Справа № 804/4174/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року Справа № 804/4174/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач) в якій просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 з 5 727,00 грн. щомісячно, що виплачувалась в період з 21.01.2017 року по жовтень 2017 року включно, до розміру 4 087,72 грн. щомісячно, що виплачується з листопада 2017 року по сьогодні та відновити становище, яке існувало до порушення;
- зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області відшкодувати шкоду, заподіяну ОСОБА_2 протиправними діями, за весь період дії порушення (з листопада 2017 року до винесення судом рішення у справі) з розрахунку 1 639,28 грн. щомісяця.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, проте у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з червня 2015 року ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на загальних умовах відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу 41 рік 10 місяців 21 день, згідно протоколу №2458 від 25.05.2015 року.
20 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Правобережного ОУПФУ в м. Дніпрі з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 899-VIII «Про державну службу», надавши при цьому довідки від 20.01.2017 року за № 10/517 та № 10/518 про складові заробітної плати, видані Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (далі управління споживчої служби).
Встановлено, що стаж державної служби ОСОБА_2, станом на дату звільнення - 28.01.2015 року, складав 21 рік 09 місяців, а саме:
- з 31.12.1992 року по 30.12.2011 року на посадах: головного спеціаліста, начальника відділу у Головному Дніпропетровському обласному управлінні у справах захисту прав споживачів;
- з 03.01.2012 року по 28.01.2015 року на посадах: начальника відділу, головного спеціаліста, завідувача сектору організаційно-аналітичної роботи та розгляду звернень громадян в інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровської області.
Остання посада на державній службі, яку займав позивач, була посада завідувача сектору організаційно-аналітичної роботи та розгляду звернень громадян.
Згідно листа управління споживчої служби від 19.01.2017 року № 11/481 інспекція з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області реорганізована шляхом приєднання до управління споживчої служби і посада, яку займав ОСОБА_2, штатним розписом не передбачена.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року № 292 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.05.2016 року № 322) «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» розмір посадового окладу завідувача сектору у складі департаменту, служби (6 група оплати праці згідно Закону України «Про державну службу»), з урахуванням юрисдикції державного органу, з 01 травня 2016 року складає 3 618,00 грн.
Посада завідувача сектору у складі департаменту, служби відноситься до посад державної служби категорії «Б», відповідно при призначенні на неї в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області завідувачам секторів присвоєно шостий ранг державного службовця.
Згідно зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України (додаток 2) розмір надбавки до посадового окладу за ранг державного службовця складає 500,00 грн.
Надбавка за вислугу років вказана на підставі статті 52 Закону України № 899-VIII «Про державну службу» (50% окладу за стаж державної служби 22 роки у сумі 1 809,00 грн.).
На підставі наданих Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області довідок від 20.01.2017 року за № 10/517 та № 10/518, позивачу була призначена пенсія державного службовця у розмірі 60% заробітної плати, що становила (3 618,00 грн. + 500,00 грн. + 1 809,00 грн. + 3 618,00 грн.) х 60% = 5 727,00 грн.
Таким чином, розмір пенсії ОСОБА_2 з листопада 2017 року встановлено у розмірі (6 812,87 х 60%) = 4 087,22 грн.
Вважаючи, на підставі викладеного, свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України «Про державну службу»:
- мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
- займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, ОСОБА_2 працював на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, та набув необхідного для призначення пенсії державного службовця трудового стажу.
Порядок призначення пенсій згідно з Законом України «Про державну службу», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Порядок № 622).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п'ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до пункту 6 Порядку №622 у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
Згідно з п.7 Порядку №622 у всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.
Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивач не отримував.
Як встановлено судом, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, яке є правонаступником Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, видано ОСОБА_2 довідки від 20.01.2017 року № 10/517 та № 10/518 про складові заробітної плати. Вказані довідки видані за результатами прирівняння рівнозначних посад до реорганізації і після неї. Зазначеними довідками також підтверджується, що позивач дійсно працював в Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області (правонаступник - Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області) на посаді завідувача сектору організаційно-аналітичної роботи та звернень громадян.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що посилання відповідача на відсутність, станом на 20.01.2017 року дату звернення позивача до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії державного службовця, затвердженого порядку видачі довідки про заробітну плату для перерахунуку пенсії державним службовцям, як на підставу проведення повторного перерахунку раніше призначеної пенсії, судом до уваги не приймаються, оскільки право позивача на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 899-VIII «Про державну службу» реалізовано у січні 2017 року на підставі спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства і прийняття у травні 2017 року Порядку № 750, на переконання суду, не може стати безпосередньою підставою для здійснення повторного перерахунку пенсії позивача, в тому числі нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 з 5 727,00 грн. щомісячно, що виплачувалась в період з 21.01.2017 року по жовтень 2017 року включно, до розміру 4 087,72 грн. щомісячно, що виплачується з листопада 2017 року по сьогодні та відновити становище, яке існувало до порушення.
Зобовязати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області відшкодувати шкоду, заподіяну ОСОБА_2 протиправними діями, за весь період дії порушення, а саме з листопада 2017 року по 10 серпня 2018 року з розрахунку 1 639,28 грн. щомісяця.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 13.08.2018 року.

Суддя ОСОБА_1