Справа № 1640/2453/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2453/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов'язання провести виплату перерахованої пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Полтавській області від 30.03.2018 №4/286 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 без обмеження граничного розміру, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно не здійснено позивачу виплату пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 після проведення перерахунку. Зауважував, що право на отримання пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

01.08.2018 на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що довідки надіслані Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області до Головного управління ПФУ в Полтавській області із зазначенням премії за грудень 2015 року не можуть бути підставою для перерахунку пенсії позивача. Вказував, що станом на момент розгляду справи, відповідачем проведено перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2016 та виплату пенсії за січень-квітень 2018 року з урахуванням положень постанови КМУ від 21.03.2018 №103. Також, відповідач наголошував, що у матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія ОСОБА_1 після проведеного перерахунку перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та внаслідок таких протиправних дій відповідача буде порушено права позивача на належний розмір пенсії.

З урахуванням пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років МВС України.

Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області сформовано 20.03.2018 Довідку №4/286 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) стосовно ОСОБА_1, яка отримана відповідачем 21.03.2018.

02.04.2018 відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області від 20.03.2018 №4/286.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що відповідачем з урахуванням проведеного перерахунку, здійснено виплату пенсії ОСОБА_1 за січень-квітень 2018 року.

08.06.2018 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про виплату перерахованої пенсії.

Листом від 12.06.2018 №1042/Б-03 позивача повідомлено, що відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103 проведено перерахунок пенсії згідно поданої довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області. Виплата пенсії відповідно до вищевказаної постанови проведена з 01.01.2018. Сума перерахованої пенсії для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету у такому порядку:

- з 01.01.2019 по 3112.2019 щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- з 01.01.2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Позивач вважаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно не здійснено виплату пенсії після настання відповідних підстав, звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

29 грудня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900-VIII від 23 грудня 2015 року.

Цим Законом внесені доповнення в статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме, статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Зазначеною статтею встановлено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з пунктом 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обов'язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Судовим розглядом встановлено, що пенсійна справа позивача знаходиться у Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Полтавській області, що не заперечується сторонами.

Частиною третьою статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1; схему посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання в розмірах згідно з додатком 2; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10, тобто, відбулись зміни, які є підставою для перерахунку пенсії та зобов'язують органи, на які покладено проведення перерахунку здійснити його.

Відповідно до вищевказаної постанови грошове забезпечення значно перевищує посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постановою Кабінету Міністрів України №947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", які також є підставами для перерахунку пенсії особам, які мають на це право.

На день набрання чинності Законом №900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 діяла і є чинною на день розгляду справи по суті.

Як слідує з перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 02.04.2018, пенсія перерахована з 01.01.2016 та складає 3698,05 грн.

Щодо посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відзиві на позов на постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 визначений порядок перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 з урахуванням виплат, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" /далі постанова Кабінету Міністрів України №704/.

Таким чином, порядок перерахунку пенсій, встановлений постановою Кабінету Міністрів України №103, регулює питання відносно виплат, визначених станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704.

У свою чергу, предметом даної справи є зобов'язання виплатити раніше призначену пенсію з урахуванням розмірів виплат, які були визначені станом на 01.01.2016 постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

Таким чином, відповідач, як на підставу для відмови у задоволенні позову, посилається на порядок (постанова Кабінету Міністрів України №103), який на момент виникнення спірних правовідносин (січень 2016 року) був відсутній.

В свою чергу, прийняття постанови Кабінету Міністрів України №103 у лютому 2018 року ніяким чином не спростовує факту протиправної бездіяльності відповідача за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, що підтверджується рішенням Верховного Суду в зразковій справі №Пз/9901/8/18 від 15.02.2018.

Відповідачем не зазначено, а судом не виявлено жодного закону чи підзаконного нормативного акту, який би свідчив про наявність підстав, які б звільняли відповідача від законодавчо визначеного обов'язку перерахунку та виплати пенсії за умови підвищення відповідних виплат.

У зв'язку з чим порядок, визначений постановою Кабінету Міністрів України №103, не є предметом спору у даній справі, а доводи відповідача з цього приводу - безпідставними.

Посилання відповідача на те, що ним вже здійснений перерахунок пенсії згідно нової довідки від 20.03.2018 №4/286, з інформацією відповідно до вимог постанови №103, суд вважає обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що виплата буде здійснена з 01 січня 2019 року після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №103, з наступних підстав.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 визначено, що виплати перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 визначений перерахунок з 01.01.2016 пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні виплати в розмірах, установлених законодавством, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України №103 визначений порядок, яким виплата сум підвищення перерахованої пенсії, що мали бути перераховані та виплачені в період з 01.01.2016 по 24.02.2018, фактично зменшена (виплата 50 та 75 відсотків) та розстрочена на значний термін (протягом 2018-2020 років), що порушує право позивача на отримання усієї суми підвищеної пенсії.

Вказаний висновок суду ґрунтується на таких законодавчо визначених положеннях.

Пунктами 2 та 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 встановлена процедура виплати сум перерахованої пенсії у зменшеному розмірі та сама виплата різниці у сумі перерахованої пенсії розстрочена на тривалий період.

Однак суд зазначає, що нормами Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зовсім не було визначене питання стосовно того, що виплата перерахованих сум пенсій може бути розстрочена у зменшеному розмірі (50 та 75 відсотків).

Статтею 11 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Кабінету Міністрів України №103 прямо визначено, що вона прийнята відповідно до частини четвертої статті 63 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною четвертою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, частиною четвертою статті 63 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" прямо встановлено, що Кабінет Міністрів України визначає умови, порядок та розміри виключно "перерахунку" усіх призначених за цим Законом пенсій у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною четвертою статті 63 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не визначене та не передбачене право Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок та розміри "виплати" перерахованих пенсій.

Загальний порядок виплати пенсій визначений статтею 52 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до частини третьої якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

В свою чергу, частиною другою статті 55 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

В той же час, пункту 2 розділу II Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, який набув чинності з 01 січня 2016 року встановлено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Зміни до пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих положень цього Закону не вносились. Таким чином, виходячи з правового аналізу вимог наведених нормативно - правових актів обмеження стосовно обмеження максимального розміру пенсії розповсюджується лише на осіб, які стали отримувачем пенсій за Законом лише з 01 січня 2016 року.

У даному випадку, з огляду на те, що позивач є отримувачем пенсії з 2008 року та на час призначення пенсії жодних обмежень щодо максимального розміру пенсії за Законом не існувало, тому до позивача не може застосовуватися такі обмеження.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України у справі за №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Не заперечуючи проти того, що з часу ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення до часу внесення змін до статті 43 Закону №2262-ХІІ, виплата пенсії всім особам, які отримують таку пенсію відповідно до положень Закону №2262-ХІІ, має здійснюватися без обмеження пенсії максимальним розміром, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія позивача після проведеного перерахунку перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (або встановлений статтею 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії - 10740 грн.) та внаслідок таких протиправних дій відповідача порушено права позивача на належний розмір пенсії.

Суд зазначає, що станом квітень 2018 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу, розмір перерахованої пенсії ОСОБА_1 складає 3698,05 грн.

Тобто, пенсія позивача після проведеного перерахунку не перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (або встановлений статтею 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії - 10740 грн).

Суд зазначає, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

З огляду фактичні обставини справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача на отримання у повному об'ємі належних йому сум за період, починаючи з 01 січня 2016 року, вже на підставі зробленого відповідачем перерахунку згідно довідки від 20.03.2018 №4/286, однак, заявлена позивачем вимога про виплату пенсії саме без обмеження граничного розміру пенсії є необґрунтованою, а відтак задоволенню не підлягає.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на вищевикладене, оскільки адміністративний позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 352 грн 40 коп.

На підстав вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 257, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39610, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

провести виплату перерахованої пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Полтавській області від 30.03.2018 №4/286 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 без обмеження граничного розміру, з урахуванням проведених виплат

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () провести повну виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) перерахованої відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України у Полтавській області від 20.03.2018 №4/286 пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39610, рнокпп НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 352,40 грн (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Cуддя ОСОБА_2