Справа № 826/2016/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 липня 2018 року справа №826/2016/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до треті особи 1. Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації 2. Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації 1. Центр захисту дітей "Наші діти" 2. ОСОБА_2
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (далі по тексту - відповідач 1), Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (далі по тексту - відповідач 2), в якому просила: 1) визнати протиправним та скасувати розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 20 лютого 2013 року №80 про призначення ОСОБА_2 опікуном над малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; 2) визнати протиправним та скасувати клопотання Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 31 січня 2013 року №41/306 про влаштування малолітньої ОСОБА_3 до Центру захисту дітей "Наші діти"; 3) визнати протиправним та скасувати влаштування відповідачем 1 малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Центру захисту дітей "Наші діти"; 4) зобов'язати відповідача 1 передати позивачу малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її проживання і реєстрації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2014 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування влаштування Службою в справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації малолітньої ОСОБА_3 до Центру захисту дітей "Наші діти".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2014 року закрито провадження у справі в частині зобов'язання відповідача 1 передати позивачу малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її проживання і реєстрації.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач подав до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2014 року та постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року, у якій просив скасувати вказані судові рішення та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2015 року у справі відкрито провадження за нововиявленими обставинами.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2016 року, залишеною без змін Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року, заяву позивача про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами задоволено частково та скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року, задовольнивши частково позовні вимоги: визнано протиправним та скасовано розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 20 лютого 2013 року №80 про призначення ОСОБА_2 опікуном над малолітньою ОСОБА_3.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 грудня 2016 року №К/800/18225/16 і К/800/18227/16 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Таким чином, у касаційному порядку переглядалась та направлена на новий розгляд заява позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2017 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 23 листопада 2017 року позивач та його представник підтримали заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами; представник відповідачів проти задоволення заяви заперечив; треті особи своїх представників до суду не направили, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2014 року та постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року, суд звертає увагу на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позбавлена батьківського піклування у зв'язку з позбавленням її біологічних батьків батьківських прав згідно з рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 18 листопада 2005 року, перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації.

Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 15 лютого 2006 року №166 ОСОБА_1 призначено опікуном малолітньої ОСОБА_3, яка на час видання розпорядження перебувала у державному інтернатному закладі, а розпорядженням Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 12 листопада 2012 року №486 припинено опіку ОСОБА_1 над малолітньою ОСОБА_3.

В подальшому, відповідно до розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 20 лютого 2013 року №80 "Про призначення опіки над малолітньою дитиною" опікуном малолітньої ОСОБА_3 було призначено ОСОБА_2.

Вказане розпорядження прийнято за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 та наданих документів, а також з врахуванням рекомендацій Комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 11 лютого 2013 року.

На час видання Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією оскаржуваного розпорядження від 20 лютого 2013 року №80 малолітня ОСОБА_3 перебувала в Центрі захисту дітей "Наші діти".

На думку заявника, ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2014 року та постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року підлягають перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки на момент розгляду справи існував факт протиправності розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 12 листопада 2012 року №486 про припинення опіки над малолітньою дитиною, оскільки воно скасоване постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2014 року; наведене підтверджує, що на момент прийняття розпорядження від 20 лютого 2013 року №80 про призначення ОСОБА_2 опікуном над малолітньою ОСОБА_3 вже встановлена опіка ОСОБА_1, а тому підстави для прийняття оскаржуваного розпорядження та призначення іншого опікуна відсутні.

Скасовуючи попередні судові рішення за наслідками перегляду за нововиявленими обставинами, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 20 грудня 2016 року №К/800/18225/16 і К/800/18227/16 вказав наступне:

"Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог статей 11, 86 Кодексу адміністративного судочинства України, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на час прийняття постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року, про перегляд за нововиявленими обставинами якої просила позивач, постанова цього ж суду у справі №826/7019/13-а, якою скасовано розпорядження Дніпровської РДА №486, фактично існувала та набрала законної сили.

Більше того, наведені обставини були предметом дослідження у судах першої та апеляційної інстанцій у цій справі.

Разом з тим, наведені обставини справи суди попередніх інстанцій залишили поза своєю увагою і не з'ясували, чи належать факти, викладені у заяві позивача про перегляд судового рішення у справі, ухваленого по суті позовних вимог, до нововиявлених у розумінні пункту 1 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України".

Оцінивши доводи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, та, враховуючи висновки Вищого адміністративного суду України, суд зазначає про наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент подання заяви) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Аналогічні норми мітить нова стаття 361 Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції, яка чинна з 15 грудня 2017 року.

За своєю правовою природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Нововиявлена обставина - це: юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення даної конкретної справи; якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Виявлені обставини мають бути не просто новими, вони повинні мати таке значення, що якби докази щодо цих обставин були досліджені судом, який розглядав справу по суті, то суд, вірогідно, виніс би інше рішення. Тобто, очевидність помилковості прийнятого рішення має бути достатньо високою.

Таким чином, для можливості перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначальним фактором є новизна та невідомість юридичного факту на момент розгляду справи та реальний вплив таких обставин на наслідки вирішення спору.

При цьому перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення; у такому випадку судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло призвести до ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, не дослідження доказів чи відхилення доводів сторони) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Суд звертає увагу, що на момент прийняття постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року, переглянути яку за нововиявленими обставинами просить позивач, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2013 року у справі №826/7019/13-а за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішень, вже існувала та набрала законної сили, і сторони достовірно знали про це.

Крім того, у постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року відхилено посилання позивача на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2013 року у справі №826/7019/13-а.

Таким чином, суд вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент подання заяви) і пункту 1 частини другої статті 361 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції, та стосуються фактично переоцінки доказів у справі, а тому не можуть бути підставою для перегляду постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року необхідно відмовити та залишити відповідне судове рішення в силі.

На підставі вищенаведеного та статей 248, 361, 368 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2014 року та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно з частиною другою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Кузьменко