Справа № 805/1665/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 р. Справа№805/1665/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Шинкарьової І.В.,

при секретарі судового засідання - Заїченко Я.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2, за довір.,

представника відповідача № 1- не з'явився,

представника відповідача № 2 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення через скорочення штату, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі відповідач 1), Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі відповідач № 2), з урахуванням уточнених позовних вимог поданих позивачем 30 березня 2018 року, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 12 лютого 2018 року № 3 о/с л/к «По особовому складу» про звільнення з 12 лютого 2018 року в запас із постановкою на військовий облік, за пунктом 63 «з» (через скорочення штатів) старшого сержанта ОСОБА_1, міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Єнакіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області;

- поновити на посаді міліціонера - водія обслуговуючого персоналу і охорони Єнакіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 12 лютого 2018 року;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Донецькій області розглянути кандидатуру позивача для зайняття посади у відповідності до пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», на рівнозначну, нижчу або вищу посаду;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Донецькій області нарахувати та виплатити грошове забезпечення позивачу за час вимушеного прогулу, з дати звільнення по дату поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, відповідач № 1 порушив норми статті 49-2 Кодексу законів про працю України і не виконав обов'язку щодо подальшого працевлаштування. Зазначив, що відповідачами не було запропоновано працевлаштування жодної із наявних посад у Бахмутському ВП ГУНП України в Донецькій області, а тому вважає виданий наказ Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 12 лютого 2018 року № 3 о/с л/к «По особовому складу» про звільнення з 12 лютого 2018 року в запас із постановкою на військовий облік, за пунктом 63 «з» (через скорочення штатів) протиправним. Просить скасувати спірний наказ, поновити на посаді, зобов'язати відповідача № 2 розглянути кандидатуру позивача для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних Положень Закону України «Про Національну поліцію», на рівнозначну, нижчу або вищу посаду, зобов'язати відповідача № 2 нарахувати та виплатити грошове забезпечення з дати звільнення по дату поновлення на посаді.

Ухвалою суду від 12 березня 2018 року позовна заява залишена без руху, для усунення недоліків (арк. справи 26).

30 березня 2018 року позивачем усунуті недоліки позовної заяви, шляхом подачі виправленої позовної заяви (арк. справи 28-40).

Ухвалою суду від 04 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено у підготовче судове засідання на 02 травня 2018 року (арк. справи 1-2).

02 травня 2018 року позивачем через відділ діловодства та архівної роботи суду подана відповідь на відзив відповідача № 1, в якому позивач зазначив, що відповідно до правових позицій Верховного суду України, установи, що ліквідуються, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. Вважає, що при вирішенні питання про звільнення за скороченням штату, керівник органу був зобов'язаний розглянути можливість подальшого використання його на службі, оскільки на момент звільнення він проходив службу в Артемівському міському відділі (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району ГУМВС України в Донецькій області), яке до наступного часу знаходиться в стані припинення і не ліквідовано, а тому відповідач № 1 мав запропонувати йому службу у зазначеному органі. Також зазначив, що за два місяці служби, він жодного разу не отримував грошового забезпечення та з ним не був проведений остаточний розрахунок, в тому числи не отримував компенсацію за невикористані дні відпусток за 2012-2018 роки. На підставі чого, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (арк. справи 53-54).

02 травня 2018 року розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладений на 15 травня 2018 року.

03 травня 2018 року відповідачем № 1 поданий відзив на позовну заяву, в якій відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зазначив, що 21 листопада 2017 року набрала законної сили постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, якою було поновлено на посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Єнакіївського міського відділу ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_1 В зв'язку з прийняттям Постанови КМУ від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України», утворені територіальні органи Національної поліції та ліквідовані територіальні органи МВС України. На підставі чого, 23 листопада 2017 року ОСОБА_1 під особистий підпис було попереджено про наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням штату, згідно із наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1388. В зв'язку із скороченням всього штату та ліквідацією всіх структурних підрозділів ГУМВС України в Донецькій області позивачу не були запропоновані посади. Також відповідач у відзиві зазначив, що прийом на службу в Національну поліцію здійснюється виключно відповідно до наказу МВС України від 25 грудня 2015 року № 1631 «Про організацію добору (конкурсу) та просування по службі. Особа, яка виявила бажання взяти участь у конкурсі, подає заяву про участь в конкурсі та інші документи, які визначені статтею 54 Закону України «Про Національну поліцію». На підставі чого, просить позовні вимоги позивача залишити без задоволення (арк. справи 63-65).

Ухвалою суду від 04 травня 2018 року відмовлено у клопотанні відповідача №1 про участь у судовому засіданні на 15 травня 2018 року в режимі відео конференції із зайнятістю майданчика на вище значений день (арк. справи 76).

Ухвалою суду від 15 травня 2018 року відкладено підготовче судове засідання до 12 червня 2018 року із проведенням судового засідання в режимі відео конференції (арк. справи 86).

12 червня 2018 року відповідачем № 1 поданий відзив на позовну заяву, в якій відповідач № 1 позовні вимоги не визнав у повному обсязі, та зазначив, що Постановою КМУ від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України, утворено як юридичні особи публічного права - територіальні органи Національної поліції, і ліквідовані територіальні органі МВС України. Вважає, що позивача було попереджено про майбутнє звільнення через скорочення штатів, за два місяці, як передбачає трудове законодавство. Стосовно не пропонування вакантних посад позивачу, відповідач зазначає, що згідно з переліком змін у штатах МВС, затверджених наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1388 в ГУМВС України в Донецькій області всі без виключення посади скорочені. Використати можливість подальшої служби в органах поліції, позивач мав можливість скористатись через проходження відповідного конкурсу. На підставі чого, просить позовну заяву позивача залишити без задоволення ( арк. справи 94-95).

Ухвалою суду від 12 червня 2018 року відкладено підготовче судове засідання на 03 липня 2018 року із проведенням судового засідання в режимі відео конференції ( арк. справи 110).

Ухвалою суду від 03 липня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті на 24 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 24 липня 2018 року відкладено судове засідання на 03 серпня 2018 року.

03 серпня 2018 року по справі оголошена перерва до 09 серпня 2018 року.

В судовому засіданні позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача № 1 та відповідача №2, у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи своєчасно повідомлялась. Відповідач проти задоволення позовних вимог виклав у відзиві на позовну заяву, а також підстави незгоди із позовом, просив суд відмовити у позовних вимогах позивача у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Відповідач № 1 - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (код ЄДРПОУ № 08592158) зареєстроване як юридична особа 10 липня 1994 року, про що 30 листопада 2006 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис за номером 1 022578. З 10 листопада 2015 року ГУ МВС України в Донецькій області перебуває в стані припинення.

На час розгляду справи запис про державну реєстрацію припинення ГУ МВС України в Донецькій області як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесений, що підтверджується відомостями з онлайн сервісу отримання відомостей з ЄДР.

Відповідач № 2 - Головне управління Національної поліції в Донецькій області () зареєстроване як юридична особа 7 листопада 2015 року

до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис за номером номер запису: 1 012003.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1, виданий Артемівським МВ ДМС України в Донецькій області від 24 вересня 2015 року (арк. справи 23).

Згідно з копією трудової книжки НОМЕР_2, вбачається, що позивач з 01 березня 2009 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України. 24 лютого 2015 року, згідно до наказу ГУМВС України в Донецькій області № 58 о/с позивач звільнений зі служби з органів внутрішніх справ (арк. справи 19).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року, позивача було поновлено на посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Єнакіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 24 лютого 2015 року. Визнаний протиправним та скасований наказ ГУ МВС України в Донецькій області від 24 лютого 2015 року № 58 о/с по особовому складу про звільнення ОСОБА_1 (арк. справи 112-116).

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 23 листопада 2018 року за № 23 о/с лк «по особовому складу», на підставі наказу ГУМВС України в Донецькій області від 23 листопада 2017 року № 13 лк та постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2017 року, скасований пункт наказу ГУМВС України в Донецькій області від 24 лютого 2015 року № 58 о/с в частині звільнення, з 24 лютого 2015 року поновлений старший сержант міліції ОСОБА_1 на посаді міліціонера - водія обслуговуючого персоналу і охорони Єнакіївського міського відділу Головного управлінням МВС України в Донецькій області (арк. справи 13).

Листом Головного управління МВС України в Донецькій області від 23 листопада 2018 року за вихідним № 131 лк, ОСОБА_1 повідомлено, що наказом від 23 листопада 2017 року його поновлено на посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Єнакіївського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з 24 лютого 2015 року. В зв'язку з чим, для вирішення питання подальшого проходження служби необхідно прибути до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області . В зазначеному листі, ОСОБА_1 повідомлений порядок прийому на службу в Національну поліцію (арк. справи 15-16).

Разом з вищезазначеним, позивачу, відповідачем 1, листом від 23 листопада 2017 року направлено попередження про наступне вивільнення, в якому зазначено, що згідно з наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1388 позивача повідомлено, що його посада підлягає скороченню, у зв'язку з чим, керівництво ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області попереджає, що до статті 49-2 Кодексу законів про працю України про майбутнє звільнення із займаної посади відповідно до пункту 63 «з» (через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ за минуванням двух місяців (арк. справи 14).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа Головного управління МВС України в Донецькій області від 14 грудня 2017 року за № 304/лк, позивача повідомлено про скорочення його посади згідно з наказом МВС України від 26 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання». В листі ОСОБА_1 запропоновано проходити службу у ліквідаційній комісії Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) ГУМВУС України в Донецькій області (арк. справи 17).

Згідно з витягом з Наказу № 3 о/с лк від 12 лютого 2018 року «по особовому складу», відповідно до Положення служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 63 «з» (через скорочення штатів) з 12 лютого 2018 року (арк. справи 21).

Спірним питанням у справі є правомірність винесеного наказу від 12 лютого 2018 року № 3 о/с лк про звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 63 «з» через скорочення штатів.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регулюється Законом України від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про міліцію».

Згідно статті 16 Закону України «Про міліцію», чинному на час спірних взаємовідносин, особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

Як зазначалось раніше, позивач у справі проходив службу в органах внутрішніх справ та звільнений з органів внутрішніх справ через скорочення штату.

Статтею 18 вказаного Закону України «Про міліцію», чинному на час спірних взаємовідносин, передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114.

Згідно підпункту «з» пункту 64 Положення № 114 Особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):. через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Пунктом 10 Положення № 114 визначено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально - економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

З матеріалів справи вбачається, що після поновлення позивача на посаді наказом ГУМВС в Донецькій області від 23 листопада 2017 року позивач приступив до запропонованої відповідачем № 1 роботи та проходив службу у відділі кадрів ліквідаційної комісії Артемівського міського відділу (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області.

Відповідач № 1 стверджує, що позивачу при звільненні не була запропонована інша жодна вакантна посада в органах поліції, та обґрунтовує звільнення тим, що згідно з наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1388, в ГУМВС України в Донецькій області всі без виключення штати скасовано, всі посади скорочені. Всі структурні підрозділи ГУМВС України в Донецькій області ліквідовані без правонаступників, а тому, на його думку, заважають позивачу подальшому проходженню служби в поліції.

На момент звільнення позивача, яке відбулося 16 лютого 2015 року, діяв Закон України "Про міліцію", на момент звільнення позивача за скороченням штату, яке відбулось 12 лютого 2018 року, Закон України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" втратив чинність та вступив у дію Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ "Про Національну поліцію".

Пунктами 9, 10, 11 розділу XI Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або неприйняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

Таким чином, вищезазначені норми Розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" та Положення, на які йдеться посилання у спірному наказі, містять три підстави для звільнення особи зі служби через скорочення штатів, а саме: при відмові працівника міліції від проходження служби в поліції; не прийнятті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення; при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Відповідно до частини першої статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Положеннями частини другої статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Отже, при вирішенні питання щодо звільнення за скороченням штату, керівник органу зобов'язаний розглянути можливість подальшого використання на службі особи, що звільняється, мав запропонувати позивачу вакантні посади з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків.

Крім того, суд зазначає, що оскільки положеннями спеціального законодавства, а саме нормами Закону України «Про Національну поліцію», не врегульовано процедуру звільнення поліцейського, в зв'язку зі скороченням чисельності штату, тому суд вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин окремі положення КЗпП України.

Так, у статті 3 КЗпП України закріплено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до пункту першого частини першої КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, частиною 2 цієї статті передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

У постанові від 19 січня 2016 року у справі № 21-2225а15 Верховний Суд України висловив правову позицію, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Тобто, у разі скорочення штатів, особі, посада якої скорочується, повинно бути запропоновано рівнозначну посаду, а у разі її відсутності - іншу посаду відповідно до її кваліфікації та досвіду роботи. Лише відмова особи від запропонованої посади дає підстави для звільнення працівника у зв'язку зі скороченням штатів.

Суд також зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 розділу 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що замішуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Абзацем 1 пункту 10 розділу XI цього Закону визначено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

На підставі пп. 1 п. 7 розділу XI Закону Кабінету Міністрів України доручено в місячний строк забезпечити створення центрального органу виконавчої клади поліції України та його територіальних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 641 «Про утворення Національної поліції України» утворена Національна поліція України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Відповідно до п. 1 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції та вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу від 12 лютого 2018 року про звільнення ОСОБА_1 у запас (із постановленням на військовий облік) за пунктом 64 «з» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ такими, а також позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Національної поліції України в Донецькій області щодо запропонування позивачу рівнозначну, вищу або нижчу посаду, який обіймав позивач під час проходження служби у міліції, підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про поновлення позивача на посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу ті охорони Єнакіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України Донецької області з 12 лютого 2018 року, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 24 Положення № 114 у разі незаконного звільнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді.

Як встановлено судом, на час розгляду справи відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області перебувають в стані припинення, отже, не припинені.

Згідно з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постановах від 28 жовтня 2014 року та від 04 листопада 2014 року, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) зі працевлаштування працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Стосовно вимоги про зобов'язання відповідача виплатити позивачу грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу до постановлення судового рішення, суд враховує наступне.

За приписами пункту 24 Положення № 114 у разі незаконного звільнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Частиною 2 статті 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року № 499, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за № 205/14896.

Відповідно до пункту 1.6 Інструкції № 499 грошове забезпечення рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби.

Для обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу застосовується Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.

Під час його проведення слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата.

Згідно довідки Головного управлінням МВС України в Донецькій області від 12 червня 2018 року, грошове забезпечення позивача грудень 2017 року та січень 2018 року складає 660 грн., середньоденний розмір грошового забезпечення склав 21 грн. 29 коп. (арк. справи 109).

Відповідно до норми тривалості робочого часу на 2018 кількість робочих днів у лютому 2018 року становить 20 робочих днів, у березні 2018 року - 21 робочий день, у квітні 2018 року - 20 робочих днів, у травні 2018 року - 20 робочих днів, у червні 2018 року - 20 робочих днів, у липні 2018 року - 22 робочих дні, у серпні 2018 року 22 робочих дні.

Так, середньоденна заробітна плата (грошове забезпечення) складає: 21,29 грн.: 118 робочих дні за вісім місяців складає, а саме: у лютому 2018 року- 12 днів, у березні - 21 день, у квітні 2018 року - 20 днів, у травні 2018 року - 20 днів, у червні 2018 року - 20 днів, у липні 2018 року - 22 дня, у серпні 2018 року 7 днів, а всього 122 дні х 21,29 грн. = 2 597,38 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення грошового забезпечення такими, що підлягають задоволенню з зобов'язанням відповідача 1 виплатити позивачу суму грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 13 лютого 2015 року до постановлення судового рішення в розмірі 2 597, 38 грн.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд, згідно з статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача до відповідача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262, 290 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 12 лютого 2018 року № 3 о/с л/к «по особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 63 «з» (через скорочення штатів) з 12 лютого 2018 року, поновлення на посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Єнакіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 12 лютого 2018 року, зобов'язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо розгляду кандидатури ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу ХШ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» на рівнозначну, нижчу або вищу посаду, зобов'язання виплати грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, - задовольнити повністю.

Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 12 лютого 2018 року № 3 о/с л/к «по особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас (із постановкою на військовий облік) за пунктом 63 «з» (через скорочення штатів) з 12 лютого 2018 року визнати протиправним та скасувати.

ОСОБА_1 поновити на посаді міліціонера - водія обслуговуючого персоналу і охорони Єнакіївського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Донецькій області з 13 лютого 2018 року.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Донецькій області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 на зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» на рівнозначну, вищу або нижчу посаду, яку він обіймав під час проходження служби в міліції.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 13 лютого 2018 року до постановлення судового рішення в сумі 2 597, 38 грн.(дві тисячі п'ятсот дев'яносто сім гривень 38 копійок).

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 посаді міліціонера-водія обслуговуючого персоналу і охорони Єнакіївського міського відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 660,00 грн. допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 20 серпня 2018 року.

Суддя Шинкарьова І.В.