Справа № 810/1192/18
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1192/18 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну ОСОБА_3 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області щодо відмови у перерахунку та видачі довідки про заробітну плату за період виконання службових обов'язків в зоні відчуження за заявою від 24.01.2018 та зобов'язати відповідача провести перерахунок заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 04.05.1986 по 08.05.1986 та видати відповідну довідку для нарахування пенсії з урахуванням добових у розмірі 3,50 крб. та грошової компенсації замість продовольчого пайка у розмірі 20,00 крб. у місяць і долучити їх до вже нарахованої заробітної плати згідно з довідкою від 28.01.2015 №164, виданої Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області відповідно до постанови Таращанського районного суду від 16.12.2014 у справі №379/2505/14-а.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії.

Відповідно до маршрутного листа, виданого ГУ МВС України в Київській області 13.04.1986 №Д-151, він у період з 04.05. по 08.05.1986 перебував у відрядженні у м. Чорнобиль та приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 19).

Постановою Таращанського районного суду від 16.12.2014 у справі №379/2505/14-а Таращанський РВ ГУ МВС України в Київській області зобов'язано провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_3 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.1986 по 08.05.1986 та видати відповідну довідку для пред'явлення до органів УПФУ для нарахування пенсії з урахуванням Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 щодо роботи у вихідний день; наказу МВС СРСР №0130 від 11.05.1986 та № 0189 від 30.06.1986 щодо виплати подвійного окладу та абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156; розпорядження Ради Міністрів СРСР від 03.09.1986 №1767 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986 № 530-рс щодо збільшення окладу до 15 %.

На виконання вказаного судового рішення Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 видано довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках №164 від 28.01.2015, відповідно до якої загальний розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 за період з 04.05.1986 по 08.05.1986 склав 274,19 крб., у тому числі посадовий оклад - 90,00 крб., оклад за звання -120,00 крб., надбавка за вислугу років (10%) - 21,00 крб., доплата за роботу у вихідний день (04.04.1986) - 20,04 крб., збережений середній заробіток за роботу в зоні відчуження - 37,85 крб..

В подальшому, 23.01.2018 року позивач звернувся до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області із заявою, у якій просив видати нову довідку про грошове забезпечення за роботу у зоні відчуження, додатково включивши до неї добові та компенсацію за продпайок, виплата яких була передбачена підпунктом 2 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, а також пунктом 2 наказу МВС СРСР від 11.05.1986 №0130 та пунктом 1 наказу МВС СРСР від 26.05.1986 №0149.

Листом від 22.02.2018 №29/Д-138 Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Київській області повідомила позивача про відсутність підстав для видачі нової довідки, позаяк добові та компенсаційні виплати, у тому числі за продовольчий пайок, не є складовими грошового забезпечення та до картки про нарахування грошового забезпечення і довідки, виданої на підставі постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7.

Наведене стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність відмови відповідача, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно з підпунктом 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок), в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986р. №964-рс було встановлено, що у тих випадках, коли працівник отримав гранично допустиму дозу радіації і в зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі: особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб.. військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 карбованців.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986 -1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, органам внутрішніх справ дозволено перераховувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.

Згідно наказу МВС СРСР №0149 від 26.05.1986 на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР №964-рс від 17.05.1986 всім працівникам органів внутрішніх справ, які працювали в зоні відчуження в період з 26.04.1986 по 09.11.1986 повинна була бути нарахована та виплачена премія у розмірі 500,00 крб.

Розпорядженням Ради міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17 травня 1986 року № 964-рс визначено, що у тих випадках, коли працівник отримує гранично допустиму дозу радіації і в зв'язку з цим не допускається для подальшої роботи в зазначених зонах небезпеки, йому виплачується одноразова винагорода у розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського та начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою та військовим чи спеціальним званням, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 руб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 руб.

Постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради профспілок №207-7 від 10.06.1986 р. передбачено виплату добових у розмірі 3 крб.50 коп., а також забезпечення їх безкоштовним гарячим 3-разовим харчуванням із розрахунку 2,85 крб. на добу.

Відповідно до п. 2 наказу МВС СССР від 11 травня 1986 року №0130 та п.1 Наказу МВС СССР від 26.05.1986 року №0149 надбавки взамін продовольчого пайка в розмірі 20 крб. в місяць виплачується офіцерському складу; компенсація замість продовольчого пайка рядовому і молодшому складу виплачується в розмірі 16,25 крб. в місяць; відсоткова надбавка за вислугу років і всі інші надбавки та доплати, отримувані за місцем основної служби нараховуються на одинарний оклад.

Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.1993 р. № 1006 при дозі опромінення 25 бер - передбачалась одноразова винагорода в сумі 1000 крб.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 15.12.2015 у справі 21-4722а-15, обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Тобто, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року по справі №539/2350/17.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з розрахункового листа про виплату грошового забезпечення ОСОБА_3, у травні 1986 року останньому було нараховано 223,00 крб. грошового забезпечення, у тому числі 90,00 крб. - посадовий оклад, 120,00 крб. - за звання, 13,00 крб. - за вислугу років.

При цьому, докази отримання позивачем інших виплат матеріали справи не містять.

Отже, у відповідача не було законних підстав для проведення розрахунку грошового забезпечення із врахуванням грошової винагороди, яка позивачем не отримувалась, як і відсутні підстави для видачі нової довідки з урахуванням таких виплат.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що він і довів суду як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 77 КАС України.

В свою чергу, позивачем на спростування доводів відповідача, вказаних в апеляційній скарзі, не надано жодних належних доказів і таких доказів судом апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В.Епель

В.В.Файдюк