Справа № 569/6753/18
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6753/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.

з участю

відповідача Ліснічука В.Б.

представника третьої особи Павлюка В.В. розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора 4 роти 1 батальйону УПП у Рівненській області лейтенанта поліції Ліснічука Вадима Борисовича третя особа без самостійних вимог Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора 4 роти 1 батальйону УПП у Рівненській області лейтенанта поліції Ліснічука Вадима Борисовича серії ЄАА № 352748 від 07.04.2018 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві, у запереченні на відзив та додаткових письмових поясненнях позивач зазначив, що: 07.04.2018 року близько 11 годин 50 хвилин керуючи автомобілем Тойота д.н.з ВК18-00ВІ, у селі Тараканів Дубенського району, в напрямку міста Радивилів, рухався з дозволеною швидкістю у транспортному потоці позаду автомобіля ВАЗ білого кольору. Водій автомобіля ВАЗ, знизивши швидкість руху в межах 30 кілометрів на годину, увімкнувши показник правого повороту, здійснив маневр часткового з'їзду з полоси руху з перетину суцільної осьової лінії та виїзду на узбіччя. Після цього, коли позивач практично порівнявся своєю передньою частиною автомобіля із задньою частиною автомобіля ВАЗ, останній різко почав здійснювати маневр повернення на полосу по якій рухався позивач, що змусило позивача з метою уникнення зіткнення з даним автомобілем та уникнення наїзду автомобіля, що рухався позаду у попутному напрямку у разі екстреного гальмування, впевнившись у безпечності та відповідності Правилам дорожнього руху, здійснити маневр виїзду на смугу зустрічного руху.

Тобто, як зазначає позивач, метою даного маневру, виїзду на смугу зустрічного руху, було не обгін транспортного засобу, а саме крайня необхідність в уникненні зіткнення із зазначеним автомобілем ВАЗ, та уникнення наїзду заднім автомобілем, а отже зазначені дії, підпадають під дію ст. 18 КУпАП (Крайня необхідність).

Просить його позов до Інспектора 4 роти 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, лейтенанта поліції Ліснічука Вадима Борисовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовільнити. Постанову Серії ЄАА №352748 від 07.04.2018р. по притягненню ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Позивач подав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити. Позов просить розглянути у його відсутності у порядку письмового провадження.

Відповідач інспектор 4 роти 1 батальйону УПП у Рівненській області лейтенант поліції Ліснічук Вадим Борисович, у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, оскільки вважає його необґрунтованим та не підтвердженим відповідними належними доказами, а тому в задоволенні позову просив відмовити.

Представник третьої особи Павлюк В.В. в судовому засіданні надав пояснення згідно яких вважає, що позовна заява до задоволення не підлягає.

Заслухавши пояснення відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.04.2018 року інспектором 4 роти 1 батальйону УПП у Рівненській області лейтенантом поліції Ліснічуком Вадимом Борисовичем була винесена постанова серії ЄАА № 352748 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_3 у вигляді сплати штрафу, в розмірі 425 гривень.

Як зазначено у вказаній постанові, 07.04.2018 року, водій ОСОБА_3., керуючи транспортним засобом на 384 кілометрі автодороги Київ-Чоп здійснив обгін ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом в населеному пункті, чим порушив п.14.6 ПДР - порушення правил обгону, обгін на пішохідному переході.

В судовому засіданні було досліджено наданий відповідачем відеозапис, з якого слідує, що подія зафіксована лише з моменту, коли автомобіль позивача вже знаходиться на зустрічній смузі руху, позаду ТЗ «ВАЗ», який рухається в попутному напрямку по краю проїжджої частини дороги.

Як вбачається із письмових пояснень позивача, він виїхав на зустрічну смугу в результаті крайньої необхідності, яка викликана діями водія ТЗ «ВАЗ» та дотриманням безпечного інтервалу із зазначеним автомобілем, так як останній почав різко повертатись на займу позивачем смугу, тим самим, виштовхнувши його на зустрічну смугу.

Переглядом вказаного відеоматеріалу судом не встановлені обставини зазначені в оскаржуваній постанові поліцейського, а будь якихось інших доказів обставин, які викладені в постанові відповідачем суду не надано, та судом не встановлено.

При вирішенні даної справи суд враховує, що:

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, в тому числі, за порушення правил обгону.

Відповідно до вимог пункту 14.6. Правил дорожнього руху, Обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом;

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 18 КУпАП - Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З врахування вищевказаних вимог закону, дослідивши всі надані сторонами докази кожний окремо так в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_4 діяв в стані крайньої необхідності, що відповідно до ст. 18 КУпАП виключає в його діях адміністративну відповідальність, оскаржувана постанова є не законною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 122 КУпАП, ст.ст. 6, 14, 72 77, 90, 121 122, 241, 245, 246, 250 та 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до інспектора 4 роти 1 батальйону УПП у Рівненській області лейтенанта поліції Ліснічука Вадима Борисовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЄАА № 352748 від 07.04.2018 року, якою притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП шляхом застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Панас