Справа № 825/2293/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2293/18

Чернігівський окружний адміністративний суд, у складі судді Соломко І.І., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідач) про визнання дій відповідача щодо обрахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік та зобовязати відповідача обрахувати пенсію позивачу за віком на підставі поданої заяви від 01.02.2017 у відповідності до ст. 27 та з урахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачувати в обрахованому розмірі починаючи від 01.02.2017 року.

Ухвалою суду від 23.06.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно обчислено розмір пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки у формулах при обрахунку пенсії призначених згідно Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та Закону України Про пенсійне забезпечення може застосовуватися тільки показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії або показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, іншого показника середньої заробітної плати для перерахунку пенсій законодавством не передбачено.

Відповідач з позовними вимогами не згоден з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заначив, що перерахунок пенсії позивачу необхідно перерахувати з 01.10.2017 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, оскільки позивач став одержувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VІІІ (далі - Закон № 2148).

Також, просить розглядати справу за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України з повідомленням сторін. Оскільки справа підпадає під визначення, наведене у п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, суд прийшов до висновку, що дія ч. 4 ст. 260 КАС України, яка передбачає право відповідача на подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не розповсюджується на цю справу в силу ч. 7 ст. 260 КАС України. За наведених обставин, суд вважає клопотання Чернігівського ОУПФУ необґрунтованим.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 04.01.2005 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

27.03.2018 рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 825/244/18 визнано неправомірними дій Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України, щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення та зобовязано Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком згідно із п. а частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з дати виникнення права на неї.

10.05.2018 відповідач листом № 37/03/03/А-2 повідомив позивача, що пенсійна справа відпрацьована розпорядженням від 20.04.2018 №161183 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду та зроблено перерахунок пенсії. В результаті здійсненого призначення пенсії розмір пенсійної виплати з 01.02.2017 складав 1217,06 грн., а з 01.10.2017 року 2775,97, але в звязку з тим, що позивач отримував пенсію за вислугу років в Управлінні пенсійного забезпечення військово службовців та деяких інших категорій громадян в розмірі з 01.02.2017 - 2763,53 грн., а з 01.01.2018 року 4386,17 грн. нарахована переплата пенсії в розмірі 20385,44 грн.

Також повідомило, що на дату первинного призначення пенсії (01.02.2017 рік) страховий стаж позивача становив 34 роки 22 дні (стаж зараховано по 31.12.2015 рік), в тому числі 5 років 6 місяців робота за списком №1.

Коефіцієнт страхового стажу, який застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається за встановленою формулою, відповідно до ст. 25 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 % становить 0,52650.

Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії складає 1,86158. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік (1197,91 грн.) становив 2230,01 грн.

Загальний розмір пенсійної виплати станом на 01.02.2017 року складав 1217,06 грн., а

саме:

- основний розмір пенсії (за ст. 27 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування) - 1174,10 (2230,01 грн. х 0,52650);

- доплата за понаднормовий стаж - 42,96 (1074,00 грн. х 4%) за 4 роки;

В звязку з прийняттям Закону № 2148-УІІІ від 03.10.2017 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" коефіцієнт страхового стажу зменшено величину оцінки одного року7 страхового стажу з 1,35 до 1,0 і становить 0,39000.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки (3764,40 грн.) та індивідуального коефіцієнту заробітної плати 1,86158 становить 7007,73 грн. (3764,40 грн. 1,86158).

Загальний розмір пенсії після перерахунку з 01.10.2017 та станом на день відповіді становить 2775,97 грн., а саме: 2733,01 грн. - основний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 27 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (7007,73 грн. X 0,39000); доплата за понаднормовий стаж - 42,96 (1074,00 грн. х 4%) за 4 роки.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір та обов'язкове державне пенсійне страхування», об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених підпунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону - фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Таким чином, об'єктом оподаткування є заробітна плата з урахуванням районного коефіцієнта.

Позивач вважає, що відповідач повинен провести розрахунок пенсії відповідно до ст. 40 Закону № 1058 з врахуванням заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначеної за формулою: Зп=Зс*(Ск/К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

У ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено право вибору пенсійних виплат і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, за вислугою років, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, призначається одна із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Виходячи з правових приписів ст. 45 Закону, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частина 3 ст. 45 вказаного Закону регулює порядок переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (ч. 4 ст. 45 Закону).

Аналіз наведених норм свідчить, що ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він звернувся вперше.

Крім того, коефіцієнт оцінки страхового стажу на момент призначення пенсії позивачу за віком становив 1,35%, а отже, відповідно до ст. 58 Конституції України, при перерахунку пенсії позивача має бути врахований саме такий показник, оскільки відповідні зміни в Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими було визначено величину оцінки одного року трудового стажу 1%, були внесені в жовтні 2017 року та зворотної сили не мають.

Таким чином, відповідач протиправно нарахував позивачу пенсію з застосуванням положення ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за відповідною формулою, передбаченою ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Встановивши всі обставини справи, суд вважає помилковим висновок відповідача з приводу того, що позивач звернувся з заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, та у відповідача виник обов'язок застосувати при цьому показник середньої заробітної плати за 2007 рік. Насправді ж має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший, а тому, застосування положень ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є недоцільним.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Проте в задоволенні клопотання позивача щодо негайного виконання рішення суду в частині присудження пенсії, слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Пунктом 1 ч.2 ст. 371 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 ч.1 цієї статті.

Аналізуючи вказані норми, слід зробити висновок, що суд у рішенні суду може звернути до негайного виконання рішення суду у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 ч. 1 цієї статті.

Однак позовні вимоги позивача носять зобовязальний характер, а не стягнення конкретної суми.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем згідно квитанції № 944549 від 12.06.2018 сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Таким чином, судовий збір у сумі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 9, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Чернігівська 22В, смт. М. Коцюбинське, Чернігівський район, Чернігівська область, 15552) до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України (проспект Миру, 44, м. Чернігів, 14005) про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати дії Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України неправомірними щодо обрахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік.

Зобовязати Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України обрахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі заяви від 01.02.2017 у відповідності до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати в обрахованому розмірі, починаючи з 01.02.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України (проспект Миру, 44, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 (вул. Чернігівська 22В, смт. М. Коцюбинське, Чернігівський район, Чернігівська область, 15552, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду в строки, визначені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 21.08.2018.

Суддя І.І. Соломко