Справа № 0240/2231/18-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2231/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

21 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року (повний текст якої складено в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлая Оксани Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" про визнання дій протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлая Оксани Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви про забезпечення позову відмовити.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приймаючи ухвалу про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги клопотання про забезпечення позову є співрозмірним заявленим позовним вимогам та обставинам справи, а також доведене що існує очевидна загроза його правам, свободам чи інтересам, або його захист стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль або понести відповідні витрати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно п.п. 1,2 ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів про забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.

У п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 Пленум надав роз'яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

З пояснень наданих ОСОБА_2 у заяві про забезпечення позову слідує, що з претензії ПАТ КБ «Приватбанк» датованої 15.08.2017 року йому стало відомо, що належний йому на праві власності будинок, загальною площею 80,90 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, перейшов у власність ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі договору іпотеки від 02.10.2007 року. Реєстрація речових прав на вищезазначений об'єкт нерухомості за ПАТ КБ «Приватбанк» здійснена приватним нотаріусом ВМНО Белою О.М. за номером запису про право власності 17253560.

В подальшому, як вказує заявник, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Вінницького міського суду із позовом про виселення ОСОБА_2 та всіх членів його сім'ї з вищевказаного помешкання.

На підтвердження викладеного, заявником додано до заяви про забезпечення адміністративного позову копію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2018 року у справі № 127/24667/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про виселення, яким вирішено виселити ОСОБА_2 з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, без надання іншого житлового будинку.

Додатково заявник зауважив, що на даний час, з ним постійно проживають малолітні доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 Іншого місця проживання не мають.

На переконання ОСОБА_2, приватний нотаріус Бєла О.М., вчинила цю реєстраційну дію з порушенням норм чинного законодавства, в тому числі нею не враховані та порушені положення Закону України "Про іпотеку" та Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". В зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом.

Враховуючи з'ясовані обставини, суд приходить до висновку, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, а також, оскільки, на думку суду, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що намір заявника захистити свої права та інтереси, які ОСОБА_2 вважає порушеними, в даному провадженні не буде реалізовано у разі відчуження даної квартири на користь інших осіб, судовий розгляд поданої позовної заяви стане недоцільним, що не відповідатиме завданню адміністративного судочинства та порушить право ОСОБА_2 на судовий захист.

До того ж, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може зумовити виникнення інших спорів, для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль шляхом ініціювання нових судових процесів, що потягне за собою матеріальні витрати.

Враховуючи встановлені судом обставини, які підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову та задоволення клопотання заявника щодо забезпечення позову шляхом заборонити акредитованим суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі - державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна, що розташоване за адресою: будинок 31 по вул. Сагайдачного Гетьмана в м. Вінниці, до набрання законної сили остаточним рішенням прийнятим у даній адміністративній справі.

Суд зауважує, що звертаючись до адміністративного суду з клопотанням про забезпечення позову, зацікавлена особа повинна переконливо обґрунтувати, що існує очевидна загроза її правам, свободам чи інтересам, або їх захист стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль або понести відповідні витрати. Крім того, конкретний спосіб в який позивач просить забезпечити позов має співвідноситись з заявленими позовними вимогами. Заходи забезпечення позову мають бути розумними, обґрунтованими та адекватними заявленим позовним вимогам. Такими заходами має бути забезпечено збалансованість інтересів сторін, а також інших осіб, що беруть участь у справі.

При цьому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом утримання щодо реєстраційних дій стосовно нерухомого майна не скасовує чинність оскаржуваного рішення відповідача, не змінює обсягу прав та обов'язків сторін у спорі та зацікавлених осіб, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору.

Заходи забезпечення адміністративного позову у такий спосіб, який просить позивач, відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, застосовуючи заходи забезпечення позову судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрано адекватні заходи для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення.

Відтак, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову, та є ефективним засобом до набрання законної сили рішенням прийнятим по цій справі.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.