Справа № 288/737/18
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Житомир справа № 288/737/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

- Зобов'язати Андрушівське обєднане Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з 29.06.2017 зарахувавши стаж роботи за період з 26.12.1993 по 31.12.1996 в ПП "Каштан".

В обґрунтування позову зазначив, що отримавши необіхдну кількість страхового стажу, звернувся до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, надавши всі необхідні документи. Проте, отримав письмову відповідь, згідно якої призначити пенсію за віком не має можливості, оскільки страховий стаж необхідний для призначення пенсії становить 12 років 4 місяці 6 днів. У страховий стаж не було враховано періоди роботи з 26.12.1993 по 31.12.1996 в ПП "Каштан", так як відсутня довідка про реорганізацію підприємства. Позивач вважає такі дії відповідача необґрунтованими та безпідставними, оскільки він має необхідну кількість стажу для призначення пенсії за віком, що підтверджується необхідними документами, насамперед - трудовою книжкою.

Ухвалою від 10.07.2018 відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін та призначено судове засідання на 20.08.2018.

Позивач в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, у позові просив справу розглядати у письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, відзиву на позов не надіслав.

У відповідності до ч.1,9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе справу розглянути без участі сторін, у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як стверджує у позовній заяві позивач, 23.10.2017 звернувся до Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування."

Листом від 14.03.2018 №410/03-2 відповідач повідомив позивача, що відповідно до переліку поданих документів та трудової книжки для призначення пенсії не враховано періди роботи з 26.12.1993 по 31.12.1996 в ПП "Каштан", так як відсутня довідка про реорганізацію підприємства. Згідно поданих документів страховий стаж для призначення пенсії становить 12 років 4 місяці 6 днів, отже ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії за віком. (а.с.60)

Вважаючи, що йому протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суд для захисту порушеного права.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд виходить з наступного.

Призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначається Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон).

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За приписами ст. 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Розмір страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.

Частиною 1. ст. 26 Закону визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років до 31 грудня 2017 року.

Як вже зазначалося, єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій, стала відмова у зарахуванні до стажу роботи позивача деяких періодів.

Однак, суд не погоджується з такими доводами, з огляду на таке.

У відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону N 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Приписами пункту 3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз норм чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є саме трудова книжка.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що позивач не підтвердив первинними документами достатність стажу для призначення пенсії, з огляду на таке.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що у трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи чітко зазначений період роботи ОСОБА_1 в ПП "Каштан" та із зазначених дат можливо підтвердити відповідний стаж роботи на вказаному підприємстві.(а.с.8)

З огляду на це, доводи відповідача про відсутність довідки про реорганізацію підприємства є безпідставними.

Як вже зазначалося, за приписами пункту 3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Враховуючи те, що записами у трудовій книжці позивача підтверджено період роботи ОСОБА_1 в ПП "Каштан", суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у врахуванні до стажу періоду: з 26.12.1993 по 31.12.1996, а як наслідок, і у призначенні пенсії за віком, оскільки такий стаж підтверджений належними доказами.

Що стосується вимог про зобов"язання призначити пенсію за віком з 29.06.2017.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV (чинного на час виникнення правовідносин), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Отже, судом під час розгляду адміністративної справи встановлено, що станом на день звернення до відповідача із заявою, позивач мав необхідний (для призначення пенсії) страховий стаж 15 років.

З наявної у матеріалах справи копії паспорта слідує, що позивачу 28.06.2017 виповнилось 60 років.

Як стверджує позивач, 23.10.2017 він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 45 Закону №1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобов'язання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства"(Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що вимога позивача щодо зобов'язання відповідача призначити пенсію відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 29.06.2017, з дня наступного за днем досягнення пенсійного віку, є обґрунтованою.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлену судом протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований, тому задовольняє його у повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Воб"яна,15, м.Андрушівка, Житомирська область,13401, ) щодо відмови ОСОБА_1 (вул.Ю.Тимченка,22, с.Квітневе, Попільнянський район, Житомирська область,13532, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Андрушівське обєднане Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області (вул.Воб"яна,15, м.Андрушівка, Житомирська область,13401, ) призначити ОСОБА_1 (вул.Ю.Тимченка,22, с.Квітневе, Попільнянський район, Житомирська область,13532, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з 29.06.2017, врахувавши стаж роботи за період з 26.12.1993 по 31.12.1996 в ПП "Каштан".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Андрушівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Воб"яна,15, м.Андрушівка, Житомирська область,13401, ) на користь ОСОБА_1 (вул.Ю.Тимченка,22, с.Квітневе, Попільнянський район, Житомирська область,13532, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені судові витрати у вигляді 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.В. Капинос