Справа № 0540/5230/18-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 р. Справа№0540/5230/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., при секретарі судового засідання Лопушанському Д.О. розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ОСОБА_4

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.05.2018 № 9625-0000-0538 та скасування податкового боргу в сумі 284 188,87 грн..

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням позивачу визначено до сплати податкове зобовязання з орендної плати за земельну ділянку, орендарем якої він є. Позивач зазначив, що він є підприємцем, орендована ним земельна ділянка використовується ним у підприємницькій діяльності, позивачем щорічно надаються до податкового органу декларації із визначенням в них орендної плати за землю, як то передбачено положеннями пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України. Таким чином, у відношенні орендної плати за наведену земельну ділянку відповідальною особою є безпосередньо платник податку ФОП ОСОБА_1В, а тому правові підстави для визначення відповідачем податкового зобовязання з орендної плати за земельну ділянку контролюючим органом були відсутні.

Крім цього, відповідач зауважив на відсутності в органу місцевого самоврядування Новопетриківської сільської ради Новосілківського району права визначати ставки орендної плати за земельні ділянки, що розташовані поза межами населеного пункту.

В обґрунтування вимог щодо скасування податкового боргу в сумі 284188,87 грн., позивач зазначив наступне. Правомірність визначення орендної плати за орендовану позивачем земельну ділянку була предметом судового розгляду у кількох судових справах, рішення в цих справах були прийняті на користь позивача, а тому позивачу невідомо з яких підстав за даними податкової інспекції за ним обліковується податковий борг з орендної плати за землю.

Протягом розгляду справи позивач надав заяву про зменшення позовних вимог , в якій просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.05.2018 № 9625-0000-0538.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

У наданому відзиві, відповідач зазначив, що приписами пункту 286.5. статті 286 Податкового кодексу України передбачено здійснення нарахування фізичним особам податку контролюючими органами в строк до 1 липня поточного року шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.

Зазначив, що листом від 06.07.2016 № 42 Новопетриківська сільська рада звернулася до Марїнської ОДПІ із проханням привести у відповідність нарахування орендної плати до договору оренди, оскільки платником невірно визначено орендну плату у наданій декларації. На підставі документів, наданих Новопетриківською сільською радою: Рішення № 7/27-133 «Про місцеві податки та збори на території сільської ради на 2018 рік», відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Орендна плата визначена фізичній особі через те, що орендарем в договорі оренди земельної ділянки від 05.09.2001 визначено фізичну особу ОСОБА_1

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 6 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою від 18.07.2018 відкрито провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 31.07.2018. 31.07.2018 розгляд справи відкладено на 07.08.2018 за клопотанням відповідача через недостатність часу для підготовки відзиву на позов. В судовому засіданні 07.08.2018 оголошено перерву до 14.08.2018. Протокольною ухвалою від 14.08.2018 за згодою сторін закрито підтовче засідання у справі та здійснено перехід до розгляду справи по суті у відкритому судовому засіданні одразу після закриття підготовчого провадження.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач ОСОБА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, згідно даних реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є субєктом підприємницької діяльності, відповідний запис про реєстрацію внесений 24.05.2004 року за № 2 238 017 0000 000404. Починаючи з грудня 2004 року позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку. В матеріалах справи наявні свідоцтво позивача як платника єдиного податку від 29.12.2004 та свідоцтво про перехід на спрощену систему оподаткування з 01.01.2012.

30.05.2018 Головним управлінням ДФС України у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення № 9625-0000-0538, яким позивачу на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України Розділу ХІІ Податкового кодексу України визначено податків зобовязання за платежем: орендна плата фізичних осіб 18010900 за 2018 рік в сумі 100 080,03 грн. (арк. справи 6). Згідно розрахунку до податкового повідомлення-рішення орендна плата визначена наступним чином: нормативна грошова оцінка земельної ділянки із врахування індексації грошової оцінки сільськогосподарських угідь - 2 001 600,54 грн., ставка податку 5% нормативної грошової оцінки.

Об'єктом плати за землю є земельна ділянка, що передана позивачеві в оренду на підставі договору від 5 вересня 2001 року, укладеного з Новопетриківською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області на підставі рішення про передачу в оренду земельної ділянки площею 66,0 га, в тому числі ріллі - 55,3 га, пасовищ - 7,6 га, лісових смуг - 3,1 га із земель резервного фонду Новопетриківської сільської ради терміном на 20 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У п. 3 цього договору встановлено орендну плату з 2001 року в розмірі 120% земельного податку, що становить в 2001 році пашня - 13,33грн. за га , пасовища 4,17 грн. за га.

Зазначений договір посвідчений державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за номером 1683.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 07 вересня 2015 року у справі № 905/507/15 (набрало законної сили 17.09.2015 року) до договору оренди землі від 5 вересня 2001 року внесені зміни, а саме: пункти 3.1, 3.3, 3.4 Договору викладено в наступній редакції: «3.1. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (К 3,997) становить 1 668 000,45 (один мільйон шістсот шістдесят вісім тисяч гривень сорок п'ять копійок) грн., що підтверджено відомостями, наданими відділом Держземагенства у Великоновосілківському районі Донецької області. 3.3. Розмір нормативної грошової оцінки землі не є сталим і змінюється у зв'язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог чинного законодавства. 3.4. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до договору».

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI платою за землю є обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі (п. 269.1. статті 269 Податкового кодексу України). Особливості справляння податку суб'єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України).

Пунктом 286.2. статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу (пункт 286.5. статті 286 Податкового кодексу України).

У відповідності до вимог ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п. 288.1 ст. 288 ПКУ).

В пунктах 288.2-288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинної у спірний період) визначено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншим за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

ОЦІНКА ДОВОДІВ СТОРІН ТА ВИСНОВКИ СУДУ

За змістом наведених положень Податкового кодексу України нарахування податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку лише фізичним особам. У разі, якщо землекористувач є субєктом господарювання, він самостійно обчислює плату за землю.

Згідно умов укладеного договору від 05.09.2001 орендарем земельної ділянки є фізична особа ОСОБА_1, на час укладення договору оренди позивач не мав статусу субєкта господарювання. Після укладення договору оренди земельної ділянки позивач набув статусу субєкта господарювання, втім відповідні зміни до договору не вносилися. Водночас, виходячи із видів здійснюваної позивачем діяльності як субєкта господарювання, що зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур та насіння олійних культур, допоміжна діяльність у рослинництві; роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами, та виходячи з призначення, мети та розміру орендованої земельної ділянки, що зазначені в договорі оренди від 05.09.2001: з метою здійснення товарного сільськогосподарського виробництва, вбачається що наведена земельна ділянка використовується в здійснюваній позивачем господарській діяльності.

З огляду на таке, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави для нарахування сум податку контролюючим органом, а тому позивач має самостійно обчислювати суму орендної плати за змелю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію.

Слід зазначити, що в ході розгляду справи позивачем на підтвердження самостійного визначення зобовязань з плати за землю надані копії декларації з плату за землю за орендовану земельну ділянку із відміткою органу державної податкової інспекції про їх прийняття за наступні звітні податкові періоди: 2014 рік від 10.01.2014, за 2015 рік від 10.02.2015, за 2016 рік від 26.02.2016, за 2017 рік від 30.01.2017 та 2018 рік № 1561 від 01.02.2018. Відповідні нарахування на підставі наданих декларацій відображені відповідачем в обліковій картці платника податків.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № 9625-0000-0538 від 30.05.2018, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання з орендної плати за землю в сумі 100 080,03 грн. є протиправним та прийнято із порушенням застосування пунктів 286.2. та 286.5. статті 286 Податкового кодексу України.

Беручи до уваги викладене, заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в загальному розмірі 3 842,70 грн. згідно квитанції № 0.0..1 від 27.06.2018. Сума судового збору за позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення № 9625-0000-0538 від 30.05.2018 становить 1000,80 грн. (100 080,03х1%) та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Податкового кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (85570, Донецька обл., Великоновосілківський район, село Новопетриківка, вулиця Радянська, будинок 36, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114, ідентифікаційний код юридичної особи 39406028) про скасування податкового повідомлення-рішення № 9625-0000-0538 від 30 травня 2018 року, - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № 9625-0000-0538 від 30 травня 2018 року, яким визначено податкове зобовязання з орендної плати з фізичних осіб в сумі 100 080,03 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено та підписано 22 серпня 2018 року.

Суддя Михайлик А.С.