Справа № 813/2811/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/4717/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Затолочного В.С.,

з участю секретаря судового засідання - Бедрій Х.П.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Торопчин О.Д.;

від відповідача - Тістечко Ю.Я.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2018р. в адміністративній справі за позовом Компанії «Textiles Trading and Recycling Company OU» до Львівської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання повернути зі зберігання вилучені товари (суддя суду І інстанції: Грень Н.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 15 год. 16 хв. 08.05.2018р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 18.05.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

04.08.2017р. позивач Компанія «Textiles Trading and Recycling Company OU» звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача Львівської митниці ДФС, яка полягає у неповерненні позивачу товару, а саме: верхнього одягу із шкіри, шкірзамінника та хутра, бувші у використанні, в кількості 5 мішків без маркування, загальною вагою 705 кг брутто (700 кг нетто), вилученого згідно протоколу № 2228/20916/16 від 08.06.2016р. про порушення митних правил, та взуття, що використовувалося в асортименті, загальною вагою 1270 кг, вилученого згідно протоколу № 5034/20916/16 від 18.11.2016р. про порушення митних правил; зобов'язати відповідача Львівську митницю ДФС повернути позивачу або уповноваженій нею особі товар, а саме: верхній одяг із шкіри, шкірзамінника та хутра, бувші у використанні, в кількості 5 мішків без маркування, загальною вагою 705 кг брутто (700 кг нетто), вилученого згідно протоколу № 2228/20916/16 від 08.06.2016р. про порушення митних правил, та взуття, що використовувалося в асортименті, загальною вагою 1270 кг, вилученого згідно протоколу № 5034/20916/16 від 18.11.2016р. про порушення митних правил, без стягнення витрат за зберігання на складі митниці (а.с.5-9).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2018р. заявлений позов задоволено; визнати протиправною бездіяльність відповідача Львівської митниці ДФС, яка полягає у неповерненні Компанії «Textiles Trading and Recycling Company OU» товару, а саме: верхнього одягу із шкіри, шкірзамінника та хутра, бувші у використанні, в кількості 5 мішків без маркування, загальною вагою 705 кг брутто (700 кг нетто), вилученого згідно протоколу № 2228/20916/16 від 08.06.2016р. про порушення митних правил, та взуття, що використовувалося в асортименті, загальною вагою 1270 кг, вилученого згідно протоколу № 5034/20916/16 від 18.11.2016р. про порушення митних правил; зобов'язано відповідача Львівську митницю ДФС повернути Компанії «Textiles Trading and Recycling Company OU» або уповноваженій нею особі товар, а саме: верхній одяг із шкіри, шкірзамінника та хутра, бувші у використанні, в кількості 5 мішків без маркування, загальною вагою 705 кг брутто (700 кг нетто), вилученого згідно протоколу № 2228/20916/16 від 08.06.2016р. про порушення митних правил, та взуття, що використовувалося в асортименті, загальною вагою 1270 кг, вилученого згідно протоколу № 5034/20916/16 від 18.11.2016р. про порушення митних правил, без стягнення витрат за зберігання на складі митниці; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці ДФС на користь позивача 3200 грн. сплаченого судового збору (а.с.138-148).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач Львівська митниця ДФС, яка покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.154-167).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час митного оформлення товарів, які були імпортовані ТзОВ «Міневра», виявлено не зазначені у митних деклараціях товари, які 08.06.2016р. та 18.11.2016р. були вилучені митним органом. Оскільки судовими рішеннями закрито провадження стосовно декларанта ТзОВ «Міневра» ОСОБА_6 в справах про порушення митних правил, власник товару не виявлений, тому вказаний товар був поміщений на склад митниці, при цьому вирішення питання щодо подальшої долі вказаного товару врегульовано нормами митного законодавства і входить до компетенції митного органу.

На заяви позивача від 24.04.2017р. та від 18.07.2017р. про повернення вказаних товарів відповідачем скеровані відповіді про відсутність правових підстав для видачі останніх, оскільки позивачем не надано документів про належність йому цих товарів. Також не представлено належно завірених копій судових рішень у справах про порушення митних правил про повернення товарів власнику (вирішення питання про вилучені речі та документи).

Додатково наголошує, що виявлений товар не вказаний у контракті № 1 від 01.02.2016р. та товаросупровідних документах до нього.

Таким чином, Львівською митницею ДФС було правомірно відмовлено у видачі товару зі складу митниці, а судом не встановлено наявність у позивача та подання на митницю документів, що підтверджують право власності на вказаний товар. Оскільки вилучений товар є предметом правопорушення, а власник не встановлений, Львівська митниця ДФС не має можливості повернути вищевказане майно без встановлення його дійсного власника.

Представником позивача подано до апеляційного суду письмові пояснення на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необгрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.204-209).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 01.02.2016р. між позивачем та ТзОВ «Міневра» укладено контракт № 1, відповідно до yмов якого Компанія «Textiles Trading and Recycling Company OU» (продавець) зобов'язалася продати ТзОВ «Міневра» (покупець) на умовах СРТ м.Львів згідно Правил Інкотермс-2000 вживаний одяг, взуття та сумки, що використовувалися (а.с.10-12).

07.06.2016р. на територію митного поста /МП/ «Запитів» від позивача прибув вантажний автомобіль, який слідував на адресу ТзОВ «Міневра» в режимі «імпорт» з товаром, а саме: одяг, сумки, взуття, що були у використанні, вагою брутто 21191 кг, вагою нетто 20111 кг, в поліетиленових та поліпропіленових мішках (а.с.14, 16)

Декларант ТзОВ «Міневра» ОСОБА_6 подав до митного оформлення товаросупровідні документи та митну декларацію № 209160000/2016/0008242 в режимі «імпорт» на товар «одяг, взуття та сумки, що були у використанні» в поліетиленових та поліпропіленових мішках; відправником товару вказана Компанія «LINATEX B.V.B.A.», Lindestraat, 10.P, 9240 Zele, Belgium.

Під час проведення процедур митного контролю було виявлено не зазначений у митній декларації товар, зокрема, одяг верхній з хутра, зі шкіри чи шкірзамінника, бувші у використанні, у кількості 5 мішків загальною вагою 705 кг брутто (700 кг нетто), що згідно із Поясненнями до УКТ ЗЕД не включаються до товарної позиції 6309 УКТ ЗЕД.

Працівниками МП «Запитів» Львівської митниці ДФС складено протокол № 2228/20916/16 від 08.06.2016р. за ст.472 МК України стосовно декларанта ОСОБА_7 (а.с.17-18)

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 23.08.2016р. у справі № 461/5231/16-п ОСОБА_6, працюючого декларантом у ТзОВ «Міневра», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 129500 грн. 46 коп. із конфіскацією в дохід держави товару, вилученого згідно протоколу № 2228/20916/16 від 08.06.2016р. про порушення митних правил, а саме: одяг верхній із шкіри, дерматину та хутра, бувші у використанні, у кількості 5 мішків загальною вагою 705 кг брутто (700 кг нетто).

Постановою апеляційного суду Львівської обл. від 16.01.2017р. скасовано рішення суду першої інстанції, а провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_6 за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.19-20).

В рішенні суду апеляційної інстанції зазначено, що оскільки вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 2228/20916/16 від 08.06.2016р. товар, а саме: одяг верхній із шкіри, дерматину та хутра, бувші у використанні, у кількості 5 мішків загальною вагою 705 кг брутто (700 кг нетто), є предметом правопорушення, а власник не встановлений, то вирішення питання щодо цього товару врегульовується нормами митного законодавства (ч.5 ст.240, ст.241 МК України) і входить до повноважень митного органу.

Крім того, 18.11.2016р. на територію МП «Запитів» Львівської митниці ДФС від позивача на адресу ТзОВ «Міневра» прибув вантажний автомобіль з товаром, а саме одягом, що був у використанні 2 та 3 категорії із ступенем зносу 25 відсотків, взуття у змішаному вигляді 2, 3 категорії, сумки із шкірзамінника вагою брутто та нетто 18080 кг.

У цей же день декларантом ТзОВ «Міневра» ОСОБА_7 подано до митного оформлення митну декларацію типу та товарно-супровідні документи на товар «Одяг, що був у використанні, з текстильних матеріалів, зі ступенем зносу не більше 25 відсотків, літньо-осіннього сезону, 3 категорія: спідниці, сорочки, штани, футболки, шкарпетки, спортивні костюми, плаття, нижня білизна», «Одяг, що був у використанні, з текстильних матеріалів, зі ступенем зносу не більше 25 відсотків, осіннього сезону, 2 категорія: верхній одяг, куртки, плащі, джинсовий одяг, светри, джемпери», «Взуття, що використовувалося (ступінь зносу 25 відсотків), у змішаному вигляді (чоловіче, жіноче, підліткове), весняно-осіннє, літнє (2 та 3 категорії)», «Сумки вживані із шкірзамінника».

Відправником товару вказана Компанія «GFS-A-TRANS sp. z о.о.», ul.Lesna 43, 24-220 Niedrzwica Duza, Polska, товар переміщувався в транспортному засобі р.н. LU2689V/LU4089X (а.с.15).

Відповідно до службової записки МП «Краківець» № 3743/10/13-70-73/33-2 від 17.11.2016р. посадовими особами МП «Запитів» ініційовано та розпочато митний огляд товару у відповідності до п.8 Вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України, затв. постановою КМ України № 467 від 23.05.2012р. За результатами проведеного митного огляду серед товарів, заявлених у митній декларації, було виявлено незадекларований товар, а саме 1270 кг «взуття, що використовувалось в асортименті».

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 24.01.2017р. у справі № 461/337/17-п закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ст.472 МК України у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В рішенні суду першої інстанції зазначено, що оскільки вилучений згідно протоколу № 5034/20916/16 від 18.11.2016р. про порушення митних правил товар 1270 кг «взуття, що використовувалось в асортименті», загальною вартістю 138610 грн. 20 коп., є предметом правопорушення, а власник не встановлений, то вирішення питання щодо цього товару врегульовується нормами митного законодавства (ч.5 ст.240, ст.241 МК України) і входить до повноважень митного органу.

Постановою апеляційного суду Львівської обл. від 10.03.2017р. залишено без змін рішення суду першої інстанції (а.с.21-22).

На адресу Львівської митниці ДФС представниками Компанії «Textiles Trading and Recycling Company OU» скеровувалися заяви про повернення товару (вх. № 10109/10/13-70-03 від 27.03.2017р., вх. № 1591/10-13-70 від 24.04.2017р., вх. № 5488 від 16.06.2017р. - а.с.56-57), на які відповідачем були надані мотивовані відповіді (вих. № 268/10/13-70-20/38 від 10.04.2017р., вих. № 1686/10/13-70-03-05/19 від 12.05.2017р., вих. № 3447/10/13-70-03-05/19 від 19.06.2017р. із доповненнями у вих. № 3972/10/13-70-03-05/19 від 05.07.2017р. - а.с.23, 24, 25, 54-55).

Із змісту відповідей Львівської митниці ДФС слідує, що для повернення товару згідно Порядку роботи складу митниці ДФС, затв. наказом Міністерства фінансів України № 627 від 30.05.2012р., слід представити докази набуття права власності, докази митного оформлення і сплати митних платежів, відшкодування витрат митниці на зберігання товару, а також завірену постанову у справі про порушення митних правил, в якій йдеться про повернення товарів власнику.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що вилучений товар має ознаки, властиві всі речам того ж роду, що переміщувалися в одному транспортному засобі, їхнє відокремлення (розфасування) з неможливим, оскільки це становить один вантаж. Під час розмитнення вантажу відповідачем не було надано можливості усунути недоліки (розбіжності) в митній декларації, хоча останнім не ставилися під сумнів товаросупровідні документи.

Якщо виходити з позиції митного органу і вважати виявлений товар безгосподарним (безхазяйним) майном, то наведений спір слід було розглядати в порядку ЦПК України або ГПК України.

Також відповідачем порушені строки зберігання товару на складі, через що із позивача не можуть стягуватися витрати за зберігання товару.

Таким чином, отримавши постанови апеляційного суду Львівської обл., відповідач зобов'язаний був повернути товар та одночасно вчинити дії, передбачені ст.ст.240, 241 МК України, із дотриманням строків зберігання товару.

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що суперечать фактичним обставинам справи і не відповідають нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Як слідує з матеріалів справи, під час митного оформлення поставок в рамках контракту № 1 від 01.02.2016р., укладеного між Компанією «Textiles Trading and Recycling Company OU» (продавець) та ТзОВ «Міневра» (покупець), відповідачем було виявлено не зазначені в товаросупровідних документах та митних деклараціях товари, а саме:

08.06.2016р. - одяг верхній з хутра, зі шкіри чи шкірзамінника, бувші у використанні, у кількості 5 мішків загальною вагою 705 кг брутто (700 кг нетто),

18.11.2016р. - взуття, що використовувалось в асортименті загальною вагою 1270 кг.

На підставі складених протоколів про порушення митних правил вказані товари були тимчасово вилучені та поміщені на склад митниці (а.с.17-18, 201-203).

Отже, вилучені товари не зазначені в товаросупровідних документах та поданих митних деклараціях, інших документів щодо цих товарів позивачем не представлено.

Під час розгляду справ про порушення митних правил судом установлено, що вилучені згідно протоколів про порушення митних правил товари є предметом правопорушення, їх власник не встановлений, через що вирішення питання щодо цього товару врегульовується нормами митного законодавства (ч.5 ст.240, ст.241 МК України) і входить до повноважень митного органу.

При цьому, апеляційним судом в рамках наведених справ не вирішувалася подальша доля вилучених товарів; також вказані рішення стосуються декларанта ТзОВ «Міневра», а не позивача.

За таких умов розглядувані правовідносини регулюються нормами МК України та приписами Порядку роботи складу митниці ДФС, затв. наказом Міністерства фінансів України № 627 від 30.05.2012р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Зокрема, відповідно до вимог МК України:

п.7 ч.1 ст.238 - обов'язковій передачі органу доходів і зборів для зберігання підлягають товари, які були виявлені (знайдені) під час здійснення митного контролю в зонах митного контролю та/або у транспортних засобах, що перетинають митний кордон України, і власник яких невідомий;

п.5 ч1 ст.240 - товари, зазначені у пункті 7 частини першої статті 238 цього Кодексу, можуть зберігатися на складах органів доходів і зборів протягом 180 днів.

ч.4 ст.243 - товари, які були виявлені (знайдені) під час здійснення митного контролю в зонах митного контролю та/або у транспортних засобах, що перетинають митний кордон України, і власник яких невідомий, після закінчення строку зберігання, встановленого частиною п'ятою статті 240 цього Кодексу, підлягають реалізації, а у випадках, передбачених законодавством, - безоплатній передачі у володіння і користування або переробці, утилізації чи знищенню.

ст.242 - товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Згідно приписів Порядку роботи складу митниці ДФС, затв. наказом Міністерства фінансів України № 627 від 30.05.2012р.:

п.9.1 - товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

п.9.2 - видача зі складу Митниці товарів, транспортних засобів комерційного призначення особам, зазначеним у пункті 9.1 цього розділу, здійснюється за умови подання на ім'я керівника Митниці або особи, яка виконує його обов'язки, відповідної заяви/звернення, у якій зазначаються поштова адреса та за наявності електронна адреса і контактний телефон заявника.

До заяви/звернення долучаються документи, що засвідчують особу (повноваження особи), а також інші необхідні документи з числа визначених у пунктах 9.8 та 9.9 цього розділу.

п.9.8 - видача товарів та транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці здійснюється за умови подання документів, що засвідчують особу (повноваження особи).

Крім того, залежно від підстави розміщення та мети видачі товарів і транспортних засобів комерційного призначення на склад Митниці подаються такі документи:

другий примірник квитанції МД-1, якщо товари були поміщені на склад Митниці зі складанням квитанції МД-1;

документи (митна декларація або інший документ, який її замінює), що підтверджують оформлення товарів у відповідний митний режим або згідно із заявленою метою;

постанова про взяття проб і зразків, винесена посадовою особою Митниці, у провадженні якої перебуває справа про порушення митних правил;

належним чином завірена копія постанови у справі про порушення митних правил про повернення товарів, транспортних засобів комерційного призначення власнику;

дозвіл Митниці на видачу зі складу Митниці тимчасово (з подальшим поверненням) товарів, що беруться для проведення експертизи в установлених законодавством випадках;

документи, що підтверджують відшкодування витрат Митниці на зберігання товарів і транспортних засобів на складі Митниці, а також сплату штрафу відповідно до постанови, винесеної за результатами розгляду справи про порушення митних правил.

Із змісту наведених норм слідує, що для отримання товару зі складу митниці позивач повинен був подати документи про набуття права власності на товар, здійснити їх митне оформлення, відшкодування витрат митниці на їх зберігання та провести сплату відповідних митних платежів.

Також питання щодо повернення товарів, транспортних засобів комерційного призначення власнику могло бути визначено в постанові у справі про порушення митних правил, через що митний орган правомірно пропонував позивачу надати такі постанови суду.

У зв'язку з тим, що в постановах апеляційного суду в справах про порушення митних правил відсутні рішення про повернення товарів власнику, самим позивачем не надано достовірних документів про належність йому виявлених товарів, останнім не сплачено витрати на зберігання і не проведено митне оформлення товару, в митного органу були відсутніми правові підстави для видачі товару зі складу митниці.

Покликання позивача на обстановку, в якій були виявлені незадекларовані товару (один вантаж, один транспортний засіб, одні й ті ж сторони контракту) колегія суддів відхиляє, оскільки згідно супровідних документів участь у поставці приймали вантажовідправники, які проводили безпосередню поставку товарів - Компанія «LINATEX B.V.B.A.», Lindestraat, 10.P, 9240 Zele, Belgium, та Компанія «GFS-A-TRANS sp. z о.о.», ul.Lesna 43, 24-220 Niedrzwica Duza, Polska.

Стосовно допущеної відповідачем бездіяльності колегія суддів підкреслює, що як протиправну бездіяльність суб'єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов'язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб'єкта владних повноважень, були об'єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов'язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов'язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Оскільки відповідач своєчасно реагував на звернення позивача щодо повернення товару, повідомляв про необхідність представлення відповідних документів та обґрунтовував свою позицію про відсутність підстав для повернення товару, позивачем не оскаржувалися дії відповідача під час розмитнення товарів, що поступили на адресу ТзОВ «Міневра», тому будь-якої бездіяльності останнім не допущено.

Враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими митний орган обґрунтовував свої твердження про дотримання ним вимог МК України та недотримання позивачем порядку повернення товару зі складу митниці, заявлений позов є безпідставним, через що задоволенню не підлягає.

Згідно вимог ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що в кінцевому підсумку призвело до невірного вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2018р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Компанії «Textiles Trading and Recycling Company OU» до Львівської митниці ДФС про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання повернути зі зберігання вилучені товари, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покласти на позивача Компанію «Textiles Trading and Recycling Company OU»; сума сплаченого Львівською митницею ДФС судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягає.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
В. С. Затолочний
Дата складення повного судового рішення: 15.08.2018р.