Справа № 815/2553/18
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2553/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська торгівельна компанія 1 (65031, м. Одеса, вул. Ленінградське шосе, 4, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська торгівельна компанія 1 з позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.01.2018 року на суму 208713,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що Відповідачем за результатами перевірки було складено акт про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних, яким встановлена несвоєчасна реєстрація податкових накладних за період з 30.04.2017 року по 31.11.2017 року в кількості 91 шт. На підставі зазначеного акту перевірки 26.01.2018 року Відповідач склав податкове повідомлення-рішення на суму 208713,90 грн.

Позивач зазначає, що податкові накладні в період з 14.04.2017 року по 31.11.2017 року були своєчасно виписані та відправлені до Єдиного реєстру податкових накладних. У звязку з невідповідністю обсягу поставок придбаного товару Комісія Державної Фіскальної Служби (ДФС) України відхилила зазначені накладні. Для того щоб зареєструвати відхилені Комісією ДФС податкові накладні, що підлягали видачі покупцям платникам ПДВ були виписані повторні (зайві) податкові накладні на той же самий товар тільки з іншим номером, які ДФС України зареєструвала.

У звязку з недосконалою роботою системи моніторингу реєстрація податкових накладних була зупинена з грудня 2017 року і в січні 2018 року була відновлена реєстрація податкових накладних, при цьому ДФС України не дивлячись-на те, що позивач не оскаржував первинні податкові накладні, які були відхилені зареєстрував дані накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, в результаті чого зявилась подвійна реєстрація податкових накладних на один і той же товар.

Позивач зазначає, що Відповідач порушив ст. 201 п.201.10, згідно якої платник має право зареєструвати податкову накладну або розрахунок коригування в ЄРПН протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобовязань. Таким чином позивач вправі провести коригування зайвих (помилкових) податкових накладних в термін 365 днів, який закінчується у липні 2018 року і ДФС не вправі складати акт про порушення несвоєчасності реєстрації зайвих податкових накладних та стягувати штраф за порушення реєстрації зайвих накладних до закінчення строку реєстрації. ДФС вправі стягувати штраф за порушення реєстрації зайвих накладних тільки з липня 2018 року, а не з 26.01.2018 року до закінчення граничного строку реєстрації зайвих податкових накладних.

На підставі викладеного Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення № від 26.01.2018 року на суму 208713,90 грн., а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 25.06.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

16.07.2018 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних у ЄРПН, виписані ТОВ «Одеська торгівельна компанія 1» за квітень, травень, липень, серпень, вересень і листопад, перелік яких надано в акті перевірки, зареєстровані в ЄРПН з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме: порушено терміни реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних на загальну суму ПДВ 725711,44 гривень.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 26.01.2018 № щодо застосування штрафу на загальну суму 208713,90 грн., а саме: у розмірі 10% на суму 22613,35 грн. (затримка до 15 календарних днів); у розмірі 20% на суму 1372,01 грн. (затримка від 16 до 30 календарних днів); у розмірі 30% на суму 37076,11 грн. (затримка від 31 до 60 календарних днів); у розмірі 40% на суму 147652,43 грн. (затримка від 61 до 365 календарних днів) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Позивачем жодним чином не доведено посилання, що податкові накладні дублюються, тобто виписані дві (а може і більше) накладні на одну і ту саму фінансово - господарську операцію. Навіть, якщо податкові накладні дублюються, що є порушенням законодавства, це не звільняє Позивача від відповідальності за порушення строків реєстрацій податкових накладних. Факт реєстрації податкових накладних, перелічених в акті перевірки від 20.12.2017 року № 14618/15-32/12-12/41130170, зафіксовано в Єдиному реєстрі податкових накладних та відображено в вищевказаному акті перевірки ТОВ «Одеська торгівельна компанія 1». З огляду на викладене, Відповідач вважає правомірним спірне податкове повідомлення-рішення

16.08.2018 року Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій додатково зазначив, що Позивач звернувся до Відповідача заявою про проведення зустрічної перевірки за фактом складання 2-х накладних на один і той же товар, проте на зазначену заяву Відповідач не реагує. Позивачем складено по 2 податкові накладні через те, що Відповідачем застосовано недосконалу систему моніторингу реєстрації податкових накладних. Позивач зазначає, що він вправі корегувати зайві податкові накладні і частково вінце зробив, у звязку з чим по зазначеним накладним зобовязання складають 0 і до них неможливо застосувати штрафні санкції.

В судовому засіданні 16.08.2018 року представник Позивача позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити його з підстав, викладених в тексті позовної заяви та відповіді на відзив.

В судовому засіданні 16.08.2018 року представник Відповідачів заперечував проти задоволення адміністративного позову, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

Фахівцями ГУ ДФС в Одеській області проведена перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «Одеська торгівельна компанія 1», якою встановлено порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Згідно даних з програми АІС «Єдиний реєстр податкових накладних» (далі - ЄРПН), а саме - податкові накладні, виписані ТОВ «Одеська торгівельна компанія 1» дата виписка, яких припадає на квітень, травень, липень, серпень, вересень і листопад 2017 року. За результатами проведеної перевірки було складено акт про результати перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних від 20.12.2017 року № 14618/15-32/12-12/41130170.

За результатами зазначеної перевірки ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 26.01.2018 № щодо застосування штрафу на загальну суму 208713,90 грн., а саме: у розмірі 10% на суму 22613,35 грн. (затримка до 15 календарних днів); у розмірі 20% на суму 1372,01 грн. (затримка від 16 до 30 календарних днів); у розмірі 30% на суму 37076,11 грн. (затримка від 31 до 60 календарних днів); у розмірі 40% на суму 147652,43 грн. (затримка від 61 до 365 календарних днів) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Детальний перелік податкових накладних та кількість днів прострочення їх реєстрації, наведений в акті перевірки (т. 1 а.с. 12-14) та у додатку до податкового повідомлення-№ від 26.01.2018 року, (т. 1 а.с. 44-46).

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням - рішенням № НОМЕР_1 від 26.01.2018 року ТОВ «Одеська торгівельна компанія 1» направило до Державної фіскальної служби України скаргу від 22.02.2018 року № 9.

Листом від 20.04.2018 року № 13853/6/99-99-11-03-01- 25 було повідомлено про результати розгляду скарги ТОВ «Одеська торгівельна компанія 1», а саме залишено скаргу без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.01.2018 року без змін.

Відповідно до п. 201.1. ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абз. 8,9 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Водночас положеннями п. 201.1. ст.201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Разом з тим, механізм, порядок та строки внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних єдиний та встановлений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246.

Як вбачається зі змісту акту перевірки та додатку до податкового повідомлення рішення, податкові накладні у кількості 91 шт. за квітень, травень, липень, серпень, вересень і листопад 2017 року були зареєстровані з затримкою граничного терміну реєстрації податкових накладних (т. 1 а.с. 12-14, 44-46), що також вбачається зі змісту квитанцій про реєстрацію податкових накладних, наданих позивачем.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначає, що податкові накладні в період з 14.04.2017 року по 31.11.2017 року були своєчасно виписані та відправлені до Єдиного реєстру податкових накладних, проте комісія Державної Фіскальної Служби (ДФС) України відхилила зазначені накладні.

Суд зазначає, що оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є правом платника податків.

Позивач зазначеним правом не скористався і зазначив, що з метою реєстрації відхилених Комісією ДФС податкових накладних, що підлягали видачі покупцям платникам ПДВ були виписані повторні (зайві) податкові накладні на той же самий товар тільки з іншим номером, які ДФС України зареєструвала.

Суд зазначає, що норми Податкового кодексу України не містять прямої заборони щодо повторної виписки податкової накладної замість накладної, реєстрація якої зупинена або у реєстрації якої відмовлено.

Проте діючим законодавством України не закріплено за платником податку на додану вартість право, у разі неприйняття податкової накладної або зупинення її реєстрації за умовчанням вважати вказане неприйняття або зупинення реєстрації неправомірним (незрозумілим) та зареєструвати її вже за новим номером іншого дня, вважаючи вірною датою реєстрації дату подання первісної податкової накладної.

Тобто повторні накладні, які виписувались позивачем, з метою уникнення відповідальності за п. 120 1.1. ст. 120 1 Податкового кодексу України мали б бути направлені на реєстрацію у строк, передбачений п. 201.1. ст.201 Податкового кодексу України.

В свою чергу Позивачем не надано доказів, на підтвердження тих обставин, що податкові накладні наведені в акті перевірки (т. 1 а.с. 12-14) та у додатку до податкового повідомлення-рішення № від 26.01.2018 року (т. 1 а.с. 44-46), були направлені на реєстрацію своєчасно, у строк передбачений п. 201.1. ст.201 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що податкові накладні наведені в акті перевірки (т. 1 а.с. 12-14) та у додатку до податкового повідомлення-рішення № від 26.01.2018 року (т. 1 а.с. 44-46) були зареєстровані з порушенням граничних строків, передбачених статтею 201 цього Кодексу для реєстрації, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 26.01.2018 № щодо застосування штрафу на загальну суму 208713,90 грн. за затримку реєстрації податкових накладних є правомірним.

Решта доводів Позивача висновків суду по суті позовних вимог не спростовують, оскільки до Позивача застосовано штрафні санкції лише за затримку реєстрації податкових накладних.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська торгівельна компанія 1 (65031, м. Одеса, вул. Ленінградське шосе, 4, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.01.2018 року відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.08.2018 року.

Суддя А.А. Радчук.

.