Справа № 823/1920/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

15 серпня 2018 року справа № 823/1920/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Руденко А.В.,

при секретарі: Сачинській В.С.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1 (за довіреністю), ОСОБА_2 (за довіреністю в порядку передоручення),

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та відділ Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області про зобовязання скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та зареєструвати право власності на земельну ділянку,-

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_5 до державного реєстратора Чигиринської районної державної адміністрації ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, з позовом, яким позивач (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.06.2018) просить:

-зобовязати відповідача скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку за реєстраційним номером 254, що розташована за адресою: Черкаська область, м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 3 (кадастровий номер :03:000:0044);

-зобовязати відповідача зареєструвати за позивачем право власності на 296 кв.м. (0,0296 га) земельної ділянки що розташована за адресою: Черкаська область, м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 3 (кадастровий номер :03:000:0044).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 14.12.2010 згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за №2538, ОСОБА_1 подарувала позивачу земельну ділянку площею 0,0296 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 3 (кадастровий номер :03:000:0044). 25.04.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення державної реєстрації права власності на подаровану земельну ділянку. 04.05.2018 відповідачем прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку за позивачем, оскільки згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0044 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯГ №646421, виданого 11.01.2007 Чигиринським районним відділом ЧРФ ДП «Центр ДЗК».

Позивач вважає, що державний акт про право власності на землю ОСОБА_3, виданий у 2007 році, є недійсним, оскільки рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області №2-220/2008 від 21.03.2008 до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №646421 від 11.01.2007 внесено зміни, згідно з якими ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 405 кв. м., а не 701 кв. м., а ОСОБА_3 з невідомих причин під час реєстрації свого права власності вказане рішення суду не надала. Підставою для скасування запису про проведену державну реєстрацію прав є рішення суду, у звязку з чим звертається до суду з відповідним позовом.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з вищезазначених підстав.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 11.06.2018, вказав, що між позивачем та ОСОБА_3 існує спір про право, тому просив провадження закрити, оскільки справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений 03.08.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 надав письмові пояснення від 16.07.2018, у яких вказав, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки реєстрація права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 здійснена відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 і правомірність такої реєстрації підтверджують надані копії документів з реєстраційної справи. Твердження позивача про те, що державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯГ №646421 від 11.01.2007 є недійсним, є недостовірною інформацією, оскільки вказаний державний акт не скасований і недійсним не визнаний. Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 21.03.2008 не є рішенням щодо права власності на земельну ділянку ОСОБА_5, тому не є підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку позивача відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і не отримано відповідачем у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень відповідно до статті 311 вказаного Закону. Також рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 21.03.2008 було винесено після видачі ОСОБА_3 державного акта про право власності на земельну ділянку серія ЯГ №646421 від 11.01.2007. Крім цього, позивач після укладення договору дарування (2010 рік) не звертався ні за отриманням Державного акта на право власності на землю, ні щодо внесення змін до Державного акта про права власності на землю ОСОБА_3, і, відповідно, відповідач отримав відомості з Державного земельного кадастру в тому вигляді, у якому вони були внесені у 2007 році. З огляду на вказане у відповідача не існувало підстав для відмови у державній реєстрації права ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровий номер :03:000:0044, а позивач не заявив вимог про визнання дій чи рішень державного реєстратора незаконними ні щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3, ні щодо рішення про відмову у реєстрації права власності позивача на земельну ділянку. Просив врахувати позицію Вищого адміністративного суду України, викладену у постанові від 05.09.2017 , згідно з якою суд не вправі скасувати рішення державного реєстратора, якщо під час розгляду справи не було встановлено протиправність дій чи прийнятих державним реєстратором рішень. З огляду на вказане вважав, що підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 16.07.2018 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено відділ Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області.

02.08.2018 відділ Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області надав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, у звязку з набранням чинності з 01.01.2013 Законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держземагенства в частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) земельних ділянок, земельного сервітуту, користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзиз) та користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) було припинено, тому відділ не має повноважень щодо такої реєстрації, також не має доступу до державного реєстра, в якому проводяться реєстраційні дії.

У судове засідання представник відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області не зявився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином 03.08.2018, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області повідомлені про судове засідання належним чином, про причини неявки не повідомили, суд відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України розглядає справу за їх відсутності.

Заслухавши доводи представників позивача, пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та її представника, суд встановив наступне.

На підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 075865, виданого Чигиринським відділом земельних ресурсів та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № від 16.02.2005 ОСОБА_1 належала земельна ділянка площею 0,0701 га, кадастровий номер :03:000:0044, що знаходиться в м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 3, Черкаської області.

20.09.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір дарування вказаної земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Чигиринського міського нотаріального округу ОСОБА_7

11.01.2007 на підставі договору дарування від 20.09.2016 ОСОБА_3 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею площею 0,0701 га, кадастровий номер :03:000:0044.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 21.03.2008 у справі №2-220/2008р. укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договір дарування земельної ділянки від 20.09.2006 визнано недійсним в частині передачі в дар ОСОБА_3 земельної ділянки площею 296 кв.м.; зобовязано Чигиринський районний відділ земельних ресурсів внести зміни до державного акта на право власності на земельну ділянку від 11.01.2007, виданого ОСОБА_3, вказавши, що вона є власником земельної ділянки площею 405 кв.м, Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Черкаської області №22ц-991/2008 від 28.05.2008 та набрало законної сили.

14.12.2010 відповідно до договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_1 подарувала земельну ділянку площею 0,0296, кадастровий номер :03:000:0044, сину ОСОБА_5 (позивач у справі).

14.06.2017 державний реєстратор Чигиринської районної державної адміністрації ОСОБА_8 (відповідач у справі) прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким зареєстрував право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0701 га, кадастровий номер :03:000:0044 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯГ646421, виданого 11.01.2007 Чигиринським районним відділом ЧРФ ДП «Центр ДЗК», за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 254.

25.04.2016 позивач ОСОБА_5, від імені якого діяла представник ОСОБА_1, звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію права власності на земельну ділянку з реєстраційним номером 254, що розташована Черкаська обл., Чигиринський район, м. Чигирин, вул. Хмельницького Богдана, земельна ділянка 3, кадастровий номер :03:000:0044.

При розгляді заяви позивача відповідачем встановлено, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0044 зареєстровано на ОСОБА_3 та на підставі п. 5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» пунктів 18 та 23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, рішенням від 04.05.2018 №40926734 відмовлено у державній реєстрації права власності позивача на земельну ділянку.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями державного акта на право власності на землю, договору дарування земельної ділянки, рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 04.05.2018 №40926734, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоиме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 04.05.2018, рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 21.03.2008 та ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 28.05.2008.

Позивач вважає, що реєстрація права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0701 га кадастровий номер :03:000:0044 порушує його право власності на земельну ділянку з цим же кадастровим номером, але площею 296 кв. м, тому просить скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку реєстраційний номер 254.

Вирішуючи заявлений позов, суд виходить з наступного.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративним судом є суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв?язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб?єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб?єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб?єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Судом встановлено, що спірні відносини регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-1V (у подальшому Закон №1952).

Пунктом 1 статті 2 Закону №1952 передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав (пункт 9).

Згідно з частиною другою статті 2 Закону №1952 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з пунктом 1) частини першої статті 4 Закону №1952 право власності підлягає державній реєстрації.

Частиною першою статті 5 Закону №1952 передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

Судом встановлено, що внаслідок реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку 0,0701 га кадастровий номер :03:000:0044 порушено право позивача на реєстрацію належного йому права власності на земельну ділянку площею 296 кв.м.

Суд зазначає, що спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Беручи до уваги вищезазначене, суд прийшов до висновку, що спір щодо реєстрації права власності на земельну ділянку позивача є приватноправовим, а не публічно-правовим.

Вказане підтверджується і тим, що ні позовна заява, ні пояснення представників позивача не містять посилання на порушення, допущені відповідачем державним реєстратором прав як при реєстрації права власності на земельну ділянку ОСОБА_3, так і при прийнятті рішення про відмову позивачу у державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею 296 кв.м.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №802/1792/17-а і відповідно до частини 5 статті 242 КАС України враховується судом у даній справі.

Згідно з частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що спір, пов'язаний із реалізацією цивільного права фізичної особи, згідно зі статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України розглядається в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі, оскільки даний спір повинен розглядатись за правилами Цивільного процесуального кодексу України, тобто в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 238, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ухвалив:

Провадження у адміністративній справі № 823/1920/18 за позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та відділ Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області про зобовязання скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та зареєструвати право власності на земельну ділянку закрити.

Роз?яснити позивачу, що він має право звернутися за захистом порушеного права в порядку цивільного судочинства до Чигиринського районного суду Черкаської області (вул. Петра Дорошенка, 47, м. Чигирин, Черкаська область, 20900).

3. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів від дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 20 серпня 2018 року.

Суддя А.В. Руденко