Справа № 817/2180/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 817/2180/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "12" лютого 2018 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС України у Рівненській області про скасування податкової вимоги ,

суддя в 1-й інстанції - Комшелюк Т.О.,

місце ухвалення рішення - м.Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 12.02.2018р.,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС України у Рівненській області про визнання протиправними дій відповідача щодо формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та скасування вимоги Головного управління ДФС України у Рівненській області від 11.09.2017р. № Ф-553-17 про сплату богу (недоїмки) в сумі 8423,89грн.

Просила стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України у Рівненській області суму сплачених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції до платників єдиного внеску, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції не застосовуються.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.02.2018р. позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Рівненській області щодо формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11 вересня 2017 року №Ф553-17.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) від 11 вересня 2017 року №Ф553-17 в повному обсязі.

Стягнуто на користь позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір в розмірі 680грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ДФС України у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги невизначеність Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що унеможливлювало застосування норм пункту 9-4 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Також вказує, що законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов'язань платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22.06.2000р. ОСОБА_2 була зареєстрована як фізична особа-підприємець. У період з 30.06.2000 по 02.02.2017 перебувала на обліку в Луганській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області. З 02.02.2017 ОСОБА_2 перебуває на обліку у Дубенській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області. 11.09.2017р. на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» станом на 31.08.2017 Головним управлінням ДФС України у Рівненській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-553-17 в сумі 8423,89грн. зі сплати єдиного соціального внеску.

Не погоджуючись з вказаною вимогою, позивач оскаржила її до контролюючого органу вищого рівня - Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 30.11.2017 за №15949/Т/99-99-11-02-02-25 скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв'язку з пропуском десятиденного строку на її подання.

Не погоджуючись із спірною вимогою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у період, протягом якого у позивача виникла недоїмка зі сплати єдиного внеску, останній перебував на обліку в органі доходів і зборів розташованому на території проведення антитерористичної операції, а тому до неї не могли бути застосовані відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, відтак вимога від 11.09.2017р. № Ф-553-17 про сплату богу (недоїмки) в сумі 8423,89грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок, ЄСВ) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі.

Частиною 1 статті 4 Закону №2464 до платників єдиного внеску, серед інших роботодавців, віднесенні фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

За приписами ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

На підставі ч.8 ст.9 Закону №2464 платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII (далі - Закон №1669), яким були внесені зміни до Закону №2464, а саме його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 93 (пунктом 94 в редакції Закону №2464 з 13.03.2015): «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідно до Сертифікату № 7454 про форс - мажорні обставини ( обставини не переборної сили) від 03.04.2017 року виданого позивачу слідує, що Волинська торгово - промислова палата засвідчує такі обставини як акти тероризму на території Луганської області у період з 01.07.2014 року по 02.02.2017 року, що відповідно до наведеного у сертифікаті законодавства, унеможливлює виконання позивачкою сплату за період з 20.10.2014 року по 19.10.2016 року єдиного внеску на загальнообов'язкове страхування.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

З аналізу зазначених норм слідує, що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом №2464 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, не застосовуються до платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів та зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.

Відповідач вказує, що згідно з даними інформаційної системи органів доходів і зборів в інтегрованій картці позивача обліковується недоїмка зі сплаті єдиного внеску в розмірі 8423,89грн., яка виникла у період з 20.10.2014 по 19.10.2016.

Як слідує з даних витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.02.2018 за №, у вказаний період позивач перебувала на обліку в Луганській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до вказаного Розпорядження до зазначених населених пунктів належить тому числі і м. Луганськ.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р.

Разом з тим, 2 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Відповідно до пунктів 1, 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; Розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Згідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, місто Луганськ віднесено до населених пунктів де здійснювалася антитерористична операція.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин, позивач перебувала на обліку в органі доходів і зборів розташованому на території проведення антитерористичної операції, а тому в силу вимог п.9 -4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 до неї не могли бути застосовані відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом №2464 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірна вимога сформована відповідачем всупереч вимогам Закону №2464, а відтак вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Що ж до доводів відповідача в апеляційній скарзі про те, що законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов'язань платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція у зв'язку з тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII було вилучено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", чим скасовано пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 суд вважає помилковими, з огляду на наступне.

Положення підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669 були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону №2464, після чого пункт 9-4 став частиною розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» відповідного Закону. Зміни до Закону №2464 в частині виключення пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» не вносилися, тому вказана норма є чинною.

Такий висновок суду узгоджується з пунктом 4 розділу 3 «Правил оформлення проектів законів та основних вимог законодавчої техніки» (Методичні рекомендації Апарату Верховної Ради України, видання четверте, виправлене і доповнене, 2014 рік), відповідно до якого зміни вносяться до оригінального закону, а не до закону про внесення змін до цього закону чи про визнання закону таким, що втратив чинність.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від "12" лютого 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "15" серпня 2018 р.