Справа № 826/2128/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2018 року № 826/2128/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа проДепартаменту поліції охорони Національної поліції України Національна поліція України визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Департаменту поліції охорони Національної поліції України (далі по тексту - відповідач), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національна поліція України про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, в розмірі 104 937,09грн.

Ухвалою суду від 08 лютого 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не проведення та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, оскільки право на її отримання пов'язане згідно з чинним законодавством з наявністю 10-річної вислуги років та звільненням зі служби, а не набуття позивачем права на пенсію, як зазначає відповідач.

Відповідачем та третьою особою були подані відзиви на позовну заяву, відповідно до яких, проти задоволення позовних вимог заперечують повністю, оскільки нарахування та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби можливе за умови, якщо позивач при звільненні набув право на отримання пенсії.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

У період з 15.08.2000р. по 27.12.2017р. позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом від 28.12.2017р. №327 о/с «По особовому складу» майора міліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Згідно вказаного наказу, вислуга років ОСОБА_1 станом на день звільнення складає 17 років 04 місяці 14 днів.

29 грудня 2017 року позивач звернувся з рапортом до начальника Департаменту поліції охорони з проханням виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Листом від 04.01.2018р. №0-267 відповідач повідомив, що одноразова грошова допомога виплачується лише тим особам, які мають право на пенсію.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення та не виплати при звільненні одноразової грошової допомоги, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктами 3, 4 цієї статті грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та має забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За пунктом 2 статті 15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які звільняються з військової служби, зокрема, у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за умови наявності у військовослужбовця вислуги 10 років і більше.

Аналогічне положення закріплено в абзацах першому - третьому пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Постанова КМ України від 17 липня 1992 року № 393), згідно з якими військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення пункту 10 Постанови КМ України від 17 липня 1992 року № 393 не пов'язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що частиною першою статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлені дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним в ній особам:

які мають право на пенсію за цим Законом і звільняються зі служби за станом здоров'я;

які звільнені зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням за наявності вислуги 10 років і більше.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час звільнення з органів внутрішніх справ, вислуга років позивача складала 17 років 04 місяців та 14 днів, а підставою для звільнення слугувало скорочення штатів, що, виходячи з приписів чинного законодавства, надає йому право на отримання одноразової грошової допомоги.

Слід зазначити, що одноразова грошова допомога особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які звільнені зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з наявністю 10-річної вислуги та звільненням зі служби, зокрема, з указаних підстав.

Тому ненабуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності 10 років вислуги.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі 21-80а15 та в постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №804/1782/16.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звільнення позивача розмір щомісячного грошового забезпечення складав 12345,54грн., тому розмір одноразової грошової допомоги при звільненні має обчислюватися наступним чином: 12345,54грн. (розмір грошового забезпечення на момент звільнення) х 50% х 17років = 104937.09грн.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409,60грн. з бюджетних асигнувань Департаменту поліції охорони Національної поліції України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (03022, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту поліції охорони Національної поліції України (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 5, ) щодо не проведення та не виплати ОСОБА_1 (03022, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) одноразової грошової допомоги, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зобов'язати Департамент поліції охорони Національної поліції України (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 5, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (03022, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу, в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, в розмірі 104 937,09грн. (сто чотири тисячі дев'ятсот тридцять сім гривень, 09 копійок).

Присудити з бюджетних асигнувань Департаменту поліції охорони Національної поліції України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409,60грн.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін