Справа № 815/1978/14
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 815/1978/14

адміністративне провадження № К/9901/7401/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 815/1978/14

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рені-Лайн» до виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області, Державного підприємства «Ренійський морський торгівельний порт», Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Міністерства інфраструктури України, Одеської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на боці відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Рені», про визнання дій протиправними та скасування рішень, визнання нечинними адміністративних договорів;

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Рені» на постанову Одеського окружного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Єфіменка К. С., Катаєвої Е. В., Кравченка М. М.) від 29 квітня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Федусик А. Г., Шевчук О. А., Зуєвої Л. Є.) від 07 вересня 2016 року, встановив:

I. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рені-Лайн» (далі - ТОВ «Рені-Лайн») звернулося до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Ренійської міської ради Одеської області, Державного підприємства «Ренійський морський торгівельний порт», Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Міністерства інфраструктури України, Одеської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Рені» (далі - ТОВ «Агро-Рені»), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради за № 2 від 31 січня 2014 року «Про затвердження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по перевалці зернових та товарно-штучних вантажів» для розміщення на території спеціальної економічної зони «Рені»;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради за №3 від 31 січня 2014 року «Про затвердження договору про реалізацію інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по перевалці зернових та товарно-штучних вантажів» на території спеціальної економічної зони «Рені»;

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Ренійської міської ради в частині затвердження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені», прийняття рішень № 2 та № 3 від 31 січня 2014 року, укладення договору про реалізацію інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по перевалці зернових та тарно-штучних вантажів» на території спеціальної економічної зони «Рені» від 31 січня 2014 року з ТОВ «Агро-Рені»;

- визнати протиправними дії Державного підприємства «Ренійський морський торгівельний порт» в частині узгодження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені»;

- визнати протиправними дії Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» в частині узгодження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені»;

- визнати протиправними дії Міністерства Інфраструктури України в частині узгодження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені», визнання протиправними дій Одеської обласної державної адміністрації в частині узгодження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені»;

- визнати нечинним адміністративний договір «Про реалізацію інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені», укладеного 31 січня 2014 року між ТОВ «Агро-Рені» та виконавчим комітетом Ренійської міської ради;

- визнати нечинним адміністративний договір оренди землі від 11 березня 2014 року за №13/14, укладений між ТОВ «Агро-Рені» та Державним підприємством «Ренійський морський торгівельний порт».

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що з вказаними рішеннями та адміністративними договорами він не погоджується, вважає їх такими, що прийняті внаслідок порушення норм чинного законодавства, його прав та законних інтересів, як суб'єкта спеціальної економічної зони, що здійснює свою інвестиційну діяльність на території спеціальної економічної зони «Рені», на підставі узгодженого у встановленому порядку проекту та укладеного Генерального договору «Про реалізацію інвестиційного проекту в спеціальній економічній зоні «Рені», умови якого повністю виконуються.

3. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року, адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради за № 2 від 31 січня 2014 року «Про затвердження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по перевалці зернових та товарно-штучних вантажів» для розміщення на території спеціальної економічної зони «Рені»;

- визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради за № 3 від 31 січня 2014 року «Про затвердження договору про реалізацію інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по перевалці зернових та товарно-штучних вантажів» на території спеціальної економічної зони «Рені»;

- визнано протиправними дії виконавчого комітету Ренійської міської ради в частині затвердження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені», прийняття рішень № 2 та № 3 від 31 січня 2014 року, укладення договору про реалізацію інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по перевалці зернових та тарно-штучних вантажів» на території спеціальної економічної зони «Рені» від 31 січня 2014 року з ТОВ «Агро-Рені».

- визнано протиправними дії Державного підприємства «Ренійський морський торгівельний порт», в частині узгодження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені»;

- визнано протиправними дії Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» в частині узгодження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені»;

- визнано протиправними дії Міністерства Інфраструктури України в частині узгодження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені»;

- визнано недійсним адміністративний договір «Про реалізацію інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені», укладений 31 січня 2014 року між ТОВ «Агро-Рені» та Виконавчим комітетом Ренійської міської ради;

- визнано недійсним адміністративний договір оренди землі від 11 березня 2014 року за № 13/14, укладений між ТОВ «Агро-Рені» та Державним підприємством «Ренійський морський торгівельний порт».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

4. Не погоджуючись з вказаними рішеннями, ТОВ «Агро-Рені» у жовтні 2016 року звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. Просило скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нову постанову суду, якою відмовити в задоволені адміністративного позову повністю.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 жовтня 2016 року касаційну скаргу ТОВ «Агро-Рені» залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 213 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року).

6. 05 грудня 2016 року ТОВ «Агро-Рені» усунуло недоліки касаційної скарги.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2016 року у зазначеній справі відкрито провадження.

8. У заперечені на касаційну скаргу, яке надійшло до Вищого адміністративного суду України 27 січня 2017 року, ТОВ «Рені-Лайн» заперечує проти доводів скаржника з підстав, якими керувалися суди першої та апеляційної інстанції, приймаючи своє рішення.

9. ТОВ «Рені-Лайн» подано три клопотання про прискорення розгляду справи, вказані клопотання мотивовані тим, що провадження в справі відкрито ще в грудні 2016 року, однак розгляд справи не призначено. Також ними подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

10. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11. 23 січня 2018 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Рені» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року у справі № 815/1978/14 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

12. 29 березня 2018 року та 30 липня 2018 року ТОВ «Рені-Лайн» повторно подано клопотання про прискорення розгляду справи.

13. Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду і призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

14. Станом на 17 серпня 2018 року заперечення на відзиви до Верховного Суду не надходили.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. Судами попередніх інстанцій установлено, що:

- рішенням виконавчого комітету Ренійської міської ради № 258 від 26 липня 2002 року затверджено інвестиційний проект ТОВ «Рені-Лайн» «Зерновий комплекс по перевалці зерна та виробництву комбікормів» для розміщення на території спеціальної економічної зони «Рені» (далі - СЕЗ «Рені»);

- на підставі свідоцтва про реєстрацію суб'єкта СЕЗ за реєстраційним №5 від 30 серпня 2002 року виданого Ренійською районною державною адміністрацією, ТОВ «Рені-Лайн» набуло статусу суб'єкта СЕЗ;

- для реалізації інвестиційного проекту «Зерновий комплекс по перевалці зерна та виробництва комбікормів» в СЕЗ «Рені», між ТОВ «Рені-Лайн» та виконавчого комітету Ренійської міської ради укладено генеральний договір на реалізацію інвестиційного проекту в СЕЗ «Рені»;

- рішенням виконавчого комітету Ренійської міської ради № 271 від 10 жовтня 2007 року «Про наступну реалізацію інвестиційного проекту суб'єкта СЕЗ - ТОВ «Рені-Лайн» останньому дозволено реалізацію другого етапу інвестиційного проекту «Зерновий комплекс по перевалці зерна»; затверджено схему ділянки, що передається в оренду суб'єкту СЕЗ - ТОВ «Рені-Лайн» на території першого вантажного району Ренійського морського торгового порту.

На виконання вказаного рішення ТОВ «Рені-Лайн» замовлено та розроблено проект землеустрою, а також направлено відповідні звернення для оформлення земельних правовідносин щодо вказаної ділянки;

- рішенням виконавчого комітету Ренійської міської ради № 2 від 31 січня 2014 року затверджено інвестиційний проект ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по перевалці зернових та товарно-штучних грузів» для розміщення на території СЕЗ «Рені»;

- рішенням виконавчого комітету Ренійської міської ради № 3 від 31 січня 2014 року «Про затвердження договору про реалізацію інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по перевалці зернових і тарно-штучних вантажів» на території СЕЗ «Рені» затверджено договір, укладений між ТОВ «Агро-Рені» та виконавчим комітетом Ренійської міської ради в особі міського голови С.С. Колевіча про реалізацію інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені» від 31 січня 2014 року, предметом якого є забезпечення реалізації схваленого інвестиційного проекту та створення умов для його реалізації;

- на виконання передбачених договором від 31 січня 2014 року зобов'язань щодо надання виконавчим комітетом в установленому законом порядку у користування земельної ділянки, необхідної для реалізації інвестиційного проекту між Державним підприємством «Ренійський морський торгівельний порт», який діяв як орган господарського розвитку і управління СЕЗ, та ТОВ «Агро-Рені» укладено договір оренди землі від 11 березня 2014 року № 13/14, предметом якого є передача в строкове платне користування ТОВ «Агро-Рені» земельної ділянки площею 29407 м кв., яка знаходиться у землекористуванні ДП «Ренійський морський торгівельний порт» з метою будівництва комплексу з перевалки зернових і тарно-штучних вантажів, згідно з інвестиційним проектом, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 23 січня 2014 року № 2.

16. Винесення вказаних рішень та вчинення інших дій відповідачами, направленими на реалізацію ТОВ «Агро-Рені» інвестиційної діяльності у СЕЗ, і стало підставою для звернення ТОВ «Рені-Лайн» з адміністративним позовом до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про створення спеціальної економічної зони «Рені» від 23 березня 2000 року № 1605-III спеціальна економічна зона «Рені» (далі - СЕЗ «Рені») створюється на строк 30 років на території міста Рені Одеської області загальною площею 94,36 га в межах земельної ділянки, наданої у користування Ренійському морському торговельному порту. Оригінал карти СЕЗ «Рені» зберігається в Ренійській міській раді.

18. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про створення спеціальної економічної зони «Рені» від 23 березня 2000 року № 1605-III (далі - Закон України «Про створення спеціальної економічної зони «Рені») органами управління СЕЗ «Рені» є: Одеська обласна державна адміністрація; Ренійська районна державна адміністрація; Ренійська міська рада та її виконавчий комітет у межах своїх повноважень; орган господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені».

19. Частинами 4, 5 ст. 4 Закону України «Про створення спеціальної економічної зони «Рені» передбачено, що Ренійська міська рада та її виконавчий комітет здійснюють свої повноваження на території СЕЗ «Рені» відповідно до Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цього Закону та інших нормативно-правових актів.

До сфери повноважень Ренійської міської ради та її виконавчого комітету також належать: затвердження стратегічних та поточних програм розвитку СЕЗ «Рені»; забезпечення необхідних умов функціонування державних органів, розташованих на території СЕЗ «Рені»; укладення з органом господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» генеральної угоди про передачу йому в користування земельних ділянок та природних ресурсів місцевого значення, розташованих на території СЕЗ «Рені»; розгляд і затвердження в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, інвестиційних проектів, що реалізуються на території СЕЗ «Рені»; укладення договору (контракту) з суб'єктом СЕЗ «Рені» щодо умов реалізації інвестиційного проекту в порядку, встановленому Ренійською міською радою; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом.

20. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про створення спеціальної економічної зони «Рені» затвердження виконавчим комітетом Ренійської міської ради інвестиційного проекту та укладення договору (контракту) щодо умов його реалізації є підставою для реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності Ренійською районною державною адміністрацією як суб'єкта СЕЗ «Рені», укладення договорів оренди земельних ділянок, приміщень тощо. Порядок укладення договору (контракту) визначається Ренійською міською радою.

21. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно висновку за результатами проведення порівняльної топо-геодезичної зйомки та виносу меж в натуру без встановлення межових знаків земельних ділянок, розташованих в СЕЗ «Рені» на територій ДП «Ренійський МТП» за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська 88, яке виконано ПП «Меридіан та паралель» (а. с. 117 - 137 Т. 4) земельна ділянка площею 18787 м кв., яка надана ТОВ «Агро-Рені» у 2014 році спірними рішеннями, та земельна ділянка площею 15035 м кв., що раніше передавалась ТОВ «Рені-Лайн» для реалізації інвестиційного проекту на території СЕЗ «Рені», за результатами геодезичних досліджень та виносу меж ділянок в натуру за своїм розміщенням є одними й тими саме земельними ділянками та співпадають за своєю площею на 80 відсотків.

22. З аналізу наведеного суди попередніх інстанцій встановили, що при наявності діючого (чинного) Генерального договору «Про реалізацію інвестиційного проекту в спеціальній економічній зоні «Рені», укладеного з ТОВ «Рені-Лайн», положення якого, зокрема, передбачають не тільки виділення земельної ділянки, а й її чітке виокремлення та ідентифікацію. Станом на дату укладання відповідного Генерального договору, орган управління СЕЗ «Рені» (Ренійська міська рада) вчинив дії та прийняв відповідні розпорядчі акти, якими передав право користування земельною ділянкою, яка була запланованою до виділення згідно до Генерального договору укладеного з ТОВ «Рені-Лайн», іншому суб'єкту господарювання - ТОВ «Агро-Рені» за договором оренди землі № 13/14 від 11 березня 2014 року.

23. Також судами встановлено, що відповідно до п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2000 року № 1344 «Про спеціальну економічну зону «Рені», суб'єкт підприємницької діяльності (інвестор), який має намір реалізувати інвестиційний проект, або уповноважена ним в установленому порядку особа (далі - заявник) подає до виконавчого комітету, зокрема, висновки щодо інвестиційного проекту органів, що здійснюють контроль за додержанням безпеки виробництва та праці, протипожежної і екологічної безпеки, інших органів та організацій відповідно до їх компетенції та за переліком, установленим виконавчим комітетом.

Також встановлено, що ТОВ «Агро-Рені» не було отримано та надано вказаних документів, що суперечить вимогам вказаної Постанови Кабінету Міністрів України та свідчить про безпідставність затвердження інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені» «Зерновий комплекс по перевалці зернових та товарно-штучних грузів» рішенням виконавчого комітету Ренійській міській раді № 2 від 31 січня 2014 року.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про створення спеціальної економічної зони «Рені» у разі порушення суб'єктами СЕЗ «Рені» законодавства України, установчих документів, договору (контракту) з виконавчим комітетом Ренійської міської ради щодо умов реалізації затвердженого в установленому цим Законом порядку інвестиційного проекту Ренійська міська рада може внести пропозиції виконавчому комітету Ренійської міської ради про скасування наданих ним дозволів, розірвання у встановленому законодавством порядку договору (контракту), а також внести пропозиції Ренійській районній державній адміністрації про скасування реєстрації суб'єктів СЕЗ "Рені" у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, судами попередніх інстанцій було встановлено, що в разі невиконання відповідними суб'єктами господарювання договірних зобов'язань, порушення останніми діючого законодавства та інше, Законом України «Про створення спеціальної економічної зони «Рені» передбачено процедуру скасування дозволів, розірвання договору (контракту), тощо, проте, не визначено права виконавчому комітету Ренійської міської ради ініціювати (приймати участь в) інші договірні правовідносини відносно об'єктів, в тому числі, земельних ділянок, які є предметом інших чинних договірних правовідносин.

24. Також судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно ч. 1, 3 ст. 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

25. Враховуючи наведені положення ЦК України та приймаючи до уваги вказані вище висновки, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що визнання недійсними договорів «Про реалізацію інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені», укладеного 31 січня 2014 року між ТОВ «Агро-Рені» та виконавчим комітетом Ренійській міській раді, та від 11 березня 2014 року за № 13/14 про оренду землі, є обґрунтованим, достатнім та виправданим засобом захисту прав та інтересів позивача.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

26. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій у зазначених судових рішеннях неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

26.1 Скаржник вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій у своїх висновках не враховано, що при затверджені інвестиційного проекту органи виконавчої влади на території СЕЗ не обмежені лише п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2000 року № 1344 «Про спеціальну економічну зону «Рені», а повинні керуватись також положеннями законодавства, діючого на момент прийняття відповідних рішень.

26.2 Також скаржник вважає, що судами попередніх інстанцій не встановлено, яким чином спірні рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради порушують права, свободи чи інтереси позивача. Також прийняті спірні рішення виконавчого комітету Ренійської міської ради є ненормативними актами, які стосуються прав та інтересів суб'єкта правовідносин, визначених таким актом, а відтак чи мав позивач право на звернення до суду з адміністративним позовом.

26.3 Також скаржник зазначає, що висновок за результатами проведення порівняльної топо-геодезичної зйомки та виносу меж в натурі без встановлення межових знаків земельних ділянок, розташованих в СЕЗ «Рені» на територій ДП «Ренійський МТП» за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська 88, яке виконано ПП «Меридіан та паралель» не може бути належним доказом правомірності заявлених позивачем вимог та доказом наявності підстав для звернення до суду адміністративної юрисдикції.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах виходить з наступного.

28. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

29. Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» указав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

30. Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

31. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

32. Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

33. Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

34. Наведені норми узгоджуються з положеннями ст. 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

35. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

36. Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права користування земельною ділянкою. Отже, цей позов поданий на поновлення прав позивача у сфері земельних відносин.

37. У справі, що розглядається, спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв'язку з укладенням договорів Про реалізацію інвестиційного проекту ТОВ «Агро-Рені» від 31 січня 2014 року та про оренду землі від 11 березня 2014 року за № 13/14, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися в порядку господарської юрисдикції, оскільки виникає спір про право користування земельною ділянкою.

38. Конституційний Суд України в п. 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

39. Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 та 18 квітня 2018 року у справах № 761/33504/14-а та № 802/950/17-а відповідно.

40. За правилами п. 6 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній на час прийняття оскаржених рішень) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

41. Оскільки спірні правовідносини пов'язані із захистом порушених прав, що виникають із земельних відносин, колегія суддів вважає, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ГПК України.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції.

42. За нормами ч. 3 ст. 3 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

43. Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст. 238, 240 цього Кодексу.

44. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

45. На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення у даній справі підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

46. Судові витрати, сплачені особою, яка подала касаційну скаргу (судовий збір 1461 грн відповідно до квитанції від 20 листопада 2016 року № 89-1301Т/1), відповідно до ст. 139 КАС України слід стягнути за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. 242, 345, 354, 355, 356, 359 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Рені» задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року у адміністративній справі № 815/1978/14 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарських судів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб