Справа № 821/4810/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

21 серпня 2018 року

справа №821/4810/14

адміністративне провадження №К/9901/8419/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у складі судді Бездрабка О.І. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у складі суддів Федусика А.Г., Шевчука О.А., Зуєвої Л.Є. у справі №821/4810/14 за позовом Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Диадема-Консалтинг» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

12 грудня 2014 року Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Диадема-Консалтинг» (далі - Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міністерства доходів і зборів у Херсонській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 01 грудня 2014 року, з урахуванням зміни позовних вимог, шляхом їх зменшення заявою від 27 січня 2015 року, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення податкового органу від 01 грудня 2014 року за №, №, № та №, з мотивів безпідставності їх прийняття.

28 січня 2015 року постановою Херсонського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року, частково задоволений позов Підприємства, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення податкового органу від 01 грудня 2014 року за №, № повністю та податкові повідомлення-рішення № на суму 11671,25 грн. та за № на суму 680,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

07 серпня 2015 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України в якій, посилаючись на прийняття рішень судами попередніх інстанцій на підставі висновків суду, що не відповідають обставинам справи, базуються на неповному дослідженні доказів, з порушенням норм матеріального права , відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Підприємства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акту перевірки, зокрема шести пунктів висновків, посилається на відсутність реального характеру господарських операцій, за результатами яких сформовані дані бухгалтерського та податкового обліку. Доводить деякі із обставин, які стосуються формування позивачем виключно витрат та податкового кредиту, доводів стосовно висновків судів по порушенню правил обігу готівки та застосуванням реєстраторів - реєстраційних операцій касаційна скарга не утримує взагалі. За правилами касаційного перегляду, встановленими статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги.

10 серпня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, та витребувана справа №821/4810/14 із Херсонського окружного адміністративного суду.

Заперечення або відзив від Підприємства на касаційну скаргу від податкового органу до Суду не надходили, що не перешкоджає розгляду касаційної скарги по суті.

24 січня 2018 року справа №№821/4810/14 разом із матеріалами касаційної скарги К/9901/8419/18 передані до Верховного Суду.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Підприємство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 21278751, перебуває на податковому обліку з 17 листопада 1993 року, є платником податку на додану вартість.

Податковим органом у жовтні - листопаді 2014 року проведено планову виїзну перевірку Підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року, результати якої викладені в акті перевірки від 14 листопада 2014 року №390/21-03-22-01/21278751 (далі - акт перевірки).

01 грудня 2014 року керівником податкового органу прийняті податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки.

Щодо податку на додану вартість.

Податковим повідомленням - рішенням №, яке визнане протиправним та скасоване повністю судами попередніх інстанцій, позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 1107703,00 грн., за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 276926,00 грн. на підставі пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Доводами касаційної скарги податковий орган доводить податкові правопорушення, які мали місце при взаємовідносинах позивача, як покупця дизельного палива у Багатогалузевого приватного підприємства «Бонус» на підставі договору купівлі-продажу від 24 вересня 2013 року, за результатами яких придбано товару на 447719 грн. 15 коп. та сформовано податковий кредит у сумі 89543 грн. 83 коп., у тому числі за вересень 2013 року на загальну суму 49025 грн., за жовтень 2013 року на 44514 грн. Інформація щодо складу податкових правопорушень викладена податковим органом в акті перевірки.

Вирішуючи спір у частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість, суди попередніх інстанцій не встановили обставини, що мають істотне значення для визначення грошового зобов'язання та не дослідили зібрані у справі докази щодо збільшення податку за взаємовідносинами з цим контрагентом.

За межами судового дослідження судами попередніх інстанцій залишені також взаємовідносини позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Південні традиції», за якими впродовж липня, серпня, вересня 2011 року придбано товару на суму 20293 грн. 05 коп., та сформований податковий кредит у сумі 4058 грн. 61 коп.

Судами попередніх інстанцій щодо документального підтвердження сум податкового кредиту на загальну суму 1590 грн. 89 коп. з липня 2011 року по грудень 2011 року та витрат на загальну суму 7954 грн. 45 коп. по операціях з придбання товарів у Приватного підприємства "Армавір", судами попередніх інстанцій встановлено, що 01 лютого 2011 року між позивачем та цим підприємством укладено договір купівлі-продажу продовольчих товарів, виконання якого підтверджується належними (відповідними) первинними документами, а саме податковими та видатковими накладними, платіжними документами та документами, що підтверджують спеціальні вимоги постачання товарів.

Доводи податкового органу, які ґрунтуються на неможливості проведення зустрічної звірки Приватного підприємства «Армавір», є неприйнятними з огляду на те, що зафіксований актом від 13 лютого 2013 року Державної податкової інспекції у м. Херсоні факт неможливості проведення звірки посвідчує виключно цю обставино і жодним чином не впливає на склад податкового правопорушення в розумінні статті 109 Податкового кодексу України.

Відтак, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність формування позивачем податкового кредиту у сумі 1590 грн. 89 коп. з липня по грудень 2011 року за взаємовідносинами з Приватним підприємством «Армавір».

Судами попередніх інстанцій встановлені обставини укладання та виконання договорів від 16 грудня 2011 року, 08 лютого 2012 року, 28 березня 2012 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанією «Укрхімекспорт», за умовами яких у період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року позивачем придбано сульфату амонію, аміачної селітри та карбаміду на суму 1071593 грн. 90 коп., податок на додану вартість за наслідками придбання товару склав 214318 грн. 78 коп., у тому числі за грудень 2011 року в сумі 26978 грн. 45 коп. та квітень 2012 року у сумі 187547 грн. 30 коп.

Доводи податкового органу стосовно цього контрагента зводяться до неналежної оцінки судами попередніх інстанцій первинних документів, зокрема зазначається про їх невідповідність вимогам частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-14, як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення.

Суд приймає доводи податкового органу про порушення правил дослідження доказів судами попередніх інстанцій висновуючись на тому, що долучені до матеріалів справи світлокопії документів не є належними письмовими доказами в розумінні частини четвертої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України, не дослідженні судами на предмет їх відповідності частині другій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який відповідно до його Преамбули визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Суд вважає, передчасними висновки судів попередніх інстанцій про правомірність формування податкового кредиту позивачем за взаємовідносинами з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укрхімекспорт», сам факт наявності документів без встановлення господарських операцій оформлених ними, їх належного дослідження, не доводить реальність їх здійснення.

Відтак, має місце неповне та неналежне дослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів стосовно взаємовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрхімекспорт».

Доводи податкового органу стосовно оцінки судами інших господарських операцій відсутні, разом із тим відсутність в матеріалах справи розрахунку складеного в розрізі звітних податкових періодів із зазначенням правопорушень та контрагентів доводить підстави направлення справи на новий розгляд стосовно визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Щодо податку на прибуток.

Податковим повідомленням-рішенням №, повністю визнаним протиправним та скасованим судами попередніх інстанцій, позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток за основним платежем на 256581,00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями на 64645,25 грн. Правовою підставою збільшення податку наведені положення підпунктів 14.1.71 статті 14, пункту 39.1 статті 39, пунктів 135.1, 135.2 статті 135, пункту 137.1 статті 137, пункту 138.1 статті 138, підпункту 138.10.5 пункту 138.10 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункту 141.1 статті 141 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Податковим органом у касаційній скарзі стосовно збільшення податку на прибуток наведені доводи нереальності господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укрхімекспорт», за якими сформовані витрати (віднесенні до складу собівартості) на суму 1071593 грн. 90 коп., у тому числі за четвертий квартал 2011 року у сумі 130907 грн. 25 коп., за другий квартал 2012 року у сумі 940686 грн. 65 коп., які є тотожними доводам при розгляді взаємовідносин з цим контрагентом стосовно формування податку на додану вартість.

З огляду на те, що результати одних господарських операцій є похідними для збільшення грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, Суд вважає наявними однакові підстави для нового судового розгляду, а саме не дослідження зібраних у справі доказів.

Податковим повідомленням-рішенням № прийнятим згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та згідно з абзацом 3 пункту першого Указу Президента №436/95 від 12 червня 1995 року «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» до позивача застосовані штрафні санкції за порушення пункту 2.5 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні у розмірі 66783,25 грн.

Судами попередніх інстанцій податкове повідомлення-рішення № визнане протиправним та скасоване в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 11671,25 грн., не є предметом касаційного перегляду внаслідок відсутності доводів відповідача щодо неправильного вирішення судами спору у цій частині.

Податковим повідомленням-рішенням № до позивача застосовані штрафні санкції за порушення підпунктів 4, 6 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР у розмірі 765,00 грн., визнане протиправним та скасоване судами попередніх інстанцій в частині застосування штрафу на суму 680,00 грн., не є предметом касаційного перегляду внаслідок відсутності доводів податкового органу щодо неправильного вирішення судами попередніх інстанцій спору стосовно правомірності застосування санкцій цим рішенням.

Суд визнає, що судами попередніх інстанцій порушенні норми процесуального права стосовно прийняття податкових повідомлень-рішень щодо збільшення грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи внаслідок не дослідження зібраних у справі доказів.

Суд визнає, що спір в частині визнання протиправними та скасуванні податкових повідомлень - рішень податкового органу про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення позивачем правил обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій вирішений судами попередніх інстанцій з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі №821/4810/14 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міністерства доходів і зборів у Херсонській області від 01 грудня 2014 року за №, № - скасувати.

Направити справу №821/4810/14 до Херсонського окружного адміністративного суду у цій частині.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі №821/4810/14 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № на суму 11671,25 грн. та за № на суму 680,00 грн. - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер