Справа № 1740/1830/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2018 року м. Рівне №1740/1830/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О.: розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа від Рівненського міського суду за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач) про:

визнання протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу надбавки до пенсії як члену сім'ї необґрунтовано політично репресованих, якого було примусово переселено, а згодом реабілітовано - із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 26.11.2017 з врахуванням виплачених сум;

зобов'язання відповідача проводити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії за віком за Списком №1 відповідно до пункту "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 26.11.2017 з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 21.10.1947 на підставі висновку УМВБ Рівненської області та постанови Особливої наради МВБ СРСР, як член сім'ї учасника ОУН по політичним мотивам в адміністративному порядку разом з родичами був виселений з України на спецпоселення в Омську область, а згодом згідно зі ст. 3 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" від 17.04.1991, ОСОБА_1 був реабілітований. Зазначив, що відповідно до пункту "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначені пенсії підвищуються, зокрема, громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком. 20.12.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання письмової відповіді про підстави нарахування пенсії без урахування підвищення, визначеного пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Листом від 04.01.2018 відповідач повідомив, що виплата підвищення до пенсії позивача здійснюється відповідно до норм чинного законодавства, при цьому, розмір цього підвищення, який складає 43,52 грн., нараховується на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 №654, де зазначено, що для громадян, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і яких згодом було реабілітовано такий розмір складає 54,40 грн., а для членів їхніх сімей, котрих було примусово переселено, - 43,52 грн.

Позивач вважає протиправними такі дії відповідача щодо невиплати надбавки до пенсії із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.116-118), в якому зазначив, що позов не визнає повністю. Вказав, що позивач є особою, реабілітованою на підставі ст. 3 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій", перебуваючи на обліку отримує пенсію за віком з врахуванням підвищення до пенсії примусово переселених членів сім'ї реабілітованих у розмірі 43,52 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 №654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян". Вважає, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державною, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того вказав, що строки призначення (перерахунку) пенсії визначені ч. 4 ст. 45 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 звернувся із заявою щодо перерахунку його пенсії 22.12.2017, а тому право на такий перерахунок, на думку відповідача, позивач набув з 01.01.2018. За наведених обставин, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 КАС України.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з'ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з урахуванням такого.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (а.с.50, 90).

Згідно з довідкою юрисконсульта УМВС України в Рівненській області по питанням реабілітації репресованих від 13.06.2001 №8/3337, виданої ОСОБА_1 1946 р.н., уродженцю с. Бегень, Рівненського району Рівненської області, позивач 21.10.1947 на підставі висновку УМВБ Рівненської області та постанови Особливої наради МВБ СРСР, як член сім'ї учасника ОУН по політичним мотивам, в адміністративному порядку разом з родичами був виселений з Рівненської області на спецпоселення в Омську область. В зв'язку з неповноліттям на спецобліку в спецкомендатурі не перебував. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні" ОСОБА_1 реабілітований (а.с.9).

22.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати письмову відповідь відповідно до чинного законодавства про причини нарахування пенсії без урахування підвищення у розмірі належного йому відповідно до пункту "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.10).

Рівненське управління Пенсійного фонду України Рівненської області за результатами розгляду звернення позивача листом від 04.01.2018 №5/10 повідомило, що підвищення до пенсії за віком як примусово переселеному члену сім'ї громадян, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, виплачується в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 №654, а саме 43,52 грн. Зазначило, що призначення та виплата вказаного підвищення до пенсії позивача здійснюється відповідно до норм чинного законодавства (а.с.11)

Не погоджуюсь із такою відповіддю та вважаючи своє право на перерахунок пенсії порушеним, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1-2 статті 46 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки.

Відповідно до положень пункту 2 ст.1-1 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" від 17.04.1991 № 962-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 962-XII) реабілітованими визнаються особи стосовно яких до 24 серпня 1991 року були здійснені репресії у формах, визначених статтею 2 цього Закону, за рішенням іншого репресивного органу, якщо встановлено факт здійснення репресій проти таких осіб з класових, національних, політичних, релігійних, соціальних мотивів.

Пунктом 6 частини 1 ст. 2 Закону № 962-XII визначено, що формами репресій визнаються вислання.

Відповідачем визнається, що ОСОБА_1 є примусово переселеним членом сім'ї громадян, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані

Згідно п. "г" ч.1 ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - №1788-XII) громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Абзацами 2-4 ч. 1 статті 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.966-XIV встановлено, що прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги; визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров'я, освіти, соціального обслуговування та інших.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 №1801-VIII передбачено, що у 2017 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII у 2018 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Згідно з п. 6 Розділу XV "Прикінцевих положень" Закону №1058-IV до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом №1788-XII. Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу виплачується підвищення до пенсії в сумі 43,52 грн., тобто в розмірі, меншому, ніж той, що гарантований п. "г" ст.77 Закону №1788-XII.

Як повідомив відповідач, розмір такого підвищення до пенсії позивачу виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 №654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" (далі - Постанова №654).

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Постанови №654 установлено, що з 1 вересня 2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

Водночас, відповідно до вимог статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки.

Відповідно до статті 46 Конституції України пенсія є одним із видів соціальних виплат, право на які громадянину гарантуються.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон №1788-XII має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою №654.

Таким чином, при обчисленні розміру підвищення до пенсії позивачу, як реабілітованій особі, відповідач зобов'язаний був керуватися п. "г" ст.77 Закону №1788-XII, який визначає розмір такого підвищення 25% мінімальної пенсії за віком, а не Постановою №654.

Відтак, суд вважає необґрунтованими та безпідставними доводи відповідача про законність обчислення ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як реабілітованій особі, на підставі Постанови №654, а тому його дії щодо невиплати підвищення у визначеному Законом розмірі є протиправними.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи наявне звернення позивача із заявою щодо виплати підвищення до пенсії 22.12.2017, позивач набув право на перерахунок пенсії з 01.01.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, обираючи належний спосіб відновлення порушених прав, свобод та інтересів ОСОБА_1, суд вважає за необхідне зобов'язати Рівненське управління Пенсійного фонду України Рівненської області проводити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії за віком за Списком №1 відповідно до пункту "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.01.2018 з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України (а.с.1).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Яворницького, 34, м. Рівне, 33001, ) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії як члену сім'ї необґрунтовано політично репресованих, якого було примусово переселено, а згодом реабілітовано - із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.01.2018 з врахуванням виплачених сум;

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області проводити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії за віком за Списком №1 відповідно до пункту "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.01.2018 з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 серпня 2018 року.

Суддя Дорошенко Н.О.