Справа № 810/1883/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1883/17
УХВАЛА

14 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі головуючого-судді Чаку Є.В. та суддів Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І., дослідивши матеріали апеляційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс - 1" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технополіс - 1" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Апелянту надано строк для усунення недоліків - 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Як убачається зі зворотного повідомлення, копія ухвали від 25 липня 2018 року була вручена апелянту 30 липня 2018 року.

09 серпня 2018 року на адресу суду апеляційної інстанції від апелянта надійшло клопотання про поновлення процесуального строку. Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що Офіс тривалий час був позбавлений можливості здійснити сплату судового збору з рахунків, та як відповідно до повідомлень від Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі про зупинення операцій з бюджетними коштами, зупинено операції бюджетними коштами за всіма рахунками, кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України. Також апелянт зазначив, що після першої можливості сплати судового збору, Офісом сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Київського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року та подано повторно апеляційну скаргу.

Проте, розглянувши вказане клопотання суд апеляційної інстанції зазначає, що ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, у тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб'єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Крім того, у пункті 40 та у пункті 41 справи «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «… якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та з підстав, які видаються непереконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду… Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків».

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж.

Такої правової позиції притримується Верховний Суд у постанові від 15.06.2018 р. у справі К/9901/25346/18 806/2623/15.

Апелянт, як суб'єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Надане апелянтом клопотання, на переконання суду, не може визнаватись належним доказом виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2018 року, оскільки не містить обґрунтування дійсно поважних та істотних причин пропуску процесуального строку.

До того ж, відповідачем не наведено пояснень щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження з моменту сплати судового збору (10 травня 2018 року) по дату повторного звернення з апеляційною скаргою (26 червня 2018 року).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно ч. 3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 299, 325, 328 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс - 1" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.В. Чаку

Судді В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев