Справа № 804/15260/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2018 року справа № 804/15260/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Білак С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 р. в справі № 804/15260/15 за позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноважена особа Фонду), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-250215 «Найкращий від Миколая» від 25 лютого 2015 року, укладеного між позивачем і ПАТ «Дельта Банк» (далі - банк, банківський вклад), оформлені листом від 23 вересня 2015 року № 8821/312; зобов'язати уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо неї як вкладника, який має право на відшкодування за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду, та включити ОСОБА_5 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу; зобов'язати Фонд включити ОСОБА_5 до загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, в розмірі 161148,68 грн. за банківським вкладом.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 р. позов задоволено; визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-250215 «Найкращий від Миколая» від 25.02.2015 р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5, оформлені листом № 8821/312 від 23.09.2015 р.; зобов'язано Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_5 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, за договором банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-250215 «Найкращий від Миколая» у доларах США від 25.02.2015 р. у сумі 161148,68 грн.; зобов'язано Уповноважену особу Фонду надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_5, якій необхідно здійснити виплату відшкодування у сумі 161148,68 грн. по договору банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-250215 «Найкращий від Миколая» у доларах США від 25.02.2015 р., укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк»; зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити в реєстр вкладників ПАТ «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування ОСОБА_5 на суму 161148,68 грн. по договору банківського вкладу (депозиту) № 008-03616-250215 «Найкращий від Миколая» у доларах США від 25.02.2015р., укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2016 року постанову суду першої інстанції скасовано, провадження в адміністративній справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. скасована ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 р., справа направлена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі відповідач Уповноважена особа Фонду просить скасувати постанову суду першої інстанції з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідач Фонд просить скасувати постанову суду першої інстанції з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Учасники справи до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв'язку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 жовтня 2014 року Національний банк України (далі - НБУ) прийняв постанову № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», якою, зокрема, було заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб. Зазначена постанова доведена до відома посадових осіб Банку лише 15 січня 2015 року.

25 лютого 2015 року між ОСОБА_5 (вкладник) та банком укладено договір банківського вкладу у доларах США, на виконання умов підпункту 1.6 якого позивачу відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1. Згідно з підпунктом 1.2 договору сума вкладу становила 6 тис. доларів США. Підпунктом 1.8 договору зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого у банку, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами договору.

Пунктом 1 додаткової угоди від 25 лютого 2015 року № 1 до договору банківського вкладу передбачено, що зарахування вкладу на рахунок може бути здійснено шляхом перерахування з відкритого у банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента.

25 лютого 2015 року (в день укладення договору) на рахунок позивача з рахунку ОСОБА_6 перераховано суму вкладу у розмірі 6 тис. доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, № 46454462.

Відповідно до підпункту 1.3 договору вклад залучався на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок по 26 травня 2015 року, тобто на три календарні місяці.

У підпункті 1.10 договору сторонами було визначено, що у разі закінчення строку залучення вкладу або в разі дострокового припинення дії цього договору вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок, відкритий на ім'я вкладника в установі Банку.

2 березня 2015 року на підставі постанови Правління НБУ від цієї ж дати № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», за яким з 3 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в банку призначено Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 8 квітня 2015 року № 71 тимчасову адміністрацію у банку запроваджено на шість місяців - з 3 березня 2015 року до 2 вересня 2015 року включно.

26 травня 2015 року закінчився строк дії договору, у зв'язку з чим позивач звернувся до банку з вимогою повернути їй як вкладнику кошти, що були нею розміщені у банку згідно з умовами договору.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 3 серпня 2015 року № 147 строк здійснення тимчасової адміністрації у банку продовжено до 2 жовтня 2015 року включно.

Постановою НБУ від 2 жовтня 2015 року № 664 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано банк.

Цього ж дня виконавчою дирекцією Фонду ухвалено рішення № 181 про початок процедури ліквідації банку з 5 жовтня 2015 року по 4 жовтня 2017 року включно.

На виконання наказу уповноваженої особи Фонду від 29 травня 2015 року № 408 та рішення виконавчої дирекції Фонду від 27 липня 2015 року № 174/15 Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями банку здійснено перевірку щодо виявлення договорів (правочинів) за вкладними операціями, що є нікчемними з підстав, передбачених частиною третьою статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 4452-VI).

За результатами цієї перевірки названа Комісія дійшла висновку, що умови, зокрема, договору банківського вкладу, укладеного ОСОБА_5 та банком, за якими здійснювалося перерахування коштів на вкладний рахунок позивача з рахунку іншої фізичної особи-вкладника банку, надають позивачу як кредитору банку переваги перед іншими кредиторами, а отже, такий договір є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI. У зв'язку з наведеним тимчасова адміністрація банку направила позивачу лист від 23 вересня 2015 року № 8821/312 (отриманий на початку жовтня 2015 року), яким повідомлено, що згідно із зазначеною вище нормою Закону № 4452-VI договір банківського вкладу є нікчемним та відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції вказав на безпідставність висновку уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу з визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI передумов, а відтак і відсутність підстав для невключення ОСОБА_5 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. При цьому суд виходив із того, що договір банківського вкладу не відноситься до категорії операцій за чинними станом на 30 жовтня 2014 року договорами, цей договір є новим правочином, укладеним між позивачем-вкладником та банком відповідно до поточних на той час ринкових умов та внутрішніх правил банку, які були доступними будь-якому його вкладнику. Зарахування ж ОСОБА_6 коштів на вкладний (депозитний) рахунок позивача здійснено на виконання зобов'язань, що виникли безпосередньо між ним та позивачем. Нарахування процентів за договором банківського вкладу відбувалося на розрахунковий рахунок, що відкритий на ім'я саме ОСОБА_5, що свідчить про безпідставність тверджень відповідачів щодо створення для кредитора ОСОБА_6 додатках переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25.02.2015 р. між ПАТ «Дельта Банк» (банк) та ОСОБА_5 (вкладник) укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США № 008-03616-250215, за умовами якого сума вкладу складає 6419,00 доларів США, процентна ставка - 5,5% річних, пунктом 1.6 якого передбачено, що банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1. Згідно з п. 1.2 договору сума вкладу становила 6000 доларів США.

Пунктом 1.8 договору передбачено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного рахунку або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого у банку, або через касу банку в день укладання договору.

Додатковою угодою № 1 від 26.02.2015 р. до договору № 008-03616-250215 від 26.02.2015 р. п. 1.8 договору викладено у наступній редакції: «Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору. Виключно до цілей цього договору сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі цього договору, не застосовуються.».

Факт зарахування грошових коштів в розмірі 6000,00 доларів США на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 підтверджено платіжним дорученням в іноземній валюті № 46454462 від 25.02.2015 р.

02.03.2015 р. постановою правління Національного банку України № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 р. № 51 розпочато з 03.03.2015 р. процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, яку запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р., та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

08.04.2015 р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 внесено зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 р. № 51, змінено п. 2 та зазначено про запровадження тимчасової адміністрації строком на шість місяців з 03.03.2015 р. 02.09.2015 р.

03.08.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 147, яким продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» по 02.10.2015 р.

07.08.2015 р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» Кадировим В.В. прийнято наказ № 691 «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», яким продовжено строк здійснення перевірки Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону, до 01.10.2015 р.

Тимчасовою адміністрацією 23.09.2015 р. направлено позивачу повідомлення про нікчемність правочину № 8821/312. Комісія дійшла висновку, що умови, зокрема, договору банківського вкладу, укладеного ОСОБА_5 та банком, за якими здійснювалося перерахування коштів на вкладний рахунок позивача з рахунку іншої фізичної особи-вкладника банку, надають позивачу як кредитору банку переваги перед іншими кредиторами, а отже, такий договір є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI. У зв'язку з наведеним тимчасова адміністрація банку направила позивачу лист від 23 вересня 2015 року № 8821/312 (отриманий на початку жовтня 2015 року), яким повідомлено, що згідно із зазначеною вище нормою Закону № 4452-VI договір банківського вкладу є нікчемним та відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 р. прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким розпочато процедуру ліквідацію АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду. Дана інформація опублікована на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Починаючи з 08.10.2015 р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб розпочата виплата сум гарантованого відшкодування за вкладами вкладникам АТ «Дельта Банк» - фізичним особам згідно з загальним реєстром вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Позивач не включена до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

26.05.2015 р. позивач у зв'язку із закінченням строку дії договору звернулась до банку з вимогою повернення коштів, що розміщені у банку.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (приписи Закону № 4452-VI застосовуються у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до п. п. 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року №14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Згідно з п. п. 2, 4 розділу IV Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивача не включено до переліку вкладників у зв'язку із тим, що правочин порушує публічний порядок та спрямований на незаконне володіння майном держави та є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

В силу ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

В силу п. 1 ч. 4 ст. 38 вищезазначеного Закону уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених ст. 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Судом встановлено, що відповідачем не визначено конкретної підстави нікчемності правочину, що передбачені у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не наведено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та АТ «Дельта Банк», не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Крім того, в силу положень ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом, натомість відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу (депозиту) та застосування правових наслідків недійсності матеріали справи не містять.

Відтак, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про безпідставність висновку уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу з визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI передумов.

Також суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачами не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому такі дії Уповноваженої особи суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправними.

Доводи відповідачів про те, що операції за депозитним рахунком № НОМЕР_1, відкритим на ім'я позивача, здійснені 25.02.2015 р., тобто у період, коли діяла постанова Національного банку України від 30.10.2014 р. № 692/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», відповідно до якої в діяльності банку діяло обмеження не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, суд вважає необґрунтованими, оскільки кошти внесені на рахунок позивача в ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації банку, а віднесення банку до категорії проблемних не встановлює жодних обмежень на внесення коштів в такому банку.

При цьому є правильним зазначення судом першої інстанції, що договір банківського вкладу не відноситься до категорії операцій за чинними станом на 30 жовтня 2014 року договорами, цей договір є новим правочином, укладеним між позивачем-вкладником та банком відповідно до поточних на той час ринкових умов та внутрішніх правил банку, які були доступними будь-якому його вкладнику.

Також є безпідставними доводи апелянтів, що операція з перерахування грошових коштів з рахунку фізичної особи ОСОБА_6 на поточний рахунок позивача суперечить постанові правління Національного Банку України № 365 від 16.09.2013 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», оскільки безготівкове перерахування коштів в іноземній валюті можливе лише з інших власних рахунків або шляхом внесення грошових коштів у касу банку.

Постановою правління НБУ від 16.09.2013 р. № 365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» встановлено, що надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку.

Тобто, цією постановою введено обмеження лише на зарахування коштів в іноземній валюті саме на поточний рахунок фізичної особи, тоді як в цьому випадку кошті в іноземній валюті зараховані на депозитний рахунок позивача.

Крім того, зазначення апелянтами, що операція з перерахування коштів на рахунок позивача не відповідає п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк», що є обов'язковим до застосування сторонами (умов договору), відповідно до якої зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається, суд також вважає необґрунтованим через те, що додатковою угодою № 1 від 26.02.2015 р. до договору № 004-03616-260215 від 26.02.2015 р. п. 1.8 договору викладено у наступній редакції: «Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору. Виключно до цілей цього договору сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі цього договору, не застосовуються.».

Також суд зазначає, що внесення коштів на рахунок позивача третіми особами шляхом безготівкового перерахування жодним чином не порушує умов договору банківського вкладу, а також норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Як зазначено вище, договором банківського вкладу з урахуванням додаткової угоди визначена можливість зарахування коштів на депозитний рахунок позивача від іншої особи, відтак, вчинення зазначених дій повністю узгоджується з приписами діючого законодавства.

При цьому є цілком обґрунтованим посилання суду першої інстанції в обґрунтування заперечень на позов, що зарахування ОСОБА_6 коштів на вкладний (депозитний) рахунок позивача здійснено на виконання зобов'язань, що виникли безпосередньо між ним та позивачем. Нарахування процентів за договором банківського вкладу відбувалося на розрахунковий рахунок, що відкритий на ім'я саме ОСОБА_5, що свідчить про безпідставність тверджень відповідачів щодо створення для кредитора ОСОБА_6 додатках переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 р. в справі № 804/15260/15 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2015 р. в справі № 804/15260/15 за позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 20.08.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.08.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: І.В. Юрко