Справа № 826/7422/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20 серпня 2018 року м. Київ № 826/7422/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35" до Антимонопольного комітету України про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування розпоряджень,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), перебуває адміністративна справа №826/7422/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35", (далі - позивач, ТОВ "ППЛ 33-35"), до Антимонопольного комітету України, (далі - відповідач, АМКУ), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною діяльність державного уповноваженого АМКУ А.А. Загребельської відносно позивача щодо початку розгляду справ за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції та скасувати Розпорядження від 09 серпня 2017 року №08/158-р про початок розгляду справи №143-26.13/97-17 та Розпорядження від 13 квітня 2018 року №08/77-р про початок розгляду справи №143-26.13/44-18, (далі - оскаржувані розпорядження);

- визнати протиправною бездіяльність Голови АМКУ Ю.О. Терентьєва відносно скарг та звернень позивача.

Разом з тим, через канцелярію до суду від позивача надійшла письмова заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних розпоряджень, а також заборони відповідачу вчиняти процесуальні дії щодо розслідування вказаних справ відносно позивача до розгляду адміністративним судом правомірності дій та бездіяльності відповідача та прийняття рішення по суті позовних вимог позивача, (далі - подана заява).

В обґрунтування поданої заяви позивач посилався, зокрема, на наявні очевидні ознаки протиправності оскаржуваних дій (бездіяльності) та розпоряджень, якими порушуються законні права та інтереси позивача. На переконання позивача протиправні дії відносно його особи з боку відповідача, що мають триваючий характер, починаючи із порушення порядку проведення та результатів дослідження та безпідставного порушення державним уповноваженим А.А. Загребельською первісної справи відносно позивача про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (щодо "зловживання монопольним становищем"), мали своїм наслідком порушення відповідачем ще двох вказаних вище справ про "порушення". Так, реалізація своїх повноважень посадовими особами відповідача у спосіб та в порядку встановленому законом, виключала б порушення двох вказаних похідних справ щодо "подання інформації не у повному обсязі". Враховуючи тривалість та системність вчинення порушень з боку державного уповноваженого А.А. Загребельської відносно позивача, відсутність належного реагування на такі порушення з боку Голови АМКУ, неможливістю позивача припинити вказані порушення іншим шляхом, окрім звернення до суду, а також фактичне триваюче порушення такими діями відповідача прав та законних інтересів позивача, належним правовим способом захисту його прав та законних інтересів відповідно до ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), є зупинення дії індивідуального акту та заборони відповідачу вчиняти дії щодо подальшого розгляду безпідставно розпочатих справ за "ознаками порушення" законодавства про захист економічної конкуренції відносно позивача до проведення адміністративним судом належного та всебічного розгляду правомірності дій відповідача з приводу предмету позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи та вирішуючи подану заяву, суд звертає увагу, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 150, ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У ході розгляду поданої заяви судом не виявлено існування очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій (бездіяльності), розпоряджень та порушення ними прав, свобод або інтересів позивача, а також не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

При цьому, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій (бездіяльності) та розпоряджень може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості, достовірності та достатності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Таким чином, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам, а також оцінивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення, оскільки за відсутності, станом на час розгляду поданої заяви, очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій (бездіяльності) та розпоряджень, зупинення дії таких розпоряджень, а також заборона відповідачу вчиняти процесуальні дії щодо розслідування вказаних справ відносно позивача є фактично прийняттям судового рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ППЛ 33-35" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко