Справа № 805/2777/17-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року справа №805/2777/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г.,

секретар судового засідання Токарева А.Г.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, довіреність від 05.07.2018 року № 52,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі № 805/2777/17-а (головуючий І інстанції Олішевська В.В., повний текст складений 4 червня 2018 року у м.Словянську) за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженої відповідальністю «Стимоіл-Компані, Товариства з обмеженою відповідальністю «Даниил-Логістік» про визнання договору поставки недійсним, зобовязання вчинити певні дії, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі ГУ ДФС у Донецькій області) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю «Стимоіл-Компані (далі ТОВ «Стимоіл-Компані), Товариства з обмеженою відповідальністю «Даниил-Логістік» (далі ТОВ «Даниил-Логістік») про визнання недійсним договору поставки від 3 серпня 2015 року № 125/2015, укладеного між ТОВ «Стимоіл Компані» та ТОВ «Даниил Логістік»; зобовязання ТОВ «Стимоіл Компані» повернути усе отримане за договором поставки від 3 серпня 2015 року № 125/2015, а у разі відсутності належного, його вартість ТОВ «Даниил Логістік»; стягнення у дохід держави з ТОВ «Даниил Логістік» грошових коштів у розмірі 6081483,68 грн., отриманих від ТОВ «Стимоіл Компані» згідно договору поставки від 3 серпня 2015 року № 125/2015 (т.1 а.с. 4-9).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року закрито провадження у справі за позовом ГУ ДФС у Донецькій області до ТОВ «Стимоіл-Компані, ТОВ «Даниил-Логістік» про визнання договору поставки недійсним, зобовязання вчинити певні дії, стягнення коштів (т.2 а.с. 158-160).

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ненадання вірної правової оцінки обставинам справи.

В обґрунтування доводів посилався на те, що податкові органи не позбавлені права звернутися до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсним правочину, укладеного між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його контрагентом, з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства та стягнення в дохід держави коштів, одержаних сторонами оспорюваного правочину за такими угодами, як це установлено частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України (а.с. 166-169).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевірив доводи апеляційної скарги та наданого відзиву на апеляційну скаргу і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним договору поставки від 3 серпня 2015 року № 125/2015, укладеного між ТОВ «Стимоіл Компані» та ТОВ «Даниил Логістік» та стягнення у дохід держави з ТОВ «Даниил Логістік» грошових коштів у розмірі 6081483,68 грн., отриманих від ТОВ «Стимоіл Компані» згідно договору поставки від 3 серпня 2015 року № 125/2015.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч.1 ст.238 КАС України та підсудність цієї справи господарському суду, з наступних підстав.

В серпні 2017 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до суду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України викладений в новій редакції.

Згідно пп. 10 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» наведеного Закону установити, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом.

Згідно п.1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Відповідно до пп. 20.1.30 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов'язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Таким чином, в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України та ст. 20 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у Донецькій області є державним органом, наділеним публічно-владними управлінськими функціями, субєктом владних повноважень, спір у справі виник у звязку з виконанням відповідних функцій.

Аналізуючи норми законодавства, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що податкові органи не позбавлені права звернутися до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсним правочину, укладеного між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його контрагентом, з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства та стягнення в дохід держави коштів, одержаних сторонами оспорюваного правочину за такими угодами, як це установлено частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України.

Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20.06.2018 року у справі №802/470/17-а щодо прийняття до розгляду зазначену категорію справ.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що даний позов про визнання договору недійсним та стягнення в дохід держави коштів, отриманих від договору є публічно - правовим спором та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, у звязку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 242, ч.5 ст. 250, ст. 310, п. 4 ч. 1 ст. 320, ст. 321, ч.1 ст. 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі № 805/2777/17-а - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі № 805/2777/17-а за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженої відповідальністю «Стимоіл-Компані, Товариства з обмеженою відповідальністю «Даниил-Логістік» про визнання договору поставки недійсним, зобовязання вчинити певні дії, стягнення коштів скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повний текст постанови складений 16 серпня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_3