Справа № 816/1720/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1720/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Безеги А.А.

позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - Андрусів А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Ліквідаційна комісія Управління МВС України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Ліквідаційна комісія Управління МВС України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача про нарахування одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України; зобов'язання повторно розглянути та прийняти рішення відповідно до законодавства за заявою позивача про нарахування одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у 2017 році йому встановлено ІІ групу інвалідності у зв'язку з наявністю захворювання, що пов'язане з виконанням службових обов'язків під час ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, а тому позивач вважає, що з моменту встановлення інвалідності він набув права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції". Разом із тим, відповідач повернув відповідні матеріали ОСОБА_1 без вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги або відмови у такому призначенні, як такі, що не відповідають вимогам законодавства, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду відзив на позов, у якому представник МВС України просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ІІ група інвалідності позивачу встановлена поза межами двох років з дня первинного огляду МСЕК та встановлення ступеня втрати працездатності, а тому відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" /а.с. 32-36/.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнав. У письмових поясненнях щодо позову підтримав позицію відповідача щодо відсутності правових підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши усі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 у 2000 році звільнений з органів внутрішніх справ через хворобу.

Постановою ВЛК УМВС України в Полтавській області від 22 вересня 2000 року ОСОБА_1 встановлено захворювання, що пов'язане з проходженням служби в ОВС, а також визначено ступінь втрати працездатності в розмірі 25% /а.с. 13/.

У 2001 році ПАТ "НАСК "Оранта" позивачу виплачено страхову суму /а.с. 56/.

В подальшому відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0564320 від 13 грудня 2017 року за результатами первинного огляду з 07 грудня 2017 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС /а.с. 12/.

02 лютого 2018 року позивач звернувся із заявою (рапортом) до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов'язаної із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов'язків /а.с. 51/.

До вказаної заяви позивачем було додано: копію довідки МСЕК серії АВ № 0564320 від 13 грудня 2017 року, свідоцтва про хворобу № 275-С від 22 вересня 2000 року, копію паспорта, копію довідки селищної ради, копію довідки управління соціального захисту населення Решетилівської РДА № 02-7383 від 29 грудня 2017 року, копію довідки Ощабанку, довідки ПАТ "НАСК "Оранта" № 03-02/12100 від 29 грудня 2017 року, копія довідки та наказу УМВС, копія посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_2 від 20 грудня 2017 року, копія посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_3 від 04 січня 2018 року.

28 березня 2018 року УМВС України в Полтавські області на підставі матеріалів, поданих позивачем, складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію", яким на підставі пункту 3.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі згідно з розрахунком 351250,00 грн. (нарахована одноразова грошова допомога - 352400,00 грн., раніше виплачена сума - 1150,00 грн.) /а.с. 50/.

23 квітня 2018 року документи ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги третьою особою надіслано на адресу Департаменту фінансово-облікової політики МВС України /а.с. 66/.

За результатами розгляду документів позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідач листом Департамента фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 27 квітня 2018 року № 4/Ч-1277л.к. повернув матеріали ОСОБА_1 як такі, що не відповідають вимогам законодавства, з посиланням на ту обставину, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло понад два роки, що за умовами пункту 4 Порядку, виключає набуття права на отримання грошової допомоги у більшому розмірі /а.с. 15/. Матеріали позивача повернуті як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

Не погодившись правомірністю дій відповідача щодо повернення висновку та матеріалів позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з частиною сьомою статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII у разі отримання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому розмір одноразової грошової допомоги не повинен бути меншим за 20-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб, та більшим за 100-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію", згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції /надалі - Порядок № 850/.

Пунктом 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктом 7 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавцем встановлено два альтернативні варіанти рішень, які можуть прийматися МВС після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів: призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, відмова в призначенні грошової допомоги. Цією нормою не надано МВС повноважень приймати рішення про повернення матеріалів з питання призначення одноразової грошової допомоги.

Разом із тим, відповідачем за результатами розгляду документів позивача не прийнято рішення, передбаченого Порядком №850, чим допущено порушення права ініціатора звернення на належний розгляд поданої ним заяви та документів і прийняття відповідного рішення відповідно до Порядку № 850.

З матеріалів справи встановлено, що подані позивачем документи для призначення одноразової грошової допомоги повернуто Департаментом фінансово-облікової політики МВС України до Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області /а.с. 15/.

Суд зазначає, що повернення матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги, як вид рішення за наслідками розгляду вищевказаних документів, не передбачений законом, а тому суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не у спосіб, встановлений законом.

Відповідач вмотивував повернення матеріалів ОСОБА_1 як таких, що не відповідають вимогам законодавства, наявністю тієї обставини, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, що за умовами пункту 4 Порядку не дає позивачу права на отримання грошової допомоги у більшому розмірі.

Разом із тим, Законом України "Про міліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку № 850, і підстави, з якої відповідач повернув матеріали ОСОБА_1, вказана норма не містить.

Аналогічна права позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16 (провадження № К/9901/16183/18).

За таких обставин суд дійшов висновку, що дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення висновку та документів позивача щодо виплати останньому одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України.

Разом із тим, позивач просить суд визнати протиправною саме бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1

З цього приводу суд зазначає, що дії суб'єкта владних повноважень - активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб; натомість, під бездіяльністю суб'єкта владних повноважень розуміється пасивна поведінка такого суб'єкта, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Водночас, правовідносини які склалися між сторонами, пов'язані з фактичним вчиненням відповідачем дій - поверненням документів позивача без їх належного розгляду та прийняття рішення, передбаченого Порядком № 850.

З огляду на вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог - визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення висновку та документів позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області без прийняття рішення, передбаченого вимогами Порядку № 850 та зобов'язати відповідача повторно розглянути висновок з відповідними документами позивача та прийняти рішення, передбачене Порядком № 850, з урахуванням висновків суду.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов'язань на суб'єкта владних повноважень є правом, а не обов'язком суду.

У спірних правовідносинах суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть вживатися заходи з метою добровільного його виконання.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ), третя особа - Ліквідаційна комісія Управління МВС України в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення висновку та документів ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області без прийняття рішення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок з відповідними документами ОСОБА_1 та прийняти рішення, передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 17 серпня 2018 року.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова