Справа № 822/1333/18
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1333/18

Головуючий у 1-й інстанції: Божук Д.А.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

22 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Хмельницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просила зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про її народження щодо зазначення національності батька- ОСОБА_4, а саме- у графі національність батька зазначити "поляк".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи, подала апеляційну скаргу.

В обгрунтуванні апеляційної скарги, зокрема зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач фактично намагається відновити не свою національність, а встановити факт приналежності свого батька до польської національності. При цьому зазначила, що ОСОБА_4 помер, а тому не може висловити свій намір про зміну національності.

Також позивач вважає, що чинним законодавством не передбачено можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту національності.

21.08.2018 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, мотивований тим, що висновок від 23.01.2017 про внесення змін до актового запису цивільного стану, яким позивачу відмовлено у зміні національності батька з "українець" на "поляк" було винесено відповідно до вимог ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

До початку судового засіданні від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1, виданого повторно 25.01.2018 Хмельницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, батько ОСОБА_4-українець, мати ОСОБА_6-українка.

Згідно актового запису про народження ОСОБА_5 №26, складеного 10.08.1955 виконавчим комітетом Осташковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, національність батька позивача "українець".

Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2, виданого 24.02.1972, підтверджується, що після реєстрації одруження ОСОБА_5 присвоєно прізвище ОСОБА_2, її національність зазначена, як українка.

В грудні 2017 року позивач звернулася до Хмельницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області з заявою, в якій просила внести зміни до актового запису про народження №26 складеного 10.08.1955, виконавчим комітетом Осташковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та виправити національність батька з "українець" на "поляк".

За результатами розгляду вказаних документів, Хмельницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області складено Висновок від 23.01.2017, яким позивачу відмовлено у внесенні зазначених змін, оскільки відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Крім того, жодним нормативним актом, що регулює діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану, не передбачено внесення змін щодо національності громадян.

Дана обставина слугувала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовляючи у внесенні змін до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1, виданого повторно 25.01.2018 Хмельницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VI (Закон №2398).

Згідно із ст. 2 Закону №2398 актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Державній реєстрації відповідно до вказаного вище Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частиною 1 ст. 3 Закону №2398 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Згідно із ст. 6 Закону №2398 відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами 2,3 статті 9 Закону №2398 передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Так, актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Інформація, що міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

В свою чергу, в ч. 1 ст. 22 Закону №2398 зазначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

При цьому, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

У частині 5 ст. 9 Закону №2398 передбачено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (Правила).

Відповідно до пункту 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно пункту 1.5 Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Пунктом 2.6 Правил встановлено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (п.2.7 Правил).

Згідно із п. 2.11 Правил факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

У пункті 2.12 Правил зазначено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Як слідує з висновку відповідача від 23.01.2017, позивач поряд з заявою про внесення змін до актового запису, подала: копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 Серія НОМЕР_1, копію актового запису про народження ОСОБА_5 №26, складеного 10.08.1955 виконавчим комітетом Осташковецької сільської ради; витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 19303702 від 27.12.2017, копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Серія НОМЕР_4, копію актового запису про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_6, копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Серія НОМЕР_3, копію актового запису про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_5, з яких установлено, що національність ОСОБА_4-українець. Вказана обставина не заперечувалася позивачем.

Відповідачем надсилався запит щодо витребування архівної копії з Державного архіву Хмельницької області актового запису про народження ОСОБА_4, на який надіслано копію актового запису про народження ОСОБА_4 (по батькові повністю не вказано), де у відомостях про батьків графа щодо їх національності відсутня.

Необхідно зазначити, що з виписки з погосподарської книги Осташковецької сільської Ради депутатів трудящих Чорноострівського району Кам'янець-Подільської області та довідки Чорноострівської селищної ради від 06.11.2017 №515, на які посилається позивач, слідує що ОСОБА_8 за національністю - поляк, однак в записах про народження позивача ім'я батька позивача записано як "ОСОБА_4", а не "ОСОБА_4".

Враховуючи те, що із змісту вищевказаних документів позивача її батько за «національністю" зазначений "українцем", а наявність у погосподарській книзі та довідці запису про національність ОСОБА_8-«поляк» не може слугувати обґрунтованою підставою для внесення змін до відповідних актових записів щодо національності батька позивача ОСОБА_4.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок відповідача та вважає його таким, що прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції в тій частині, що заявляючи вимогу про внесення відповідачем змін в актовий запис про своє народження, змінивши в графі національність батька з "українець" на "поляк", позивач фактично намагається не відновити свою національність, а встановити факт приналежності до польської національності свого батька.

Адміністративні суди при розгляді спорів щодо рішень, дій чи бездіяльності органів РАЦС не повинні досліджувати обставини, які підлягають дослідженню в порядку цивільного судочинства, і тому не можуть підміняти собою компетенцію відповідного органу.

Отже для внесення змін до актового запису про національність батька з "українець" на "поляк", позивачу необхідно в порядку цивільного судочинства встановити необхідний факт приналежності ОСОБА_4 до польської національності.

Відповідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 16.05.2018 у справі №820/2692/16 (провадження №К/9901/11169/18) дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану, внести зміни до актового запису цивільного стану. Однак зверненню позивача до адміністративного суду передувало встановлення юридичних фактів в порядку цивільного судочинства. І оскільки після встановлення факту родинних відносин та факту належності документів особі, орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовив у внесенні змін до акту цивільного стану, суд адміністративної юрисдикції прийняв рішення про зобов'язання останнього внести такі зміни.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки законних підстави для внесення змін до актового запису про народження позивача відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, колегія суддів вважає, що підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 33, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.