Справа № 826/10180/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 серпня 2018 року м. Київ № 826/10180/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Бояринцевої М.А., ознайомившись із заявою про відвід судді у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіс центр"
до1) Державної архітектурно-будівельної інспекції України, 2) Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненока Романа Валентиновича
про визнання протиправними дій ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіс центр" звернулося до суду з позовом про визнання протиправним проведення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Черненоком Романом Валентиновичем позапланової перевірки дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерсервіс центр" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил по об"єкту "Реконструкція нежитлового приміщення під кафе; вул. Сталеварів, 25-а, приміщення ІХ (літера А-5) в м.Запоріжжя", згідно з направленням для проведення позапланової перевірки № 716 від 13.12.2017.

13.08.2018 від представника позивача надійшла заява про відвід судді Бояринцевої М.А.

В якості підстав відводу позивач вказує на передчасну оцінку доказів судом в частині строків звернення позивача до суду, що вказує на упередженість судді.

По-друге, позивач зазначає, що судом встановлено 20-денний строк для надання відзиву на позов для відповідачів замість 15-денного, що порушує вимоги статті 261 КАС України, що свідчить або про некомпетентність судді, або про надання переваг відповідачам.

По-третє, позивач не погоджується з пунктом 5 ухвали суду про відкриття провадження у справі в частині надання пояснень щодо порушення прав та інтересів товариства ДАБІ України та інформації щодо виконувача обов"язків керівника під час перебування директора позивача на лікарняному. Позивач зазначає про надання такої інформації на виконання ухвали суду про залишення позову без руху.

Також позивач вказує на відсутність обгрунтування в ухвалі суду про відкриття провадження у справі підстав залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів та порушення процедури призначення судді на розгляд справи та порушення строків прийняття рішень під час вирішення питання про прийнятність позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

З приводу доводів представника позивача щодо передчасної оцінки судом доказів в частині строків звернення позивача до суду та звернення позивача за місцезнаходженням відповідача у справі - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в зв"язку з відсутністю статусу юридичної особи у департаменту ДАБІ у Запорізькій області суд вказує, що на час прийняття позовної заяви до розгляду у суду залишилися сумніви щодо поважності причин пропуску звернення із даним позовом до суду, проте з метою дотримання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відкрив провадження у справі та встановив додаткову можливість позивачу надати належні докази щодо пропуску строку звернення до суду, зокрема шляхом надання інформації щодо виконувача обов"язків директора товариства на час лікарняного керівника. Також судом витребувано додаткову інформацію з огляду на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 808/618/18, де позивач звернувся з позовом саме до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування припису та постанови, винесених на підставі перевірки, проведення якої позивач вже оскаржує до суду у м. Києві.

З приводу залучення до участі у справі третьої особи, то судом наведено процесуальну норму права та вказано про підстави звернення особи до суду із відповідним клопотанням, про що судом й зроблено висновок про можливість впливу рішення у даній справі на його права та охоронювані законом інтереси. Саме оцінка впливу рішення за результатом розгляду даної справи та спірних правовідносин можлива лише під час розгляду справи по суті.

Щодо встановлення 20-денного строку для надання відзиву на позов для відповідачів, то суд не позбавлений права самостійно встановити процесуальний строк з огляду на положення статті 119 КАС України та по суті не надає ніяких переваг для відповідачів під час розгляду справи по суті.

З приводу порушення автоматичного розподілу справ між суддями та строків прийняття рішень у даній справі суд зазначає, що оскільки в провадженні судді станом на кінець липня 2018 року перебуває 442 справи, це позбавляє суд фізичної можливості ухвалити рішення в строк, передбачений КАС України. Питання автоматичного розподілу справ до компетенції судді не належить.

При цьому суд зазначає, що важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд, відіграє практика Європейського суду з прав людини, у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Так, у справі "П'єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Оцінюючи підстави, вказані представником позивача у заяві про відвід, які, з його точки зору, свідчать про неупередженість судді, суд вважає, що фактично позивач надає характеристику діям судді при ухваленні ним процесуального рішення, а саме - винесення ухвали суду від 07.08.2018. Таким чином, заявник аналізує процесуальне рішення судді, що ухвалене під час вирішення питання про прийнятність позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Ознайомившись із поданою заявою, суд вважає її необґрунтованою та безпідставною з підстав, викладених вище.

Таким чином, суд приходить до висновку про зупинення провадження в адміністративній справі до вирішення заяви представника позивача про відвід судді та передачі заяви для вирішення питання про відвід судді на автоматичний розподіл для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Керуючись статтями 40, 236, 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі до вирішення заяви про відвід судді.

2. Передати заяву про відвід в адміністративній справі № 826/10180/18 на автоматичний розподіл для визнання судді для її розгляду, в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.А. Бояринцева