Справа № 553/345/18
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/345/18
Провадження № 2-а/553/67/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.08.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Камуз Я.М.,

розглянувши у загальному позовному провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції УПП в Полтавській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 525353 від 14.02.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року прзивач ОСОБА_1Л звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції УПП в Полтавській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 525353 від 14.02.2018 року, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 525353 від 14.02.2018 року та провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі - закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засіданння не зявився, але наддав на адресу суду відзив на адміністративний позов, в якому вказував про безпідставність позовних вимог , в задоовленнні яких просив відомивити.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Управління патрульної поліції УПП в Полтавській області ДПП в судове засідання не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій при вирішення спору покладались на розсуд суду..

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обовязку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Частиною 8 ст. 262 КАС України визначено, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справ из повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення.

Суд дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.02.2018 року відповідачем- інспектором роти №1 батальйону УПП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову БР № 525353 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.. Відповідно до змісту постанови, 14.02.2018 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 проїхав регульоване перехрестя вул. Половка та вул. ОСОБА_3 на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, чим порушив ч.2 ст. 122 КУпАП.

В позові позивачем вказувалось про те, що вказану постанову вважає протизаконною, в обґрунтування даних тверджень вказував про те, що дійсно 14.02.2018 року приблизно о 16 год. 56 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, та на регульовано перехресті вул. Половка та вул. ОСОБА_3, що у м. Полтава розпочав поворот праворуч на зелений сигнал світлофора, але виїхавши на перехрестя включився жовтий сигнал світлофора, в звязку з чим був змушений закінчити маневр. Після проїзду регульованого перехрестя автомобіль позивача було зупинено працівниками патрульної поліції, та інспектором складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, за порушення п. 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Вказані дії відповідача, позбавили права позивача на можливість скористатись своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі. Крім того, позивачем вказувалось про те, що інспектором поліції були проігноровані норми ч.2 ст. 33 КУпАП.

Позивачем вказувалось про те, що в оскаржуваній постанові , не зазначено який саме сигнал світлофора забороняв йому здійснити рух праворуч та інспектора цього не зазначив, та вказував, що оскаржувана постанова містить п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, який позивач порушив, але зазначений пункт Правил дорожнього руху не містить жодної заборони лише надає інформацію щодо визначень які мають сигнали світлофора і має безліч підпунктів, тому на думку позивача його дії зазначені інспектором в позові не конкретизовані.

Так, в позові позивачем вказувалось про те, що на його думку дії відповідача є протизаконними, оскільки відповідач при складанні оскаржуваної постанови порушив ряд процесуальних порушень, не в повному обсязі зясовано обставини справи, не розяснено позивачу суть вчинено ним порушення та його права, при цьому застосовано відео фіксацію, про що не вказано в оскаржуваній поставі, що в свою чергу, на думку позивача свідчить, що відповідач вийшов за межі наданих йому прав, та в такий спосіб позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, таким чином, в сукупності такі дії відповідача на думку позивача спричинили порушення процедури розгляду справи, в порушення вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочиснтві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Завданнями та функціями Управління патрульної поліції в м. Полтаві, Департаменту патрульної поліції у відповідності до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 року № 96 є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства й держави, протидії злочинності, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та у спосіб, які передбачені законодавством.

Таким чином, з огляду на нормативно правові акти та у відповідності до фактичних обставини справи, дії відповідача щодо підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу є законними та обґрунтованими.

У відповідності до розділу І Правил дорожнього руху та у відповідності до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативно правові акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

З метою забезпечення безпеки дорожнього руху транспортних засобів і пішоходів на перехресних напрямках у місцях перетину інтенсивних транспортних і пішохідних потоків регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою світлофорів. Необхідність такого регулювання дорожнього руху обумовлена Конвенцією «Про дорожні знаки і сигнали», де визначені основні вимоги до світлофорного регулювання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та відповідно порушив Правил дорожнього руху.

При складанні інспектором поліції оскаржуваної постанови було прийнято до уваги та надано належну оцінку фактичним обставинам справи.

Суд не визнає належним та допустимими твердження позивача про те, що інспектором не було в повному обсязі зясовано обставини справи.

Судом встановлено та підтверджується відеозаписом , який мається в матеріалах справи про те, що о 16 год. 56 хв. 23 с. для напрямку руху по вул. К. Цісик вмикається червоно - жовтий сигнал світлофора, для напрямку руху по вул. Половка вмикається жовтий сигнал світлофора, що зафіксовано з дублюючого сигнала світлофора на вул. Половка). Автомобіль ОСОБА_1 на перехресті відсутній.

-о 16 год. 56 хв. 26 с. для напрямку руху по вул. Половка вмикається червоний сигнал світлофора, по вул.. К. Цісик в свою чергу вмикається зелений сигнал світлофора, і тільки в цей момент на перехрестя виїздить автомобіль позивача.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 містить обєктивну сторону правопорушення та ступінь вини правопорушника.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до вказаних вище норм чинного законодавства, інспектором УПП у м. Полтава законно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за Дорожнім рухом.

Право та порядок використання поліцейськими відео реєстраторів передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року за №4/1.

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку відео фіксація правопорушення є беззаперечним доказом у справі.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395. Визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини та фактичні дані, постанова БР № 525353 від 14.02.2018 року винесена інспектором роти №1 батальйону УПП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. ст.287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 8,9, 72 243, 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції УПП в Полтавській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 525353 від 14.02.2018 року відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4