Справа № 804/3672/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

25 липня 2018 року Справа № 804/3672/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
розглянувши у в порядку письмового провадження у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, а саме: від 05.04.2018 р. №634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р.; від 05.04.2018 р. №634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р.; зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: №13 від 14 березня 2018 р.; №15 від 22 березня 2018 р., -
21.05.2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, а саме: від 05.04.2018 р. №634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р.; від 05.04.2018 р. №634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р.; зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: №13 від 14 березня 2018 р.; №15 від 22 березня 2018 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2018р. у справі №804/3672/18 провадження було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Товариство з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО» не погоджується з оскаржуваними рішеннями комісії Державної фіскальної служби України, а саме: від 05.04.2018 р. №634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р.; від 05.04.2018 р. №634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р., вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню зважаючи на те, що контролюючим органом було порушено пп.201.16.1, п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки останнім не було зазначено у квитанціях, які були отримані підприємством, конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та зазначено лише загальні посилання на відповідні податкові накладні критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567.
При цьому, позивач зазначає, що на виконання вимог чинного податкового законодавства України останнім було подано до Комісії Державної фіскальної служби всі належні документи.
При цьому, в обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що, останні не були взяті контролюючим органом до уваги, натомість відповідач як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних вказав на подання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.
З урахуванням вищезазначеного, позивач вважає протиправними рішення комісії Державної фіскальної служби України, а саме: від 05.04.2018 р. №634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р.; від 05.04.2018 р. №634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р., та просить суд визнати протиправними та скасувати відповідні рішення комісії Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкової накладної.
В судове засідання, призначене на 25.07.2018 р., зявились повноважні представники позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з урахуванням доводів викладених в позовній заяві.
При цьому, суд зазначає, що 25.07.2018 р. від повноважних представників позивача надійшло клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач до зали судового засідання свого представника не направив, відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище, відповідач просить суд у задоволенні предявлених позовних вимог відмовити в повному обсязі.
При цьому, суд зазначає, що будь-яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із їх участю та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зважаючи на викладене, та, відповідно до ст. 229 КАС України, враховуючи описану вище явку сторін у судове засідання, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуваного технічного засобу судом не здійснювалось.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд встановив наступне.
При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться відомості, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРІУМФ ЕКСПОРТ» було укладено договір поставки №ДГ-000001 від 04 січня 2018 р.
Відповідно до п.п.1 п.1 договору поставки №ДГ-000001 від 04 січня 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО зобовязувалось в порядку, на умовах і в терміни, передбачені цим договором поставити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРІУМФ ЕКСПОРТ», а Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРІУМФ ЕКСПОРТ» прийняти та оплатити макуху, фуз соняшника в кількості, за якістю і за цінами вказаними у відповідних додатках до договору «Специфікаціях», які є невідємною частиною цього договору.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивачем складено та засобами телекомунікаційного звязку направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН) податкові накладні, а саме: №13 від 14 березня 2018 р.; №15 від 22 березня 2018 р.
Однак, позивач отримав квитанції від 28.03.2018 р., згідно з якими вищевказані податкові накладні, а саме: №13 від 14 березня 2018 р.; №15 від 22 березня 2018 р. прийнято, але реєстрацію по ним зупинено, із зазначенням, що обсяг постачання товару/послуги 2306 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрації податкових накладних.
Враховуючи зазначені обставини, позивачем в електронному вигляді надано до відповідача пояснення та копії документів щодо наявності підстав реєстрації вищевказаних податкових накладних, а саме: картки рахунку № 201 за лютий 2018 року; оборотно-сальдової відомості по рахунку № 231 за лютий 2018 року; оборотно-сальдової відомості по рахунку № 26 за лютий 2018 року; оборотно-сальдової відомості по рахунку № 26 за березень 2018 року; картки рахунку № 201 за березень 2018 року; договору купівлі-продажу №12/12/2017-с від 12 грудня 2017 року (зі специфікаціями № 1 від 15 грудня 2017 року, № 2 від 14 лютого 2018 року, 3, 4); довіреності № 3 від 16 лютого 2018 року; рахунку на оплату № 1 від 16 лютого 2018 року; копія рахунку на оплату № 2 від 16 лютого 2018 року; рахунку на оплату № 3 від 16 лютого 2018 року; рахунку на оплату № 4 від19 лютого 2018 року; рахунку на оплату № 6 від 20 лютого 2018 року; видаткової накладної № 1 від 16 лютого 2018 року; копія видаткової накладної № 2 від 16 лютого 2018 року; копія видаткової накладної № 3 від 16 лютого 2018 року; копія видаткової накладної № 4 від 19 лютого 2018 року; видаткової накладної № 5 від 19 лютого 2018 року; видаткової накладної № 6 від 20 лютого 2018 року; банківських виписок за березень 2018 року з оплати ТОВ АКВА ОСОБА_1 на 4-х аркушах; договору поставки № ДГ000001 від 04 січня 2018 року (зі специфікаціями № 1 від 04 січня 2018 року, 2,3); рахунку на оплату № 11 від 14 березня 2018 року; довіреності № 4 від 44 березня 2018 року; видаткової накладної № 12 від 14 березня 2018 року; товарно-транспортної накладної № 11 від 14 березня 2018 року; картки рахунку № 201 за лютий 2018 року; оборотно-сальдової відомості по рахунку № 231 за лютий 2018 року; оборотно-сальдової відомості по рахунку № 26 за лютий 2018 року; оборотно-сальдової відомості по рахунку № 26 за березень 2018 року; картки рахунку № 201 за березень 2018 року; договору купівлі-продажу №12/12/2017-с від 12 грудня 2017 року (зі специфікаціями № 1 від 15 грудня 2017 року; № 2 від 14 лютого 2018 р.; довіреності № 3 від 16 лютого 2018 року; рахунку на оплату № 1 від 16 лютого 2018 року; копія рахунку на оплату № 2 від 16 лютого 2018 року; копія рахунку на оплату № 3 від 16 лютого 2018 року; копія рахунку на оплату № 4 від 19 лютого 2018 року; рахунку на оплату № 6 від 20 лютого 2018 року; видаткової накладної № 1 від 16 лютого 2018 року; видаткової накладної № 2 від 16 лютого 2018 року; видаткової накладної № 3 від 16 лютого 2018 року; видаткової накладної № 4 від 19 лютого 2018 року; видаткової накладної № 5 від 19 лютого 2018 року; видаткової накладної № 6 від 20 лютого 2018 року; банківських виписок за березень 2018 року з оплати ТОВ АКВА ОСОБА_1 на 4-х аркушах; копія договору поставки № ДГ000001 від 04 січня 2018 року (зі специфікаціями № 1 від 04 січня 2018 року, 2,3); рахунку на оплату № 11 від 14 березня 2018 року; рахунку на оплату № 14 від 22 березня 2018 року; довіреності № 5 від 22 березня 2018 року; видаткової накладної № 14 від 22 березня 2018 року; товарно-транспортної накладної № 14 від 22 березня 2018 року.
Рішеннями ДФС України, а саме: від 05.04.2018 р. №634017/35608271 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р.; від 05.04.2018 р. №634022/35608271 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р.

В оскаржуваних рішеннях зазначено, що надані платником податку копії документів складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться відомості, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО» було подано до Державної фіскальної служби України скарги від 11.04.2018 р. за вих.№1104/1 та за вих.№1104/2 на рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 05.04.2018 р. №634017/35608271., та від 05.04.2018 р. №634022/35608271.

Станом на 25.07.2018 р., будь-яких результатів щодо розгляду ДФС України зазначених вище скарг, матеріали справи не містять.

Щодо клопотання, заявленого позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮЮТ ДНІПРО» про залучення співвідповідача, відповідно до тексту якого позивач просить залучити до участі у справі №804/3672/18, в якості співвідповідача Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Суд зазначає, що з диспозиції ст.48 КАС України, залучення за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі до участі у ній співвідповідача, є правом суду, не обовязком.

Відтак, враховуючи факт наявності у даній справі належного відповідача, а саме Державної фіскальної служби України , до якої і звернуті безпосередньо позовні вимоги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО», суд приходить до висновку про відмову в задоволені заявленого клопотання, з викладенням тексту зазначеного клопотання безпосередньо в тексті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/3672/18, дотримуючись при цьому принципу процесуальної економії в адміністративному судочинстві та з урахуванням вимог ч.5 ст.243 КАС України.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р., Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №117, Критеріями оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 р. №567 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 р. за №753/30621, Вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 р. №567 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 р. за №754/30622.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст.86 КАС України, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини «Проніна проти України» (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і обєктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до п.п. а, б п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р., податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 зазначеного вище Порядку №1246 від 29.12.2010 р., після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р., за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні приписи наведені у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

21.02.2018 року постановою КМУ № 117 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено таке.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, який включає Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного звязку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів, які складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункти 18 та 19 Порядку).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 20 Порядку).

Згідно пункту 23 Порядку комісією регіонального рівня протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу; щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (пункт 27).

Організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обовязки її членів визначаються Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункт 2 Порядку).

Комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 3 Порядку).

Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена (пункт 19 Порядку).

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567 (далі Критерії оцінки ступня ризиків).

Згідно пункту 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, контролюючий орган був зобов'язаний у відповідних Квитанціях чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567.

Як вбачається з копій наведених вище квитанцій, відповідачем зазначений вид критерію визначено не було.

Суд зазначає, що такий критерій як невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 42.11. у п. 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків не передбачений.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про обґрунтування позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73-74 КАС України протиправністі прийнятих рішеннь комісії Державної фіскальної служби України, а саме: від 05.04.2018 р. №634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р., та від 05.04.2018 р. №634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р.

Так, судом встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відтак, відповідно до наведених вище норм Податкового кодексу України; Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246; Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №567; Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено чіткий механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних коригувань до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних; затверджено Критерії оцінки ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які, як прямо свідчать матеріали справи, не було дотримано відповідачем при винесенні оскаржуваних рішень, а саме: від 05.04.2018 р. №634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р., та від 05.04.2018 р. №634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р., зазначених вище.

При цьому, під час судового розгляду справи судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО» на виконання відповідних норм чинного податкового законодавства України, було направлено до Комісії ДФС документи, на підтвердження здійснення відповідних операцій, за наслідками яких Товариством з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО» було сформовано податкові накладні, а саме: №13 від 14 березня 2018 р., та №15 від 22 березня 2018 р.

При цьому, суд зазначає, що в оскаржуваних рішеннях не наведено обґрунтувань щодо причин відмови в реєстрації податкових накладних, а саме: №13 від 14 березня 2018 р., та №15 від 22 березня 2018 р., складених Товариством з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО».

Відповідачем в оскаржуваних Товариством з обмеженою відповідальністю «АБСОЛЮТ ДНІПРО» рішеннях не зазначено, що саме стало підставою для винесення таких рішеннь, а зазначено загалом, про надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства чи недостатність поданих документів для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

При цьому не вказано, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

З урахуванням викладеного вище, оскаржувані позивачем рішення, а саме: від 05.04.2018 р. №634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р.; від 05.04.2018 р. №634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р. є прийнятими відповідачем без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень; упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані зазначені рішення.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України від 05.04.2018 р. №634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р.; від 05.04.2018 р. №634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р., та зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: №13 від 14 березня 2018 р.; №15 від 22 березня 2018 р., є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 18.05.2018 року №151 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3 524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири грн., 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, а саме: від 05.04.2018 р. №634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р.; від 05.04.2018 р. №634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р.; зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: №13 від 14 березня 2018 р.; №15 від 22 березня 2018 р., суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного фіскальної служби України, а саме, судового збору у розмірі 3 524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири грн., 00 коп.).

Керуючись ст.ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, а саме: від 05.04.2018 р. №634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р.; від 05.04.2018 р. №634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р.; зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, а саме: №13 від 14 березня 2018 р.; №15 від 22 березня 2018 р. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 05 квітня 2018 року № 634017/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 14 березня 2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" ().

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №13 від 14 березня 2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" () з дати набрання законної сили рішенням суду.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 05 квітня 2018 року № 634022/35608271 про відмову у реєстрації податкової накладної №15 від 22 березня 2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" ().

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №15 від 22 березня 2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" () з дати набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ДНІПРО" () судові витрати в розмірі 3 524,00 грн. (три тисячі пятсот двадцять чотири грн., 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2