Справа № 803/354/18
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2018 року

Київ

справа №803/354/18

касаційне провадження №К/9901/54226/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я.

розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РИТЕЙЛ» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 в адміністративній справі №803/354/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РИТЕЙЛ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОГ РИТЕЙЛ» звернулося у березні 2018 року до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 29.03.2018 позовні вимоги залишив без задоволення.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 30.05.2018 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2018 залишив без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОГ РИТЕЙЛ» звернулося 21.06.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018, прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, пункту 9 статті 3, статті 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №803/354/18 є вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2017, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 860700грн.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що під час перевірки контролюючим органом правомірно встановлено факт неоприбуткування позивачем готівкових коштів в сумі 172140грн., а за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування готівкової виручки на повну суму її фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі відповідних фіскальних звітних чеків у день її надходження згідно абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» передбачена штрафна санкція у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень, також не міститься.

Отже, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2018 у справі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2017, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 860700грн., не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОГ РИТЕЙЛ» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 в адміністративній справі №803/354/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РИТЕЙЛ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева І.Я.Олендер