Справа № 191/265/17(2-а/191/61/17)
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 191/265/17(2-а/191/61/17)

адміністративне провадження № К/9901/17359/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Коваленко Н. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 191/265/17 (2-а/191/61/17)

за позовом ОСОБА_2 до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області (суддя Прижигалінська Т. В.) від 31 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Чабаненко С. В., Баранник Н. П., Щербака А. А.) від 13 листопада 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 10 березня 2017 року, просила:

- визнати дії Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови державному службовцю, ОСОБА_2, здійснити перерахунок пенсії, неправомірними та протиправними;

- зобов'язати Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок призначеної пенсії державного службовця ОСОБА_2 в розмірі 80% місячного заробітку державного службовця без обмежень граничного розміру пенсії, починаючи з 01 грудня 2015 року, відповідно до підвищення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, та довідкою від 03 січня 2017 року № 4 та з 01 травня 2016 року (згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 292) та довідкою № 3 від 03 січня 2017 року, наданими Кислянською сільською радою, виданих за затвердженою постановою Правлінням Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 5-1 формою, про складові частини заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» по відповідній посаді голови Кислянської сільської ради (посадовий оклад, надбавки за ранг, та надбавки за вислугу років), із збереженням заробітної плати (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років) за матеріалами пенсійної справи за період з 01 березня 2012 до 28 лютого 2014 року, з урахуванням всіх її складових, з яких сплачувались страхові внески та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та виплатити різницю між фактично отриманою й належною до оплати сумою пенсії з вказаного часу;

- стягнути з Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона має статус державного службовця. З 26 березня 2014 року позивачу призначена пенсія державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» при стажі роботи на посаді голови Кислянської сільської ради 18 років 1 місяць. Позивач пов'язує виникнення права на перерахунок пенсії із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

3. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 в частині зобов'язання Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок призначеної пенсії державного службовця згідно з вимогами ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16 грудня 1993 року, за період з 01 грудня 2015 року по 24 липня 2016 року залишено без розгляду.

4. Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. 07 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року у справі № 191/265/17 (2-а/191/61/17) передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

10. Станом на 15 серпня 2018 року заперечення чи відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Синельниківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з березня 2014 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ з розрахунку 80% від заробітної плати.

12. 04 січня 2017 року позивач звернулася до Синельниківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року та з 01 травня 2016 року з урахуванням довідок № 3 та № 4 від 03 січня 2017 року, виданих Кислянською сільською радою.

13. Листом від 13 січня 2017 року № П-1/02/09 Синельниківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відмовило у здійсненні перерахунку із посиланням на те, що внесеними змінами до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 виключено пункт 4, який передбачав перерахунок пенсії пенсіонерам, яким пенсію призначено відповідно до Закону України «Про державну службу», у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, у зв'язку з чим на час розгляду питання перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» не проводився.

14. Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця був встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865.

16. Порядок здійснення перерахунку пенсії було визначено у п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», згідно якого у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

17. Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 31 травня 2000 року № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013 виключено п. 4 постанови № 865.

18. На час звернення позивача за перерахунком пенсії набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

19. Згідно із ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

20. У зв'язку з наведеним, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що з 01 січня 2015 року в Законі № 3723-ХІІ, а з 15 грудня 2015 року у Постанові КМУ № 865 відсутні норми, які регламентують умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що не може бути підставою для відмови в перерахунку пенсії та обставина, що набув чинності Закон України «Про державну службу» в новій редакції від 10 грудня 2015 року № 889 з втратою дії окремих положень Закону України «Про державну службу» 1993 року щодо права на перерахунок пенсії. У даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії державним службовцям є ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723, що діяла на час призначення пенсії (лютий 2014 року), оскільки інших не існує. Проте, Кабінетом Міністрів України з 01 січня 2015 року по час розгляду справи не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців, чим звужено та обмежено конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

23. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

24. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

25. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та /або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

26. Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом № 3723-ХІІ. Зокрема, ст. 37 цього Закону, за якою позивачу у цій справі призначено пенсію, визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

27. Частина 1 ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

28. Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

29. Як вірно зазначено судами першої та апеляційної інстанцій, у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови № 1013 та набранням чинності з 01 травня 2016 року Законом № 889-VIII правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін.

30. Чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

31. У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

32. Отже, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

33. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року по справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 745/458/16-а.

34. Відтак вірним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

35. Водночас, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист, як про це стверджує позивач, оскільки не призвела до зменшення розміру її пенсії, отже, не ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

36. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

37. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

40. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

41. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року у зазначеній справі відстрочено сплату судового збору за подання касаційної скарги до закінчення касаційного провадження у справі, а тому несплачений скаржником судовий збір у розмірі 768 грн за подання касаційної скарги підлягає стягненню з позивача в дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року у справі № 191/265/17 (2-а/191/61/17) залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 768 грн (сімсот шістдесят вісім гривень) за подання касаційної скарги у справі № 191/265/17(2-а/191/61/17) (отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102. рахунок отримувача: 6007, . Код банку отримувача: 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходу бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд)»).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя Н. В. Коваленко