Справа № 592/8100/18
Суддя: Котенко О. А.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/8100/18
Провадження №2-а/592/360/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Мазіної К.С., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 про визнання дій щодо винесення постанови від 27.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення незаконними, скасування постанови серії ЕАА №459642 від 27.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.06.2018 року близько 10год.42хв. він рухався по вул. Шевченко в м.Суми на автомобіля НОМЕР_1 та його зупинив екіпаж патрульної поліції. Інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 попрохав пред'явити страховий поліс та повідомив, що в базі відсутня інформація з приводу страхування транспортного засобу, на якому він пересувався. Він відмовився пред'являти страховий поліс та намагався пояснити інспектору, що є вичерпний перелік законних випадків, коли інспектор має право вимагати пред'явлення страхового полісу, і жодна з них не співпадає з ситуацією, що склалася. Згідно з ч.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповіадльності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, Державтоінспекцією МВС України під час проведення державного технічного огляду, реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а також при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Цією нормою передбачено лише чотири випадки, коли інспектор має право витребувати, а водій зобов'язаний пред'явити страховий поліс. Він керував автомобілем на автодорозі і порушень Правил дорожнього руху України не допускав, не створював дорожньо-транспортної пригоди і не брав участь в ДТП. Тому, він правомірно відмовився надавати інспектору страховий поліс для перевірки. Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції передавати для перевірки посвідчення, реєстраційні та інші документи, що підтверджують право на керування транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж, що перевозиться, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після цієї відмовити інспектор поліції ОСОБА_2 вказав, що він зобов'язаний на першу вимогу працівника поліції пред'являти страховий поліс, та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає дії інспектора такими, що суперечать Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про дорожній рух». Ненадання ним договору страхування інспектору не є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.126 КУпАП, а дії інспектора є незаконними. Просить визнати дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 27.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення незаконними, скасувати постанову серії ЕАА №459642 від 27.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з зазначених в позові підстав, та просив їх задовольнити, додатково пояснивши, що він мав при собі поліс обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів, але оскільки інспектор патрульної поліції не мав право вимагати у нього пред'явлення страхового полісу, він правомірно відмовився його пред'явити.

В судове засідання відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву. В відзиві на позов зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає їх необгрунтованими з таких підстав. 30.06.2018 року близько 10год.37хв. на вул.Шевченко поблизу буд.14 в м.Суми він виявив водія автомобіля НОМЕР_1, водій якого не мав чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповіадльності, чинного на території України, чим порушив п.2.1 г Правил дорожнього руху. Пункт 1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським запиняти транспортні засоби у разі порушення водієм Правил дорожнього руху. Згідно п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобовязана мати при собі страховий поліс (сертифікат). У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом (п.21.4 ст.21 цього Закону). Оскільки відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, він попрохав надати для перевірки серед інших документів, визначених п.2.1 ПДР також і поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак позивач на вимогу працівника поліції поліс не надав. Відповідно до вимог п.2.4 а Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР, зокрема, і поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Він роз'яснив позивачу вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці вчинення правопорушення. Він виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425грн. за порушення позивачем ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ЕАА №459642 від 27.06.2018 року, винесеною інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425грн. за ч.1 ст.126 КУпАП: 27.06.2018 року о 10год.37хв. в м.Суми по вул.Шевченко, 14 водій ОСОБА_1 не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.4.а Правил дорожнього руху (а.с.4).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність для водіїв транспортних засобів наступає у разі керування транспортним засобами водіями, які не мають при собі або не предявили для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за відсутність або ненадання полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка).

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, у п. 21.2 ст. 21 цього Закону зазначається: контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом МВС України при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, виходячи з зазначеного, перевірка у особи наявності полісу цивільно-правової відповідальності може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху. Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися лише з визначених законодавством підстав, тобто,- доки поліцейський не почне оформлювати справу про адміністративне правопорушення на водія за вчинення якогось правопорушення, у нього немає підстав вимагати від водія предявити поліс страхування.

Закони мають вищу юридичну силу у порівнянні з нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідачем не надані докази, в тому числі і відеозапис, які б підтверджували наявність встановлених законом підстав для зупинки транспортного засобу та здійснення контролю за наявністю у позивача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При керуванні автомобілем 27.06.2018 року позивач ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху не допускав, участі в дорожньо-транспортній пригоді не брав, підстав для його зупинки не було.

Крім того, відповідач в відзиві на позовну заяву посилається на те, що 30.06.2018 року було виявлено водія автомобіля НОМЕР_1, який не мав поліса обовязкового страхування згідно з даними УБД МТСБУ і надає запит щодо перевірки чинності полісу обовязкового страхування автомобіля р.н. ВМ 5958АІ за 30.06.2018 року, зазначаючи про те, що підставою зупинки стала перевірка автомобіля по базі даних МТСБУ 30.06.2018 року на наявність полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З постанови серії ЕАА №459642 вбачається, що позивач був зупинений по вул.Шевченко,14 в м.Суми 27.06.2018 року і 27.06.2018 року була винесена постанова серії ЕАА №459642 відносно позивача. Відповідачем не надані докази перевірки автомобіля позивача по базі МТСБУ 27.06.2018 року на час зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

З наведених підстав, посилання відповідача на правомірність оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в частині скасування постанови серії ЕАА №459642 від 27.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, винесеної інспектором роти №1 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425грн. та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій відповідача щодо винесення 27.06.2018 р. постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП незаконними, суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач фактично оскаржує дії відповідача при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, які за своєю суттю є виконанням службовою особою своїх повноважень, наданих чинним законодавством, а тому не порушують права позивача. Належним способом захисту в спірних правовідносинах є оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Із цих підстав суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача щодо винесення 27.06.2018 р. постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП незаконними.

Керуючись ч.1 ст.126, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст..35 Закону України «Про Національну поліцію», ст..16 Закону України «Про дорожній рух», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАА №459642 від 27.06.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Котенко