Справа № 811/1666/18
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Кропивницький Справа № 811/1666/18

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправним рішення, викладене у Висновку про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 17 березня 2016 року щодо призначення одноразової грошової допомоги, затвердженого Державним секретарем Міністерства внутрішніх справ України Тахтай О.В. 18 грудня 2017 року;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, згідно постанови Кабінету Міністрів № 850 від 21.10.2015 року «Про затвердження порядку та умов призначення і оплати одноразової грошової допогмоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», тобто 26 700 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, 18 грудня 2017 року державним секретарем Міністерства внутрішніх справ України Тахтай О.В. був затверджений висновок про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 17 березня 2016 року щодо призначення одноразової грошової допомоги. Відповідно до яких, позивача повідомлено про те, що законні підстави для здійснення будь-яких виплат працівникам міліції охорони, за рахунок коштів державного бюджету відсутні.

На підставі обставин викладених у затвердженому висновку, прийнято рішення, заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами надіслати до управління поліції охорони в Кіровоградській області Департаменту поліції охорони для здійснення виплати одноразової грошвої допомоги йому, як колишньому працівнику міліції охорони, з дотриманням вимог п. 27 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 19.08.1993 № 615, - за рахунок коштів, що надходять від виконання договорів.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Ухвалою суду від 07 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

02 липня 2018 року (вх.№ 11984) на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Міністерства внутрішніх справ України, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні вимог. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що МВС України діяло відносно позивача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач посилається на те, що оскільки позивач перебував в трудових (службових) відносинах з УДСО при УМВС України в Кіровоградській області, саме цей орган і повинен проводити виплату одноразової грошової допомоги, як то передбачено Порядком № 850, тому що на МВС України покладено обов'язок лише щодо прийняття рішення, а не виплати грошової допомоги.

06 серпня 2018 року до судового засідання позивачем надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 06 серпня 2018 року судом, згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заперечення відповідача та докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнений у відставку 06 листопада 2015 року за пунктом 65 «б» (через хворобу) з посади начальника Управління державної служби охорони при УМВС України в Кіровоградській області в званні полковника міліції наказом МВС України від 06.11.2015 року № 2380. Наказ МВС України продубльований наказом Департаменту Державної служби охорони №311/ос від 06.11.2015 р. (а.с.31,32).

У відповідності до положень частини 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року № 3262-IV усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Частиною 3 статті 6 цього ж Закону передбачено право суду при здійсненні судочинства використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Так, в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, яка набрала законної сили 05 вересня 2017 року, в адміністративній справі №П/811/978/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Національної поліції України, Управління поліції охорони у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, про визнання протиправною бездіяльності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/66261136), відповідно до якої позовні вимоги задоволені частково, а саме: -визнано протиправною бездіяльність Міністерство внутрішніх справ України щодо розгляду заяви від 17 березня 2016 року та доданих до неї матеріалів про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та встановлення III групи інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України. Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 березня 2016 року та додані до неї матеріали щодо призначення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та встановлення III групи інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Також, зі змісту постанови вбачається, що позивачем отримано довідку МСЕК серії 12 ААА №171359 від 10 лютого 2016 року, на підставі якої встановлено, що ступінь втрати позивачем професійної працездатності становить 40%, та, згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №171359 від 10 лютого 2016 року, позивачеві з 29 лютого 2016 року встановлено III групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

ОСОБА_1 24 березня 2016 року звернувся до ліквідаційної комісії Управління МВС України в Кіровоградській області з письмовою заявою про проведення виплати одноразової грошової допомоги та надав документи, згідно з переліком визначеним п.7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Управління МВС України в Кіровоградській області 31.03.2016 року після перевірки усіх поданих документів сформовано відповідний висновок та направлено до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України для затвердження.

Листом від 18 квітня 2016 року № 15/2-1347 за підписом директора Департаменту фінансово-облікової політики МВС України вказаний комплект документів було повернуто як помилково надіслані із зазначенням, що вирішення даного питання належить до компетенції Національної поліції України.

Враховуючи інформацію, надану Департаментом фінансово-облікової політики МВС України, вказаний комплект документів Управлінням МВС України в Кіровоградській області 27.04.2016 року було направлено до Національної поліції України.

Листом від 11.05.2016 року №1820/43/3/02-2016 Національна поліція України повернула на адресу Управління поліції охорони в Кіровоградській області матеріали про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги та вказала, що до заяви необхідно надати копію постанови відповідної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв'язку захворювання.

Судом встановлено, що позивач з метою виконання вказівки Національної поліції України, звертався до ДУ "Територіальне медичне об'єднання МВС України по Кіровоградській області" при МВС України, на що отримав відповідь від 20.05.2016 року про те, що свідоцтво про хворобу та довідка містять постанову ВЛК по діагнозу, ступеню придатності до військової служби та причинному зв'язку захворювання, поранення (травми, контузії, каліцтва), а оформлення додаткової окремої постанови ВЛК Положенням та Порядком не передбачено. Копію даного листа позивач надав Управлінню поліції охорони.

23 травня 2016 року Управління поліції охорони в Кіровоградській області повторно направило до Національної поліції України матеріали для призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Однак 02.06.2016 року Національної поліції України повернула матеріали та вказала, що витрати для виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам ДСО у Державному бюджеті України не передбачені, у зв'язку з чим, повинні здійснюватись поліцією охорони за рахунок власних джерел надходжень з дотриманням визначеного законодавством порядку фінансування.

13.06.2016 для погодження та подальшого затвердження висновків, необхідних для отримання одноразової грошової допомоги Управлінням за вих. № 936/43/31/9-2016 від 13.06.2016 р. до Департаменту поліції охорони направлений вищевказаний комплект документів.

Листом від 21.06.2016 року №2455/43/3/02-2016 Національною поліцією України було повернуто матеріали оскільки, як вказано в листі, пунктами 9, 10 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850, передбачено, що рішення про призначення грошової допомоги приймає винятково МВС України, а виплачується грошова допомога за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС. Тому Департаментом поліції охорони вживаються заходи щодо реєстрації територіальних органів поліції охорони одержувачами бюджетних коштів у визначеному законодавством порядку з метою дотримання вимог Порядку № 850. Інших мотивів відмови лист не містить.

Листом від 02.07.2016 року № 1042/43/31/9/01-2016 начальником Управлінням поліції охорони в Кіровоградській області ОСОБА_1 повідомлено, що Департаментом поліції охорони на адресу Управління поліції охорони Кіровоградської області без резолюції та затвердження щодо виконання повернуто заяву ОСОБА_1 від 17.03.2016 та доповнення до неї від 20.05.2016 року разом з необхідним пакетом документів для прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Крім того, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року також встановлено, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ і рішення щодо такої виплати має прийняти саме Міністерство внутрішніх справ України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року залишена без змін (http://reyestr.court.gov.ua/Review/68821512), відповідно до змісту якої також встановлено обставини щодо права ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ, а тому Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд також дійшов висновку про те, що рішення щодо такої виплати має прийняти саме Міністерство внутрішніх справ України.

На виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду Міністерством внутрішніх справ України була розглянута заява позивача від 17 березня 2016 року та додані до неї матеріали щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та встановлення ІІІ-ї групи інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

За результатами розгляду надано висновок, затверджений державним секретарем МВС України Тахтай О.В. 18 грудня 2017 року, де зазначено що відповідно до п.п.3,4 Положення про Департамент Державнолї служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 13.10.2005 р. № 878, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.11.2005 за № 1321/11601, ДДСО здійснює свої повноваження на засадах самофінансування та є органом, фінансування видатків якого здійснюється за рахунок централізованих відрахувань підпорядкованих підрозділів Державної служби охорони.

Фінансування ДДСО з державного бюджету не передбачалося та не здійснювалося. Таким чином, законні підстави для здійснення будь-яких виплат працівникам міліції охорони за рахунок коштів державного бюджету відсутні.

За резульатом розгляду матеріалів, прийнято рішення - заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами надіслати до Управління поліції охорони в Кіровоградській області Департаменту поліції охорони для здійснення виплати одноразової грошової допомоги йому, як колишньому працівнику міліції охорони, з дотриманням п. 27 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.1993 р. № 615, - за рахунок коштів, що надходять від виконання договорів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Кіровоградський окружний адміністративний суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі по тексту - Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII).

Пунктом 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII (із змінами станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначають Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року (далі по тексту - Порядок №850).

Відповідно до пункту 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку №850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Як вже зазначалось судом, на виконання судових рішень у адміністративній справі №П/811/978/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Національної поліції України, Управління поліції охорони у Кіровоградській області Міністерством внутрішніх справ України розглянуто заяву позивача.

В той же час судом встановлено, що полковник міліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу на посаді начальника Управління Державної служби охорони при УМВС України в Кіровоградській області.

Згідно з копією довідки до акта огляду МСЕК від 10.03.2016 № 171359 з 29.02.2016 визнаний інвалідом 3-ї групи від захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, ОСОБА_1 належить до категорії колишніх працівників міліції, яким згідно з пунктом 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Виплата одноразової грошової допомоги в разі встановлення працівнику міліції інвалідності була передбачена статтею 23 Закону України «Про міліцію» (далі - Закон).

При цьому статтею 24 Закону визначалося, що пільги, компенсації та гарантії, установлені цим Законом, надаються за рахунок і в межах коштів, передбачених на утримання бюджетних установ (підприємств, організацій) у кошторисах або фінансових планах.

Суд зазначає, що Департамент державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України у своїй роботі керується нормами Положення про Департамент Державної млужби охорони при Мінстерстві внутрішніх справ України затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 № 615 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.08.2001 № 1053) зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1251.

Відповідно до абз.2 п. 1 Положення про Департамент Державної служби охорони при Мінстерстві внутрішніх справ України, державна служба охорони є підпорядкованою Міністру внутрішніх справ єдиною централізованою системою, очолюваною Департаментом Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ (далі - Департамент), яка складається з управлінь, відділів Державної служби охорони при головних управліннях МВС в Автономній Республіці Крим, м. Києві та Київській області, управліннях МВС в областях та м. Севастополі (далі - управління, відділи) та підпорядкованих їм підрозділів охорони: міських, районних, міжрайонних відділів, відділень, підрозділів воєнізованої охорони та охоронних підрозділів (далі - цивільна охорона), стройових підрозділів міліції охорони, спеціальних підрозділів "Титан", інкасації та груп затримання, пунктів централізованого спостереження, у тому числі на окремих об'єктах, а також установ та навчальних закладів професійної підготовки працівників охорони (далі - навчальні заклади).

Згідно з п.7 Положення про Департамент Державної служби охорони при Мінстерстві внутрішніх справ України, Департамент діє на підставі Положення, яке затверджується Міністром внутрішніх справ за поданням керівника Департаменту.

Департамент є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, штампи і бланки.

Управління, відділи та підрозділи охорони діють відповідно до положень про них, що затверджуються Департаментом. Підрозділи охорони можуть мати статус юридичної особи.

Відповідно до абз.1 та абз.2 п.9 Положення про Департамент Державної служби охорони при Мінстерстві внутрішніх справ України, Державна служба охорони провадить свою діяльність на засадах госпрозрахунку за рахунок коштів, одержаних її підрозділами охорони, підприємствами та установами за організацію і надання послуг з охорони та безпеки за договорами, та інших надходжень, передбачених законодавством.

Ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності Департаментом, управліннями, відділами і підрозділами охорони здійснюється відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ( 996-14 ) і положень (стандартів) бухгалтерського обліку (z0391-99), затверджених Мінфіном.

Згідно з п. 27 Положення про Департамент Державної служби охорони при Мінстерстві внутрішніх справ України, Державна служба охорони за рахунок коштів, що надходять від виконання договорів, здійснює в установленому законодавством порядку виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або настання інвалідності працівника міліції охорони, страхування належного їй майна, цивільної відповідальності, пов'язаної з експлуатацією службових транспортних засобів, з віднесенням сум на валові витрати, а також може здійснювати особисте страхування спеціалістів, управлінського та обслуговуючого персоналу від нещасних випадків, пов'язаних з виконанням службових обов'язків, та своєї цивільної відповідальності за неналежне виконання зобов'язань за укладеними цивільно-правовими договорами.

Відповідно до п. 6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, у разі ліквідації органу виконавчої влади, передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України, переходять його права та обов'язки.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 № 834 «Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» установлено, що органи поліції охорони, утворені як територіальні органи Національної поліції, є правонаступниками Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ та відповідних державних установ Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ, що ліквідуються в установленому законодавством порядку.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що оскільки Департамент Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ являється юридичною особою, має самостійний баланс, тому законні підстави для здійснення будь-яких виплат працівникам міліції охорони за рахунок коштів державного бюджету відсутні. Отже, це доводить правомірність дій відповідача при винесені рішення викладеного у Висновку про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 17 березня 2016 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Кіровоградського окружного адміністративного суду, Міністерство внутрішніх справ України, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок доказування та довів правомірність прийнятого рішення, що викладене у Висновку про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 17 березня 2016 року.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Міністерства внутрішніх справ України (, 01601, м.Київ, вул. Богомольця, 10) про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула