVA IMPORT AND EXPORT CO., LTD" продавець-нерезидент не направив позивачу товар та не повернув кошти, переведені в якості його оплати, а всі спроби зв'язатися з продавцем були безрезультатними.
Також позивач зазначає, що з електронного ресурсу йому стало відомо, що юрисдикція компанії під назвою "SHENZHEN NOVA IMPORT AND EXPORT CO., LTD" розповсюджується на країну Гонконг у той час коли, в контракті від 06.12.2016р. зазначено адреса та платіжні реквізити держави Китай.
Крім того, у зв'язку із з тим, що вартість звернення та розгляду позовної заяви про стягнення з нерезидента заборгованості Міжнародним комерційним арбітражним судом при ТПП України перевищує суму договору поставки від 06.12.2016 року, у позивача відсутня можливість звернення до суду з метою захисту своїх справ.
11.05.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті без виклику сторін.
01.06.2018 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує, вважає що оскаржуване податкове повідомлення рішення прийняте згідно вимог чинного законодавства.
У відповідності до ч. 9 ст. 205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
На виконання умов даного контракту ТОВ "Італ Тайгер" було перераховано кошти на рахунок нерезидента "SHENZHEN NOVA IMPORT AND EXPORT CO., LTD" 15.12.2016 у сумі 300,00 дол. США ( 7 892,22 грн.) - граничний термін надходження товару 14.04.2017 року.
Протягом періоду, що перевіряється товар за даним контрактом не надходив. Повернення передплати від нерезидента "SHENZHEN NOVA IMPORT AND EXPORT CO., LTD" не відбулося.
Згідно висновку Акта перевірки встановлено наступні порушення ТОВ "Італ Тайгер":
- статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" при виконанні імпортного контракту від 16.12.2016р. б/н, укладеному з компанією "SHENZHEN NOVA IMPORT AND EXPORT CO., LTD" в частині несвоєчасного одержання валютної виручки в сумі 300,00 доларів США, за що на підставі ст.4 цього ж Закону ТОВ "Італ Тайгер" нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на загальну суму 5 923,56грн.
- п.1 ст.9 Декрету КМУ від 19.02.1993р. №15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" (зі змінами та доповненнями), за що у відповідності із п.2.7. Постанови Правління НБУ від 08.02.2000р. №49 "Про затвердження Положення про валютний контроль" (зі змінами та доповненнями) та п.2 ст.16 Декрету КМУ від 19.02.1993р. №15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" (зі змінами та доповненнями), підприємству нараховується штрафна санкція за порушення порядку декларування валютних цінностей та іншого майна станом на 01.04.2017р., станом на 01.10.2017р. у сумі 680,00грн.
Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивачем подано заперечення від 22.01.2018 року.
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем подано скаргу від 14.02.2018 року.
Відповідачем 12.04.2018 року винесено рішення про результати розгляду скарги позивача, відповідно до якої податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994р. № 158/94-ВР (далі - Закон № 185) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Відповідно до Постанови Правління Національного банку України №386 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" (яка діяла на момент перерахунку коштів позивачем) розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в ст.1 та ст.2 Закону №185, здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів.
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону №185 порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього
Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Розмір нарахованої пені на суму 5923,56 грн. за термін 245 днів з 15.04.2017 року (121-й день з моменту оплати товару) по 15.12.2017 року (дата проведення перевірки) позивачем не заперечується
Частинами 3-6 статті 4 Закону №185 передбачено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок
недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.
У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.
У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.
Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.
Частинами 6-7 статті 6 Закону №185 передбачено: якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.
Таким чином, Законом України №185, чітко визначені обставини, які призупиняють строки розрахунків, визначені у статтях 1 та 2, та звільняють від сплати пені, а саме:
- прийняття до розгляду звернення судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості;
- наявність висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданого на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків по контрактам, які перевірялися;
- наявність довідки Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни стосовно виникнення форс-мажорних обставин при виконанні контрактів, які перевірялися.
Позивач у позовній заяві зазначає, що звернення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України з метою стягнення з іноземного контрагента 300 доларів США є процедурою недешевою, так як відповідно до положення про арбітражні збори та витрати, що є додатком до Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України, реєстраційний збір, який належить сплатити позивачу при зверненні до міжнародного арбітражу складає 600 доларів США, загальна сума арбітражного збору складає 1800 доларів США, що значно перевищує вартість товару, який нерезидент повинен був надіслати ТОВ «Італ Тайгер», що, у свою чергу, унеможливило його звернення за відповідним захистом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.
При цьому, суд звертає увагу на те, що, звернення з позовною заявою до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, на яке посилається позивач в позовній заяві, не було єдиним способом призупинення строків або звільнення від сплати пені. Зокрема, у випадку порушення умов виконання договору поставки від 06.12.2016 року, позивач мав право звернутися з відповідною позовною заявою для розгляду спору в порядку господарського судочинства України, що також передбачено п.п.9.3 п.9 вказаного договору.
Щодо посилань позивача, в якості підстав для скасування податкового повідомлення-рішення, на те, що порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД сталися не з його вини, оскільки в порушення умов договору поставки від 06.12.2016р., продавець-нерезидент не направив позивачу товар та не повернув кошти, переведені в якості його оплати та наявності у позивача інформації з електронного ресурсу про те, що юрисдикція компанії під назвою "SHENZHEN NOVA IMPORT AND EXPORT CO., LTD" розповсюджується на країну Гонконг у той час коли, в контракті від 06.12.2016р. зазначено адреса та платіжні реквізити держави Китай, суд зазначає наступне.
При здійсненні зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти господарської діяльності України та іноземні суб'єкти господарської діяльності керуються принципами, визначеними статтею 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».
Одним з принципів є принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає, зокрема, у праві суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно
вступати у зовнішньоекономічні зв'язки та обов'язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України.
Позивач, укладаючи зовнішньоекономічні контракти, діє на свій ризик, як суб'єкт підприємницької діяльності та має дотримуватися законодавчих приписів щодо ведення такої діяльності в сфері ЗЕД. Нормативне регулювання порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті в Україні є сталим та чітко визначає умови звільнення від відповідальності у вигляді сплати пені за перевищення строків розрахунків.
Проте, позивач не вчинив дій щодо подання позовних заяв та не надав рішень судів щодо стягнення заборгованості з нерезидента, не отримував та не звертався за отриманням висновків центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданих на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків контракту від 06.12.2016 року, не отримував довідки Торгово-промислової палати України або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни стосовно виникнення форс-мажорних обставин при виконанні по контракту від 06.12.2016 року, а обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги, не є належними підставами для скасування податкового повідомлення-рішення.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв