Справа № 310/5898/18
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/5898/18
2-а/310/162/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, вказуючи, що 15.06.2018 року біля 23:00 годин він зупинився на узбіччі проїзної частини автомобільної дороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, а саме на 619 км. Через декілька хвилин після зупинки він побачив як позаду нього зупинився автомобіль та увімкнулись проблискові маяки синього кольору. Працівники поліції повідомили його, що він скоїв адміністративне правопорушення, а саме рухався в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком. Але він не рухався, а стояв на узбіччі з вимкненим двигуном, увімкненою аварійною сигналізацією для забезпечення безпеки в темну пору доби, тому номерний знак дійсно не був освітлений, а при русі автомобіля номерний знак освітлювався. Працівники поліції почали вимагати від нього посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс обовязкової цивільно-правової відповідальності. Відповідач почав розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП в звязку з рухом в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, але не розяснили всіх його прав. Він заявив клопотання про необхідність отримання правової допомоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення і відповідач задовольнив його частково, але не зазначив в якій частині було відмовлено. У цей час до них підїхали працівники слідчо-оперативної групи, яку він викликав в звязку з тим, що відповідач намагався відібрати в нього мобільний телефон, і він почав надавати пояснення та писати заяву про злочин. Відповідач почав вимагати від нього щось підписати, але він сказав, що від підпису не відмовляється, а підпише після того, як закінчить надавати пояснення слідчо-оперативній групі та зясує, який саме документ його спонукають до підписання. Відповідач сів у патрульний автомобіль і поїхав. Інспектор Ковальов І.О. не повідомив його та його захисника ОСОБА_3 про час та дату слухання справи про адміністративне правопорушення, проте 14.07.2018 року листом він отримав постанову про адміністративне правопорушення серія ВР №058674 від 19.06.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та не предявив інспектору страхового полісу про обовязкову цивільну відповідальність. При розгляді справи відповідач порушив ст. 268 КУпАП, оскільки розглянув справу у його відсутності, хоча він не був сповіщений про місце і час розгляду справи. Вважав, що відсутня обєктивна сторона складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідач не зупинив його під час руху, а підїхав до автомобіля, який стояв з вимкнутим двигуном. У матеріалах справи взагалі відсутні докази того, що він керував транспортним засобом з неосвітленими номерним знаком в темну пору доби. Поліс обовязкової страхової цивільно-правової відповідальності 15.06.1018 року у нього був в наявності та був чинним. Дії відповідача щодо витребування в нього полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності суперечать ст. 19 Конституції України, ст. 21 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та здійснені з перевищенням службових повноважень, передбачених ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки дії та вимоги інспектора Ковальова І.О., щодо надання полісу ОСЦПВ без складання протоколу, без оформлення ДТП були незаконними. Крім того, на його клопотання відповідач не залучив до справи та не допитав свідка ОСОБА_4, оскаржувана постанова містить недостовірні дані в графі особа щодо якої розглядається справа, постанова серії ВР №058674 від 19.06.2018 року не містить посилання на докази. Просив дії інспектора роти №4 батальйону УПП в Донецькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо, розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом обставин від 15.06.2018 року, та щодо незаконного вимагання полісу ОСЦВП, та притягнення до адміністративної відповідальності за це. Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія ВР №058674 від 19.06.2018 року. Стягнути з відповідача на його користь 7743,50 грн. судових витрат.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що під час патрулювання 15.06.2018 року на 619 км. автомобільної дороги М-14 (Одеса-Мелітополь-Новоазовськ) у Мангушському районі Донецькій області, близько 22 год. 55 хв. було помічено транспортний засіб на DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався з неосвітленим у темну пору доби номерним знаком. Вказаний транспортний засіб було зупинено. Він підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки та розяснив суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонував предявити документи, передбачені вимогами п. 2.1 ПДР України, але ОСОБА_1 вимогу не виконав в повному обсязі та відмовився предявити поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачу було розяснено його права, клопотання про залучення адвоката задоволено в повному обсязі, а розгляд справи перенесено на 19.06.2018 року, про що позивача сповіщено належним чином, а саме шляхом отриманням повідомлення під підпис. Позивач не заявляв клопотання про залучення в якості свідка ОСОБА_4 За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Винесена ним постанова повною мірою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Щодо вимог про стягнення судових витрат зазначив, що адвокат повинен надати суду договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, а також довести надходження коштів в якості оплати послуг з надання правової допомоги шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, долучити до матеріалів справи в якості доказу оптичний диск та провести розгляд справи без відповідача та його представника.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

У постанові серія ВР №058674 від 19.06.2018 року зазначено, що 15.06.2018 року о 22 год. 55 хвилин на 619 кілометрі автомобільної дороги «М-14» в Донецькій області Мангушському районі ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 в неосвітленим у темну пору доби номерним знаком, не предявив для перевірки поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. п. 2.19 «в», 2.1 п. «г» ПДР України (а.с.9).

Стаття 126 ч. 1 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 121 ч. 6 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не зазначено в постановах та не надано суду докази на підтвердження обставини на які він посилається в постановах про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У письмових запереченнях проти позову відповідач посилався на наявний відеозапис з реєстратора, встановленого в службовому автомобілі патрульного, а також на відеозапис з нагрудного реєстратора патрульного, але не долучив їх до відзиву, який надійшов до суду 17.08.2018 року, хоча і зазначив його в додатку.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Крім того, безумовною підставою для скасування судового рішення є відсутність відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, стаття 268 КпАП України передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач посилався не те, що його не запросили на розгляд адміністративної справи і він не зміг прийняти в ній участь, що підтверджував поясненнями свідка ОСОБА_4, а відповідач не надав суду жодного доказу, який цю обставину спростовує, хоча за ст. 71 ч. 1 саме на нього покладено обовязок щодо доказування цієї обставини.

Суд вважає, що за таких обставин постанова винесена з порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасування, суд вважає, що згідно ст. 286 КАС України виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Позивачем не викладено конкретно позовні вимоги щодо дій інспектора роти №4 батальйону УПП в Донецькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, а саме щодо, розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом обставин від 15.06.2018 року, та щодо незаконного вимагання полісу ОСЦВП, та притягнення до адміністративної відповідальності за це, оскільки позивачем не зазначено яке конкретне рішення суду слід прийняти з приводу цих дій.

З огляду на викладене зазначена позовна вимога не може бути задоволена.

Стаття 132 КАС України визначає, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 КАС України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини пятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач надав суду розрахунок судових витрат, які складаються з наступного:

зустріч, консультації клієнта, узгодження правової позиції - 850 грн.;

збір доказів, проїзд Бердянськ-Маріуполь-Бердянськ та ознайомлення з матеріалами справи - 943,50 грн.;

підготовка та подання до Бердянського міськрайонного суду позову (пять годин роботи) - 4 250,00 грн.;

витрати, що повязані з розглядом справи: на професійну правничу допомогу (з розрахунку 50% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік» : 580 грн. за 1 годину роботи адвоката).

20.07.2018 року між адвокатським бюро «Амельченко» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3155 ОСОБА_5 має право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.16).

Із ордеру на надання правової допомоги серія ЗП №58825 від 20.07.2018 року вбачається, що його видано адвокатським бюро «Амельченко» на імя адвоката ОСОБА_5 для надання правової допомоги ОСОБА_1 (а.с.15).

Із квитанції №85 від 25 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 перераховано адвокатському бюро «Амельченко» 7 743,50 грн. оплати за правничу допомогу, але позивачем не надано суду акту приймання-передачі наданих послуг за договором від 20.07.2018 року, тому суд позбавлений можливості визначити обєм виконаної роботи адвокатом ОСОБА_5 з надання наступних послуг: зустріч, консультації клієнта, узгодження правової позиції, збір доказів, підготовка та подання до Бердянського міськрайонного суду позову.

Що стосується витрат на правничу допомогу, повязану з розглядом справи, суд вважає, що вони підлягають стягненню виходячи з наступного.

Позивачем доведено розмір витрат на правничу допомогу, повязану з розглядом справи та представництвом інтересів у суді в розмірі 1700 грн., оскільки протоколом судового засідання від 08.08.2018 року підтверджується, що адвокат ОСОБА_5 був присутнім у судовому засіданні, здійснював представницькі повноваження щодо позивача та надавав йому правничу допомогу.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не подано та не виконано обовязку доведення неспівмірності цих витрат, а у відзиві на позов від 07.08.2018 року, відповідач посилався на відсутність правових підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відтак, витрати на правничу допомогу в розмірі 1700 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підтвердження витрат на проїзд Бердянськ-Маріуполь-Бердянськ для ознайомлення з матеріалами справи в розмірі 943,50 грн. позивач надав квитанцію про придбання 20.07.2018 року бензину автомобільного А-95 на загальну суму 943,50 грн.

Із заяви ОСОБА_1 від 16.07.2018 року вбачається, що він ознайомлювався з матеріалами адміністративної справи в УПП в м. Маріуполі Донецької області 20.07.2018 року.

Разом з тим позивачем не надано суду докази поїздки в м. Маріуполь для ознайомлення з матеріалами адміністративної справи саме на автомобілі та придбання бензину на суму 943,50 грн. саме ним, а не іншою особою.

Крім того, зазначені витрати не віднесені главою 8 КАС України до витрат, повязаних з розглядом справи.

За вказаних обставин відсутні підстави для стягнення 943 грн. 50 коп. судових витрат на проїзд для збору доказів та ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8,71,132,134,139,241-246,255,286,295,297 КАС України, ст.ст. 121,126,251,268 КпАП України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом обставин від 15.06.2018 року, та щодо незаконного вимагання полісу ОСЦВП, та притягнення до адміністративної відповідальності за це.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія ВР №058674 від 19.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, ст. 126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 1700 грн. витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя