Справа № 0940/1467/18
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"20" серпня 2018 р. Справа № 0940/1467/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

26.01.2018 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській від 02.08.2018 року про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 165690,00 грн..

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що, оскаржувана у даній справі постанова є виконавчим документом, у зв'язку з цим існує очевидна і цілком реальна небезпека того, що відповідач звернеться до виконавчої служби з метою її примусового виконання, а проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом призведе до накладення арешту на банківські рахунки та майно позивача, що позбавить його можливості вести господарську діяльність та унеможливить проведення розрахунків.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частина 1 статті 150 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 3 - 5 частини 1 статті 152 вказаного Кодексу заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює вичерпний перелік підстав для забезпечення позову.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Стаття 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до частини 2 статті 151 даного Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності 2 обов'язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Необхідність забезпечення позову та виникнення підстав вжиття заходів забезпечення заявленого адміністративного позову позивач обґрунтовує тим, оскаржувана у даній справі постанова є виконавчим документом, у зв'язку з цим існує очевидна і цілком реальна небезпека того, що відповідач звернеться до виконавчої служби з метою її примусового виконання, а проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом призведе до накладення арешту на банківські рахунки та майно позивача, що позбавить його можливості вести господарську діяльність та унеможливить проведення розрахунків.

Судом встановлено, що позивач посилається на підстави, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, мотивуючи своє звернення існуванням об'єктивної загрози звернення до примусового виконання оскаржуваних постанов органом Державної виконавчої служби України, при цьому, не надавши суду жодного доказу щодо існування реальних намірів чи фактичного звернення вищевказаних постанов до примусового виконання.

Суд зазначає, що підстави забезпечення позову не можуть ґрунтуватися на ймовірних припущеннях і повинні підтверджуватись належними та допустимими доказами.

З огляду на вищенаведене, заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській від 02.08.2018 року про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 165690,00 грн. є передчасною та необґрунтованою належними доказами.

Також, на думку суду, наведені у заяві ознаки очевидності протиправності оскаржуваного рішення не є достатніми та обґрунтованими та підлягають встановленню під час розгляду справи.

Відтак, судом підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (, вул. Франка, 4, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу, відмовити.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку, оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Матуляк Я.П.