Справа № 807/413/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/4450/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Довгополова О.М., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Гром І.І.,

позивач: не зявився

відповідач : не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року (головуючий суддя: Луцович М.М., м. Тернопіль) про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у справі № 807/413/18 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Коритнянської сільської ради , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «АНІТА», Комунальне підприємство «Горизонт» про скасування рішення, - -

В С Т А Н О В И В :

10.05.2017 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1В.) звернувся до суду з позовом до Коритнянської сільської ради та просив :

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Коритнянської сільської ради № 87 від 06.03.2018 року про скасування дозволу на здійснення ринкової діяльності та ліквідації ринку.

Разом із позовною заявою ФОП ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд : зупинити дію рішення виконавчого комітету Коритнянської сільської ради № 87 від 06.03.2018 року «Про скасування дозволу на здійснення ринкової діяльності та ліквідації ринку» та заборонити всім владним посадовим субєктам Коритнянської сільської ради здійснювати дії щодо ліквідації авторинку, що розташований в с. Кінчеш Ужгородського району, по вул. Фізкультурній, 2

В обґрунтування заяви зазначає, що оскаржуваним рішенням, про існування якого позивач дізнався декілька днів тому, встановлено кінцевий термін дозволу на здійснення ринкової діяльності ТзОВ «АНІТА», в якого позивач орендує торгівельне місце - до 01.05.2018 року. Крім цього, позивач зазначає, що підпорядкована місцевій раді охорона ринку вже виконує це рішення, оскільки обмежила доступ покупців до ринку, закривши всі вхідні хвіртки до ринку зі сторони обїзної дороги. Натомість доступ до ринку наразі наявний лише через задні ворота, а адміністрація попередила позивача, як і інших підприємців, про те, що ворота відкриті для підприємців для того, щоб вони могли вивезти з ринку належне їм майно - товари та торгівельні павільйони. Внаслідок цього покупці не мають можливості зайти на ринок звичними шляхами, що обмежило господарську діяльність всіх підприємців, що здійснюють торгівельну діяльність на ринку, в тому числі - позивача. Про вказані факти свідчить також повідомлення, надане позивачу адміністрацією ринку, в якому також міститься вимога про звільнення займаної торгівельної площі з 01.05.2-18 р. до 01.06.2018 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 року в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони всім владним посадовим субєктам Коритнянської сільської ради здійснювати дії щодо ліквідації авторинку, що розташований в с. Кінчеш Ужгородського району, по вул. Фізкультурній, 2 відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального, а висновки суду не відповідають обставинам зазначеним у його заяві. Просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, щозабезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення буде фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі. Крім того також зазначив, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення субєкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обовязку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками та зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ч. 2 ст.150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно матеріалів справи, в обґрунтування заяви про забезпечення позову, вказує на те, що охорона ринку вже виконує це рішення, оскільки обмежила доступ покупців до ринку, закривши всі вхідні хвіртки до ринку зі сторони обїзної дороги. Натомість доступ до ринку наразі наявний лише через задні ворота, а адміністрація попередила позивача, як і інших підприємців, про те, що ворота відкриті для підприємців для того, щоб вони могли вивезти з ринку належне їм майно - товари та торгівельні павільйони, оскільки рішення на даний момент є чинним і судом не надавалась правова оцінка такому рішенню в судовому порядку..

За приписами ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Тобто, забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

Суд, при розгляді заяви про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст.150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати повязаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Таким чином, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Звернення з адміністративним позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту від незаконних рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

При цьому, колегія суддів зауважує, що інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проте, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Згідно із ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії рішення субєкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обовязку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся із позовом до суду щодо оскарження рішення виконавчого комітету Коритнянської сільської ради №87 від 06.03.2018 року «Про скасування дозволу на здійснення ринкової діяльності та ліквідації ринку», яким встановлено кінцевий термін дозволу на здійснення ринкової діяльності ТзОВ «АНІТА» на орендованій ділянці площею 0,8982 га за адресою: с. Кінчеш, вул. Фізкультурна, 2 до 01.05.2018 року.

Покликання апелянта про те, що він володіє торгівельною площею, що знаходиться на території авторинку, яку спорудив за власні кошти є безпідставними оскільки позивач орендує таке торгівельне місце на підставі договору оренди від 15.11.2017 року №115

Відтак, матеріалами справи не підтверджено та позивачем не наведено істотних обставин, не надано жодних доказів, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову заподіє шкоди його правам, чи захист цих прав стане неможливим без вжиття таких заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки потреба у вжитті заходів забезпечення позову позивачем не доведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. ч. 4 ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 травня 2018 року у справі №807/413/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 16.08.2018 року.