Справа № 127/16370/18
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/318/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,ОСОБА_1,
при секретарі Федоровій С.М., за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ВР № 124389 від 21.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ВР № 124389 від 21.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_2, керуючи автотранспортним засобом марки MERCEDEC-BENZ державний номер WRP69756, був зупинений у м. Вінниці, о 10:00 год. в районі Центрального ринку, інспекторами дорожнього руху Управління дорожньої поліції у Вінницькій області.

Підставою для зупинення, зі слів інспекторів, є здійснення дорожнього руху без користування ременем безпеки, про що було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ВР №124389 від 21.06.2018 року за ч.1 ст.121КУпАП.

Вважаю, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки правопорушення він не здійснював та Правила дорожнього руху не порушував.

Позивач зазначає, що на момент зупинення автотранспорту, та висунення йому звинувачень у вчиненому правопорушенні в автомобілі він знаходився з прищипнутім ременем безпеки. Спілкуючись зі ним інспекторами було вимкнено камери відео фіксації порушення, що в свою чергу з їх боку є порушенням вимог внутрішніх наказів та нормативно-правових актів діяльності Національної поліції. Також не було взято до уваги наданих ним пояснень щодо обставин справи.

Також, під час спілкування з позивачем, інспектори спілкувався в грубій формі, вимагали вийти з автомобіля та погрожували застосуванням спеціальним засобам «кайданками», зазначали що позивач перебуває в стані наркотичного спяніння та вимагали пройти відповідне обстеження, що він і зробив, але стан спяніння не підтвердився.

Також є незрозумілою кваліфікація вчиненого порушення відповідно до постанови серії ВР №124389 від 21.06.2018 року, оскільки там зазначено, що позивач винен у вчиненні адміністративного правопорушення визначеного ч.1 ст.121 КУпАП «керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів».

Однак в самому тексті постанови зазначається, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки під час руху автотранспортного засобу.

Однак диспозиція ч.1 ст.121 КУпАП не містить в своєму переліку порушень, порушення щодо порушень правил користування ременями безпеки.

Крім того, позивач зазначив, що постанову серії ВР №124389 від 21.06.2018 року, йому не було вручено відразу, а направлено на його адресу поштою та отримано 26.06.2018 року.

Вказані обставини зумовили звернення до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлений завчасно та належним чином.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.06.2018 року поліцейським роти №1 УПП у Вінницькій області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно постанови водій ОСОБА_4 21.06.2018 о 10:00 год. в м.Вінниці, керуючи ТЗ «MERCEDEC-BENZ» державний номер WRP69756, не був пристебнутий ременем безпеки та не предявив до перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1(г) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Так, диспозиція ч.1 ст. 121 КУпАП зазначає, що відповідальність наступає при керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Разом з тим, в постанові серії ВР № 124389 від 21.06.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП вказано, що він порушив ПДР України, а саме не був пристебнутий ременем безпеки та не предявив до перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

В судовому засіданні було досліджено докази, які надані сторонами у справі, з яких не вбачається, що ОСОБА_2 ПДР України порушував, а представником відповідача надано суду лише заперечення та не надано інших доказів у справі.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії ВР № 124389 від 21.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ВР № 124389 від 21.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - задовольнити.

Постанову поліцейського роти № 1 УПП у Вінницькій області ОСОБА_3 серії ВР № 124389 від 21.06.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: