Справа № 826/3471/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року № 826/3471/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомДержавної служби геології та надр України
доДочірнього підприємства «Аромат»
про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5924 від 17 березня 2014 року,-
В С Т А Н О В И В:

Державна служба геології та надр України (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Аромат» (далі по тексту - відповідач, ДП «Аромат»), в якому просить припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5924 від 17 березня 2014 року, виданого Дочірньому підприємству «Аромат».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Дочірнє підприємство «Аромат» не подало інформації щодо руху запасів за 2016 рік, чим порушило вимоги пункту 3 частини 1 статті 53 Кодексу України про надра, згідно якої при розробці родовищ корисних копалин повинні забезпечуватися облік стану і руху запасів, втрат і погіршення якості корисних копалин, а також подання до статистичних та інших державних органів встановленої законодавством звітності.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що звітний баланс використання підземних вод за 2016 рік за формою №7-гр (підземні води) подано у 2017 році. Крім того, представник відповідача стверджує, що не отримував листів №12955/02/14-17 від 07 червня 2017 року, №19790/03/14-17 від 04 вересня 2017 року та №29132/03/14-17 від 24 листопада 2017 року, оскільки із 14 лютого 2017 року була здійснена державна реєстрація зміни місцезнаходження Дочірнього підприємства «Аромат».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Державною службою геології та надр України видано Дочірньому підприємству «Аромат» спеціальний дозвіл на користування надрами (видобування питних підземних вод для централізованого водопостачання, власних господарських питних та виробничих потреб, промислового розливу) від 17 березня 2014 року №5924.

Поряд з цим, Державна служба геології та надр України та користувач надр Дочірнє підприємство «Аромат» уклали угоду про умови користування надрами з метою видобування питних підземних вод Ніжинського-1 родовища (свердловина №1 (4214)) від 17 березня 2014 року, яка є невід'ємною частиною Спеціального дозволу №5924 від 17 березня 2014 року.

Відповідно до умов вказаної угоди (пункт 5.3) надрокористувач зобов'язаний в установленому порядку Держгеонадра надавати інформацію щодо користування надрами.

Листом від 20 липня 2017 року №03/303-2913 Державне науково-виробниче підприємство «Державний інформаційний геологічний фонд України» (ДНВП «Геоінформ України») повідомило Державну службу геології та надр України, що інформація, в т.ч. від надрокористувача ДП «Аромат» щодо руху запасів за 2016 рік не надходила.

За таких обставин позивач дійшов висновку про порушення відповідачем, як надрокористувачем, умов угоди, що є обов'язковими ним до виконання в установленому законом порядку, та, керуючись положеннями статтею 26 Кодексу України про надра, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами у користувача надр виникають права та обов'язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30 травня 2011 року (далі по тексту - Порядок №615).

Згідно із статтею 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Користувачі надр зобов'язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов'язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано та визначено Порядком №615.

Так, згідно до угоди надрокористувач зобов'язаний у встановленому законом порядку подавати щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності як підтвердження експлуатації корисних копалин.

На час виникнення спірних правовідносин механізм проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання було визначено Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 року №1294 (далі по тексту - Порядок №1294).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за: своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення та використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 22 Порядку №615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

На підставі виявленого порушення Державною службою геології та надр України винесено наказ від 17 травня 2017 року №223, яким встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра з боку відповідача - 15 календарних днів з моменту отримання повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №12955/02/14-17 від 07 червня 2017 року позивач повідомив про необхідність надання до Державної служби геології та надр України інформації щодо неподання звіту про рух запасів за формою 7-гр за 2016 рік та повідомлено, що у разі ненадання такої інформації буде розглянуто питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами у встановленому законодавством порядку.

Матеріалами справи підтверджується, що вказаний лист отримано представником Дочірнього підприємства «Аромат» 13 червня 2017 року.

У зв'язку з наведеним, судом не беруться до уваги доводи відповідача щодо зміни реєстрації адреси Дочірнього підприємства «Аромат», оскільки лист №12955/02/14-17 від 07 червня 2017 року отримано представником відповідача, а лист №19790/03/14-17 від 04 вересня 2017 року повернувся позивачу «за закінченням встановленого строку зберігання», а не з підстав вибуття відповідача. Крім того, матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивача щодо зміни ним адреси місцезнаходження.

При цьому, від відповідача будь-яких пояснень та/або надання необхідної інформації з цього приводу на адресу позивача не надійшло.

Суд зазначає, що наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №97 від 30 травня 2016 року затверджено Інструкцію із заповнення форми звітності № 7-ГР (підземні води) (річна) «Звітний баланс використання підземних вод за 20__ рік».

Відповідно до пункту 2 вказаної Інструкції форму 7-ГР до 20 січня наступного за звітним року до Держгеонадр подають користувачі надр, визначені статтею 13 Кодексу України про надра, що здійснюють користування надрами на підставі та в межах ділянки (родовища) надр, визначеної (визначеного) спеціальним дозволом на користування надрами (далі - користувачі надр).

Як вбачається з матеріалів справи, Дочірнім підприємством «Аромат» подано в січні 2017 року звітний баланс використання підземних вод за 2016 рік, що підтверджується підписом начальником КГЕ.

Крім того, 19 січня 2018 року відповідачем подано звітний баланс використання підземних вод за 2017 рік, що підтверджується підписом начальника КГГЕ.

При цьому, позивачем не надано доказів на спростування наведених вище обставин щодо подання відповідачем звітного балансу використання підземних вод за 2016 рік.

Пункт 5 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра встановлює, що право користування надрами припиняється у разі використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Згідно з частиною 2 статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі наявних у справі доказів та їх оцінки під час розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд не погоджується із доводами позивача щодо наявності підстав для анулювання спірного дозволу відповідача на користування надрами, з огляду на відсутність порушення ним законодавства у сфері надрокористування.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної служби геології та надр України відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко