Справа № 263/5441/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року справа №263/5441/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребова Л. В., суддів Компанієць І.Д., Міронової Г. М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 липня 2018 року у справі № 263/5441/18 (головуючий І інстанції - Шевченко О.А.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції в м. Кривий Ріг, інспектора 2 роти 1-го батальйону Управління Патрульної Поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України Венгерок Ярослава Михайловича про скасування постанови за №443578 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції в м. Кривий Ріг (надалі - відповідач -1), інспектора 2 роти 1-го батальйону Управління Патрульної Поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції Мінастерства внутрішніх справ України Венгерок Ярослава Михайловича (надалі - відповідач-2) про скасування постанови № 443578 від 25.04.2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення (а.с. 1-3).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 липня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Постанову АР № 443578 від 25.04.2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 скасовано, а справу закрито за відсутністю складу правопорушення (а.с. 22-23).

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у зв'язку з неявкою сторін у судове засідання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25 квітня 2018 року, інспектором 2 роти 1-го батальйону Управління Патрульної Поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України лейтенантом поліції Венгерок Ярославом Михайловичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 443578 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладено штраф у розмірі 340 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1, 25 квітня 2018 року о 12: 05 год. керував транспортним засобом Opel Frontera, номерний знак 57-01-Ф4 з технічною несправністю, а саме, був порушений режим роботи зовнішніх світлових приладів ( не горіли правий та лівий стоп сигнали), чим порушив п.п. 31.4.3 ПДР України (а.с. 4).

ОСОБА_1 із такою постановою не погодився та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки позивач є військовослужбовцем Національної гвардії України, то, у відповідності до ч. 4 ст. 15 КУпАП,, штраф, як адміністративне стягнення до нього не застосовується.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.4.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно п. 31.5 ПДРУ разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норма і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч..2 ст.1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони».

Матеріали справи свідчать, що позивач виконував бойове завдання, а саме, відповідно з бойового наказу командира 18 поп НГУ № 106 ДСК, у період з 01.05.2018 року по 31.05.2018 року позивача включено до позаштатної групи УКХ радіоперехоплення для проведення заходів по контролю радіоелектронної обстановки радіо моніторингу.

Таким чином, позивач, входячи до позаштатної групи УКХ радіоперехоплення виконував завдання відповідно до Закону України «Про Національну гвардію України».

Слід також зазначити, що у зонах безпеки, прилеглих до району бойових дій діє особливий порядок, ще передбачає надання органам сектору безпеки і оборони, іншим державним органам Україні: спеціальних повноважень, необхідних для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Отже, в даному випадку, дії позивача підпадають під виконання ним бойового завдання відповідно до вимог Закону України про Національну гвардію та Закону України від 18.01.2018 № 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», а саме, для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях Генеральним штабом Збройних Сил України за погодженням з відповідними керівниками залучаються та використовуються сили і засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв'язку та телекомунікацій, інші матеріально-технічні засоби) в тому числі і Національної гвардії України не можуть підпадати під дію Наказу № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфер: забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що зупиняти військовий транспортний засіб має право виключно посадова особа військової інспекції дорожнього руху, а тому, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за загальним правом є неправомірним, оскільки інспектора 2 роти 1-го батальйону Управління Патрульної Поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України Венгерок Ярослав Михайлович не є посадовою особою військової інспекції дорожнього руху.

Крім того, слід зазначити, що ст.ст 17,18 КУпАП передбачено, що особи, які діють в стані крайньої необхідності не можуть притягатися до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дії позивача при виконанні бойового завдання і є діями крайньої необхідності, невиконання яких неприпустимо при обставинах часткової окупації території держави Україна.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про неправомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. відповідно до винесеної постанови серії АР № 443578 від 25.04.2018 року, оскільки останній діяв всупереч вимог чиного законодавства.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 липня 2018 року .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 271, 272, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 липня 2018 року у справі № 263/5441/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : Л.В. Ястребова

Судді: І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова