Справа № 804/1949/18
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2018 року Справа № 804/1949/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
16 березня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до Державної фіскальної служби України з вимогами:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (том 1 а.с. 2).
Сторони у судове засідання 27.06.2018 року не прибули.
Представником позивача надано заяву про розгляд справи за відсутності представника.
Відповідач явку представника у судове засідання 27.06.2018 року не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Правом на подання письмових пояснень та відзиву на позов не скористався.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
На підставі договору від 12.04.2011 року № 418 про визнання електронних документів, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ПрАТ «ЦГЗК» та Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі, ПрАТ «ЦГЗК» здійснює подачу податкової звітності в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису засобами телекомунікаційного зв'язку.
Судом встановлено, що ПрАТ «ЦГЗК» подано наступні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок:
Таким чином, протягом липня 2015 - березня 2016 ПрАТ «ЦГЗК» задекларовано відємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 41 583 837,00 грн.
Вказана звітність відповідає за формою вимогам Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіна України № 966 від 23.09.2014 року з подальшими змінами (чинного на момент подачі звітності).
Вищезазначені уточнюючі розрахунки прийняті контролюючим органом, що підтверджується квитанціями № 2, які містяться в матеріалах справи.
Згідно витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки кроригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ № 30957280 від 30.11.2017 року, сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних становить 38374034,71 грн.
У звязку виявленими розбіжностями ПрАТ «ЦГЗК» направлено до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби лист від 01.12.2017 року №6216/18 та до Державної фіскальної служби України лист від 01.12.2017 року №6217/18 та від 11.01.2018 року № 392/18 з проханням здійснити приведення показників Системи електронного адміністрування ПДВ у відповідність з показниками податкової звітності з ПДВ ПрАТ «ЦГЗК», шляхом збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 41 583 837,00 грн., на яку ПРАТ «ЦГЗК» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи СЕА ПДВ.
ОСОБА_1 фіскальна служба України від 09.02.2018 року №4736/6/99-99-12-03-01-15 повідомила, що відображення показників уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням ПрАТ «ЦГЗК» самостійно виявлених помилок за червень 2015 року не передбачено.
Згідно щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки кроригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ №31034839 від 03.03.2018 року, сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних становить 69123034,98 грн
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Віповідно до приписів пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.
Таким чином, вказаними нормами встановлено право платника податку, у разі виявлення помилок у поданій ним податковій звітності, внести відповідні зміни шляхом подання уточнюючого розрахунку.
За змістом пунктів 49.8, 49.9 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.
За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.
Судом встановлено, що вищезазначені уточнюючі розрахунки прийняті контролюючим органом, що підтверджується квитанціями №2, які містяться в матеріалах справи.
Таким чином, уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітні періоди, які подані та прийняті контролюючим органом, є однією з форм податкової звітності з ПДВ, а отже сформовані в них показники (зокрема відповідні рядки, де задекларовано суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду), мали бути враховані контролюючим органом при автоматичному збільшенні суми, на яку ПрАТ «ЦГЗК» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - на загальну суму 41 583 837,00 грн.
З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
29 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» № 643-VІІІ (надалі - Закон №643), спрямований на вдосконалення роботи системи електронного адміністрування ПДВ, яким внесено зміни до статті 200-1 та розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу щодо адміністрування податку на додану вартість в системі електронного адміністрування податку.
Відповідно до пункту 200-1.1 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться в складених і отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 Перехідних положень цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Згідно до пункту 200-1.2 Податкового кодексу України, платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Пунктом 200-1.3 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні або розрахунки коригування в єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах + sОвердрафт - SНаклВид - SВідшкод Sперевищ.
SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в єдиному реєстрі податкових накладних, розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в єдиному реєстрі податкових накладних;
SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;
SПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків в системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених в підпунктах а - в пункту 200-1.2 цієї статті;
SОвердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу;
SНаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в єдиному реєстрі податкових накладних;
SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок;
SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобовязань, зазначених платником в поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пункту 200-1.4 Податкового кодексу України, на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:
а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу;
б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобовязань з цього податку;
в) з рахунків платників, відкритих в органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялись, транспортувались та постачались населенню або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла в звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувались або погоджувались органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про державний бюджет України;
г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобовязань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків в порядку, встановленому пунктом 43.4-1 статті 43 цього Кодексу.
У відповідності до пункту 200-1.5 Податкового кодексу України, з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобовязань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу в складі податкової звітності з податку на додану вартість, в розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобовязань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватись в разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної в складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих в єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобовязань з податку за операціями з постачання товарів, послуг, задекларованих в податковій звітності з податку на додану вартість в цьому звітному періоді.
Кошти, що надійшли на рахунки, визначені в підпунктах а - в пункту 200-1.2 цієї статті, автоматично перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунок такого платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та на спеціальний рахунок такого платника протягом наступного операційного дня.
Згідно пункту 200-1.6 Податкового кодексу України, за підсумками звітного податкового періоду, згідно задекларованих в податковій декларації результатів, а також в разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом в порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.
Якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету згідно поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, згідно якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, в сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобовязань з податку.
На суму податку, що згідно поданої заяви підлягає перерахуванню на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника (SПопРах).
Відповідно до пункту 200-1.7 Податкового кодексу України, кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно в цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.
На підставі викладеного суд вказує, що подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на додану вартість та заяв про збільшення податкового кредиту є обовязковою умовою для ДФС України збільшити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на які ПрАТ ЦГЗК має право реєструвати податкові накладні та розрахунки коригування в єдиному реєстрі податкових накладних на величину відємного значення.
Крім того, відповідно підпункту 4 пункту 34 Перехідних положень Податкового Кодексу України, станом на третій робочий день після набрання чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість, зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні, розрахунки коригування до податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення всіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових SНаклОтр, SНаклВид та SМитн, що були сформовані починаючи з 01.07.2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом до 31.07.2015 року для платників податків, що застосовують звітний період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних періодів на кінець поточного звітного періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, в якій відображаються розрахунки з бюджетом або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний період.
В свою чергу, до податкової звітності з податку на додану вартість згідно пункту 8 розділу 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року № 966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 р. №13, чинного по момент подачі уточнюючих розрахунків), належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.
Суд зазначає, що 30.07.2015 року ОСОБА_1 фіскальна служба України повідомила план заходів ДФС для забезпечення реалізації норм Закону України №643-VІІІ з удосконалення системи електронного адміністрування ПДВ, в розділі ІІІ якого передбачено обнуління показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), для зареєстрованих платників податку, зокрема:
- з 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643) ДФС буде проведено обнуління суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (УНакл), сформовану відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 та пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та значення усіх її складових, визначених Податковим кодексом України, крім показників УНаклОтр, УМитн та УНаклВид, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року;
- на кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (УНакл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200№.3 статті 200№ Податкового кодексу України.
При цьому, планом заходів окремо зазначено, що у зв'язку із переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ в штатний режим, починаючи з 04.08.2015 року реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування, складених до 1 липня 2015 року, здійснюватиметься без обмеження сумою УНакл.
В свою чергу, пунктом 1 Положення про ОСОБА_1 фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 (далі Положення), встановлено, що ОСОБА_1 фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.
Підпунктом 4 пункту 1 Положення вказано, що ДФС відповідно до покладених на неї завдань, здійснює адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів
Наведене свідчить про те, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, та на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.
Враховуючи офіційну інформацію ДФС, протягом 03 серпня 2015 року були відновлені права на достовірне відображення в системі електронного адміністрування ПДВ відомостей щодо сум податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Виходячи з наведеного в сукупності та враховуючи, що ПрАТ задекларовано від'ємне значення ПДВ (рядок 24 та 21 відповідно - суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) в уточнюючих розрахунках податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкових декларацій з ПДВ за грудень 2014 року червень 2015 року, сума такого від'ємного значення мала бути відображена податковим органом в Системі електронного адміністрування ПДВ, як сума, на яку підприємство має право реєструвати податкові накладні.
Тобто невідповідне значення показника «Сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» не дає можливості заявити до відшкодування фактичну суми податку сплаченого у складі вартості придбаних ТМЦ (робіт/послуг), оскільки відповідно до п.200.4. Податкового кодексу України: при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.
На підставі викладеного суд вказує, що ПрАТ «ЦГЗК» вжито усих передбачених пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9 Порядку №569 заходів, які надають право автоматичного збільшення суми, на яку ПрАТ «ЦГЗК» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 1 липня 2015 року та задекларованого позивачем у рядку 24 шляхом подачі уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкових декларацій з ПДВ за грудень 2014 року червень 2015 року, а контролюючий орган, яким у даному випадку є ДФС України, після початку роботи системи у штатному режимі на постійній основі, отримавши уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкових декларацій за грудень 2014 року червень 2015 року, своєчасно не забезпечив відображення їх показників у системі електронного адміністрування ПДВ, що свідчить про те, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат».
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3524,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 30.11.2017 року та платіжним дорученням № НОМЕР_2 від 02.03.2018 року (том 1 а.с.3, 4).
З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 3524,00 грн. підлягає стягненню з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) ОСОБА_2