Справа № 804/3402/17
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 804/3402/17

провадження № К/9901/20854/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 804/3402/17

за позовом Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Фермерського господарства «Борисфен» про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій;

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Боженко Н. В.) від 14 липня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Баранник Н. П., Малиш Н. І., Щербака А. А.,) від 20 грудня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У травні 2017 року Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулося до суду з адміністративним позовом до Фермерського господарства «Борисфен», в якому просило стягнути з Фермерського господарства «Борисфен» на користь Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 в сумі 4400,40 грн.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що станом на травень 2017 року за відповідачем рахується заборгованість із відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2.

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року, позовні вимоги задоволено повністю.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2018 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження, відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою та установлено десятиденний строк з моменту отримання копії вказаної ухвали для подачі відзиву на касаційну скаргу.

6. 17 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (правонаступник Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) на касаційну скаргу, в якому позивач просив касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року - без змін.

7. Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду та призначено до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Фермерське господарство «Борисфен» перебуває на обліку як платник страхових внесків в Кам'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

9. Позивачем складено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), відповідно до якого станом на 25 травня 2017 року за Фермерським господарством «Борисфен» рахується заборгованість із відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій: за ОСОБА_3, за період з січня по травень 2017 року у розмірі 4 400,40 грн.

10. Вказаний розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій направлявся Кам'янськомим об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області засобами поштового зв'язку на адресу Фермерського господарства «Борисфен», проте, конверт повернувся з позначкою за закінченням терміну зберігання.

11. Оскільки заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно ст. 13 Закону № 1788-XII (список № 2) у розмірі 4400,40 грн. відповідачем добровільно сплачена не була, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того, що законодавством України покладено обов'язок на підприємства відшкодовувати витрати на виплату і пенсій, призначених на пільгових умовах. Кінцевою датою такого відшкодування є момент досягнення працівниками пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV.

13. Позивач, як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зобов'язаний відшкодовувати пенсійному органу фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених його працівникам.

14. Враховуючи те, що відвідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2 у розмірі 4400,40 грн., суди дійшли висновку про задоволення позовних вимог.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, які полягають у тому, що суди: неповно з'ясували усі фактичні обставини справи; не дослідили і не надали належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам; не сприяли повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду.

16. Скаржник вказує, що Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом не прийнято до уваги його доводи про те, що ОСОБА_3 отримала право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі довідки № 15 від 15 листопада 2013 року, яку Фермерське господарство «Борисфен» їй не видавало, оскільки вона не працювала у цьому фермерському господарстві. Водночас а ні Кам'янським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, а ні судами попередніх інстанцій, не перевірено чи правомірно призначено та виплачується пенсія ОСОБА_3

17. На переконання скаржника, аналіз положень п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, ст. 13 Закону № 1788-XII, ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР) та п. 6.1, 6.4, 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція) дає підстави для висновку, що станом на час звернення позивача до суду із вказаним позовом, особи, які отримують пенсію на підставі п. «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII, отримують її за рахунок Державного бюджету України. Витрати на виплату таких пенсій не є витратами Пенсійного фонду, які підлягають відшкодуванню у визначеному Інструкцію порядку.

18. Скаржник також вказує, що Фермерське господарство «Борисфен» звільнене від обов'язку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки є платником фіксованого сільськогосподарського податку.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

20. Статтею 13 Закону № 1788-XII визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

21. Згідно з ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

22. За правилами абзацу 5 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій.

23. В абзаці 5 цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до п. «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 01 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 01 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.

24. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до п. «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII, покриваються підприємствами та організаціями.

25. Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу 5 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 01 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 01 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду України та Державного бюджету України відповідно.

26. Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб. Так, згідно зі ст. 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

27. Аналіз положень п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті ст. 14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 01 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 01 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі ст. 14 Закону № 1788-XII.

28. Отже, обов'язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства.

29. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 30 січня 2018 року (справа № 820/3678/15), від 26 червня 2018 року (справа № 804/8277/14).

30. Відтак, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій правильно виходили з наявності у відповідача обов'язку відшкодовувати Кам'янському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Дніпропетровської області витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_3 відповідно до п. «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII.

31. Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначена в Інструкції.

32. За приписами п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів ПФУ щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

33. Пунктом 6.7 Інструкції встановлено, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

34. Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

35. Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, згідно наявних в матеріалах справи розрахунків, заборгованість відповідача за період з січня по травень 2017 року з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_3 відповідно до п. «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII, складає 4400,40 грн., яка відповідачем у добровільному порядку не сплачена.

36. Відтак, правильним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність у Фермерського господарства «Борисфен» обов'язку відшкодувати Управлінню Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_3 відповідно до п. «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII.

37. Також Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що посилання ОСОБА_2 на те, що суд не з'ясував, хто є керівником Фермерського господарства «Борисфен» є недоречним, оскільки позов у цій справі було подано до юридичної особи Фермерського господарства «Борисфен», а не до його директора.

38. Водночас твердження ОСОБА_2 в касаційній скарзі про те, що судами не надана правова оцінка його доводам, що ОСОБА_3 помилково призначена пенсія на підставі п. «ж» ст. 13 Закону № 1788-XII є безпідставними, оскільки дії пенсійного органу щодо призначення ОСОБА_3 пенсії ним в установленому законом порядку не оскаржувалися і не є предметом даного спору. Цей спір стосується обов'язку відповідача по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, а не щодо правомірності її призначення.

39. Посилання ОСОБА_2 в касаційній скарзі на відсутність у Фермерського господарства «Борисфен» обов'язку відшкодувати управлінню Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, з огляду на те, що воно є платником фіксованого сільськогосподарського податку, Суд не приймає до уваги оскільки під час розгляду цієї справи у судах першої та апеляційної інстанцій скаржник не вказував про наявність таких обставини та судами з приводу цього відповідні висновки не робилися. Жодних доказів на підтвердження того, що Фермерське господарство «Борисфен» було зареєстровано платником фіксованого сільськогосподарського податку матеріали справи не містять.

40. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про задоволення позовних вимог.

41. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

42. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

43. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

44. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 139, 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року у справі № 804/3402/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді В. М. Кравчук

О. П. Стародуб