Справа № 806/2807/18
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Житомир справа № 806/2807/18

категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо несвоєчасного розгляду клопотання від 02.03.2018 про надання земельної ділянки в оренду з кадастровим номером :04:000:0467.

В обґрунтування позову зазначає, що 02.03.2018 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 30,0137 га з кадастровим номером :04:000:0467, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області. Позивач вважає, що відповідачем порушено двотижневий термін розгляду його клопотання і лише листом від 27.03.2018 відмовлено в наданні такої земельної ділянки в оренду.

Ухвалою від 18.06.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.

06.07.2018 до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що клопотання позивача розглянуто, позивачу відмовлено в передачі вказаної земельної ділянки в оренду, про що письмово повідомлено 27.03.2018. Так як проект землеустрою на передачу вказаної земельної ділянки в оренду позивачем не розроблявся, клопотання розглянуто у місячний строк. Отже, доводи позивача, що таке клопотання має бути розглянуто у двотижневий термін безпідставні. Крім того, відповідач вважає безпідставним стягнення понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Крім того, 06.07.2018 представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні суду знаходиться аналогічна справа №806/1430/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Рішенням від 22.05.2018 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки підстави та предмет позову у справі №806/1430/18 відмінні від даної справи, що розглядається, тому в задоволенні клопотання відмовляє.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, позивач 02.03.2018 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням від 26.02.2018 про надання в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 30,0137 га з кадастровим номером :04:000:0467, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області. До клопотання додано: "інформація з речових прав, копія паспорта та копія ін.код".

Відповідачем за результатами розгляду такого клопотання листом від 27.03.2018 №Г-1530/0-1/27/0/22-18 відмовлено у наданні позивачу в оренду вказаної земельної ділянки. Відповідно до дослідженого судом вказаного листа підставою для відмови слугувала відсутність розробленого проекту землеустрою щодо відведення вказаної ділянки саме в оренду позивачу строком на 49 років. (а.с.9)

Позивач вказує на те, що його клопотання розглянуто з порушенням терміну, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд виходить з наступного.

За приписами частин другої та третьої статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення, окрім іншого, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), такі землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для сінокосіння та випасання худоби.

В розумінні вимог ст.93 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, в тому числі на умовах оренди, врегульовано правовими нормами статей 123 та 124 цього ж Кодексу.

Відповідно до ст.124 Земельного кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. (ч.4 ст.122 Земельного кодексу)

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивач 02.03.2018 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням від 26.02.2018 про надання в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 30,0137 га з кадастровим номером :04:000:0467, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області. До клопотання додано: "інформація з речових прав, копія паспорта та копія ін.код".

Крім того, у клопотанні зазначено, що проект землеустрою знаходиться в Головному управлінні Держгеокадастру у Житомирській області Брусилівському районному відділі. (а.с.8).

На вказане клопотання відповідачем надано відповідь листом від 27.03.2018 №Г-1639/0-1727/0/22-18, у якому відмовлено у наданні позивачу в оренду вказаної земельної ділянки. Відповідно до дослідженого судом вказаного листа підставою для відмови слугувала відсутність розробленого проекту землеустрою щодо відведення вказаної ділянки саме в оренду позивачу строком на 49 років.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що його клопотання розглянуто з порушенням двотижневого терміну, як це передбачено ч.6 ст.123 ЗК, що свідчить про протиправну бездіяльність.

При цьому, представник відповідача зазначає, що клопотання позивача розглянуто у місячний термін, оскільки проект землеустрою на відведення бажаної земельної ділянки ним не розроблявся.

Суд погоджується з доводами представника відповідача та водночас не погоджується з доводами позивача, з огляду на таке.

Як зазначено в ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. (ч. 3 ст. 123)

За приписами ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, до яких відноситься відповідач, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування .

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч. 10 ст. 123 Земельного кодексу України).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що прийняттю рішення про передачу земельної ділянки в оренду конкретній особі передує стадія розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, за отриманням на дозволу на виготовлення кого необхідно звернутися з відповідною заявою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

При цьому, у місячний строк розглядаються клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки, а у двотижневий строк після отримання проекту землеустрою відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування приймається рішення про надання земельної ділянки у користування.

Водночас, докази того, що позивачем розроблений проект землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області та, що він подавався до відповідача, у матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно дослідженого судом листа Відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.03.2018 проекти землеустрою за клопотаннями позивача, в тому числі на спірну земельну ділянку, до відділу не подавалися (а.с.22).

Отже, позивач порушив процедуру отримання у користування земельної ділянки, оскільки у своєму клопотанні він просить передати в оренду земельну ділянку без відповідного дозволу, без розробленого та погодженого проекту землеустрою.

Оскільки позивачем до свого клопотання не долучалося жодних проектів землеустрою відносно бажаної земельної ділянки для її передачі в оренду для сінокосіння, та такий взагалі відсутній, а тому таке клопотання не підлягало розгляду відповідно до вимог ст.123 Земельного кодексу України, а підлягало розгляду за загальними правилами розгляду звернення особи, у місячний термін, тому вимоги позивача з даного приводу безпідставні.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, відносять до судових витрат і підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, лише при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.

Керуючись статтями 9,77,242-246,371 Кодексу адміністративного судочинства,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.В. Капинос