Справа № 803/9/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/5485/18
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради ОСОБА_1,

на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2018 року (суддя Подзіров А.О., час ухвалення 12:56 год., місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту 29.05.2018 р.),

в адміністративній справі №803/9/18 за позовом Начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області ОСОБА_3,

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

У січні 2018 року позивач начальник відділу ДАБК Луцької міської ради ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 інспектора будівельного нагляду Управління ДАБІ у Волинській області ОСОБА_3, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №401 від 09.10.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.188-42 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2550 грн..

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив, просив відмовити повністю в задоволенні позову.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.05.2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції від 29.05.2018 року не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідно до абз.11 ч.1 ст.6 ЗУ «Про основні засаді державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. №877-V, повторне проведення позапланових заходів державного нагляду за тим самим фактом, що був підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду, забороняється. Таким чином, відділ ДАБК був поставлений у таке становище, що з одного боку він був зобовязаний виконати вимоги припису №78, який є обовязковим до виконання, оскільки оскарження припису не зупиняє його дію, а з іншого боку через вимоги Закону №877-V не мав права призначати та проводити перевірку, на якій мав би перевірити факти, що були вже підставою для проведення позапланової перевірки обєкта будівництва. Тому, на думку апелянта, позивачем не було допущено безпідставного невиконання припису №78 від 18.08.2017 року. Апелянт також не погоджується з висновком суду щодо можливості внесення виправлень в протокол про адміністративне правопорушення від 25.09.2017 р. оскільки такі виправлення стосувались кваліфікації дій позивача за які він потім був притягнений до адміністративної відповідальності. Крім цього, суд не надав оцінки тому факту, що відповідачем було використано персональні дані позивача з його особової справи.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 29.05.2018 р. і прийняти нову постанову суду, якою задоволити позов.

Відповідач апеляційної скарги не визнав, суду апеляційної інстанції подав відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.09.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Управління ДАБІ у Волинській області ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача начальника відділу ДАБК Луцької міської ради ОСОБА_1 за ч.3 ст.188-42 КУпАП (а.с. 10-11).

Оскарженою постановою головного інспектора будівельного нагляду Управління ДАБІ у Волинській області ОСОБА_3 від 09.10.2017 року №401 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.188-42 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн. (а.с. 15-16).

Із змісту вказаних вище Протоколу та Постанови видно, що позивача визнано винним в тому, що він не виконав вимог Припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №78 від 18.08.2017 року, щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об'єкті будівництва «ОСОБА_4 будівництво багатоквартирного житлового будинку №3 по проспекті Перемоги, 34 у місті Луцьку, Волинської області».

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), Державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.42 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Державний архітектурно-будівельний нагляд це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі обєкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.42 вказаного Закону, з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду: 1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих обєктами нагляду; 2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади; 3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва обєктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду; 4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; 5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів.

Постановою КМ України №294 від 09.07.2014 року затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», (далі Положення) згідно якого Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п. 7, 9 ч.4 Положення, Держархбудінспекція здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності та у визначених законодавством випадках проводить перевірки відповідності підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються під час будівництва обєктів, вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням.

Пунктом 1 ч.4 ст.42 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених обєктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право видавати обовязкові до виконання обєктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Судом першої інстанції вірно враховано, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало невиконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №78 від 18.08.2017 року, щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об'єкті будівництва «ОСОБА_4 будівництво багатоквартирного житлового будинку №3 по проспекті Перемоги, 34 у місті Луцьку, Волинської області».

Вказаний Припис був отриманий позивачем в день його складання 18.08.2017 року. Виконання цього Припису було обовязковим.

Слід також зазначити, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №803/1163/17 щодо оскарження Припису №78 від 18.08.2017 року. Однак, у тій справі не було зупинено дію вказаного Припису.

За результатом розгляду адміністративної справи №803/1163/17, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05.10.2017 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018 року, в задоволенні адміністративного позову Луцької міської ради до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області ОСОБА_5, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування наказу та припису - відмовлено повністю.

В такій ситуації являються необґрунтованими доводи апелянта про те, що позивач не мав обовязку здійснювати виконання вказаного вище Припису №78 від 18.08.2017 року.

Щодо посилання апелянта на процесуальні порушення під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що виправлення в Протоколі від 25.09.2017 року із частини 1 на частину 3 статті 188-42 КУпАП було здійснено відповідачем до розгляду справи про адміністративне правопорушення і позивач був ознайомлений з виправленим протоколом, тому, таке виправлення не впливає на законність оскарженої постанови від 09.10.2017 року.

Використання відповідачем паспортних та інших особистих даних про позивача із його особової справи також не може бути підставою для висновків про незаконність притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому, колегія суддів зазначає, що правомірність такого використання особистих даних не являється предметом розгляду у даній адміністративній справі.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2018 року в адміністративній справі № 803/9/18 за позовом Начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Л.Я. Гудим

ОСОБА_4