Справа № 522/14415/18
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/1297/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті ОСОБА_1 справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 про примусове видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України просить допустити негайне виконання рішення суду.

Мотивують вимоги тим, що громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно перебуває на території України. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. Своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП. В подальшому відповідно до ст. 263 КУпАП його було затримано в административному порядку. Прийняте рішення про видворення з території України не було виконано добровільно. Враховуючи, що відповідач без законних підстав проживає на території України, просять постановити рішення яким примусово видворити його за межі країни.

Учасники справи в судове засідання не зявились, звернулись до суду з письмовими заявами.

Представник позивача в письмовій заяві зазначає про розгляд справи без його участі.

Відповідач в своїй письмовій заяві до суду зазначає, що правова допомога та послуги перекладача йому не потрібні. Просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що 02.12.2017 року співробітниками Березівського РС ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Березівка, вул. Мічуріна, 3 було виявлено особу, яка назвалась громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що особа, яка назвалась громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, порушила правила перебування іноземців в Україні проживала на території України після закінчення терміну перебування.

Особа, яка назвалась громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 прибула на територію України 13.08.2017 через КПП «Старокозаче» з метою працевлаштування.

По закінченню відповідного терміну перебування в Україні особа, яка назвалась громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з території України не виїхала. На даний час будь які документи, що надають дозвіл на проживання чи перебування в Україні відсутні.

02.12.2017 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання в Україні без документів на право проживання в Україні, стосовно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 062489 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 02.12.2017 ПН МОД № 062489 був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено стягнення штраф в розмірі 510 грн.

02.12.2017 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яка назвалась громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3 та зобовязано його покинути територію України у термін до 28.12.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін особа, яка назвалась громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з території України не виїхала.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ, рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення. Порядок провадження за заявами іноземців та осіб без громадянства про добровільне повернення визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

При цьому, 16 серпня 2018 року громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано, про що свідчить протокол № 000088 про адміністративне затримання за ч.2 ст. 263 КУпАП.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Отже, зясувавши обставини перебування відповідача на території України було встановлено наступне:

1. Відомості про подальше перебування на території України на законних підставах Відповідача відсутні, що вказує на грубе порушення з боку відповідача норм Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

2. Відповідач був затриманий працівниками Березівського РС ГУ ДМС України в Одеській області за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме ухилення від виїзду після закінчення терміну легального перебування.

3. На даний час у Відповідача відсутні будь які підстави перебування на території України обовязкова наявність яких визначена ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземці вїжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом або іншими міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ «центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі…».

Беручи до уваги той факт, що Відповідач після перетину державного кордону України, в подальшому проживав на території України без документів на право проживання в Україні, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУаАП, у нього відсутній паспортний документ, який надає право здійснити виїзд з території України, які визначені ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої вїзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок вїзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що відносно відповідача 02.12.2017 року ухвалене рішення про примусове повернення з України, яке ним не виконано в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець, який законно прибув в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратив підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеного судового рішення застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеські області до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення громадянина за межі території України є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, постанова суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 23, 26, 30 Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 241-246, 250, 251, 288, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеські області задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його отримання учасниками справи. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л. М. Чернявська

16.08.2018