Справа № 810/2363/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

14 серпня 2018 року

справа №810/2363/13-а

адміністративне провадження №К/9901/2783/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

при секретарі судового засідання Гутніченко А.М.,

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - Борисова І.І. за довіреністю від 16 лютого 2018 року №20/9/10-13-10-25,

Морозова П.В. за довіреністю від 14 грудня 2017 року №86/9/10-13-10-25,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (правонаступник Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області) на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 червня 2013 року у складі судді Журавель В.О. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року у складі суддів Чаку Є.В., Файдюка В.В., Муханькової Т.В. у справі №810/2363/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг Буд» до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби (правонаступник Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

17 травня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Маг Буд» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 17 січня 2013 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем на 127 440 грн., та застосовані штрафні (фінансові) санкції на 31860 грн., та №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на 121 372 грн. за основним платежем та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 30 343 грн., з мотивів безпідставності їх прийняття.

25 червня 2013 року постановою Київського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року, позов Товариства задоволений повністю, внаслідок чого визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення податкового органу від 17 січня 2013 року № та №000005220.

Ухвалюючи судові рішення суди попередніх інстанцій встановили, що господарські операції позивача з його контрагентом Товариством з обмеженою відповідальністю «Константа-Інкорпорейтед» спричинили реальні зміни майнового стану платника податків, відповідні витрати і податковий кредит сформовані платником податків правомірно, внаслідок чого відсутні підстави для прийняття податкових повідомлень - рішень.

28 лютого 2014 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України в якій, посилаючись на прийняття судами попередніх інстанцій судових рішень з порушенням норм матеріального права, без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняте нове судове рішення по справі, яким в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи, шляхом відтворення частини акту перевірки.

Порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права вбачає в прийнятті ними у якості доказів документів, складених з порушеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-12, які за позицією податкового органу є юридично дефектними та не дають права на формування показників бухгалтерського обліку і як наслідок податкової звітності, не наданні податковому органу під час перевірки та впродовж судового розгляду судам документів складених внаслідок реального виконання господарських операцій, що унеможливлює процес перевірки руху активів при здійсненні господарських операцій, та змін майнового стану платника податків.

Відповідач зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій прийнятті до уваги документи, що відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції діючій на час розгляду справи) є неналежними та недопустимими доказами.

Крім того, заявник касаційної скарги посилається на порушення судом апеляційної інстанції місячного строку розгляду апеляційної скарги.

05 березня 2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, справа із суду першої інстанції не була витребувана.

14 квітня 2014 року Товариством надані заперечення на касаційну скаргу податкового органу до Вищого адміністративного суду України, у яких позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

10 січня 2018 року матеріали касаційної скарги К/9901/2783/18 передані до Верховного Суду.

11 січня 2018 року ухвалою Верховного Суду матеріали касаційної скарги №К/9901/2783/18 прийняті до провадження та витребувано з Київського окружного адміністративного суду справу № 810/2363/13-а.

28 липня 2018 року справа № 810/2363/13-а надійшла до Верховного Суду.

Розгляд справи здійснюється у відкритому судовому засіданні відповідно до статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час судового розгляду справи представником податкового органу заявлене клопотання про процесуальне правонаступництво відповідача у справі з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 04 листопада 2015 року № 892, яке задоволено судом, здійснено заміну відповідача у справі Васильківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області на Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Підприємство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 37340510, перебуває на податковому обліку податкового органу з 29 листопада 2010 року, є платником податку на додану вартість з 07 квітня 2011 року.

Податковим органом у грудні 2012 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання правильності нарахування та своєчасності сплати податків по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Константа-Інкорпорейтед» за період з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2012 року, результати якої викладені в акті перевірки від 28 грудня 2012 року №1723/22-01/37340510 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 17 січня 2013 року прийняті податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки.

Податковим повідомленням - рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у сумі 127 440 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 31 860 грн. Правовою підставою збільшення податку наведені положення підпунктів 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2, пункту 138.7 статті 138 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі абзацу 2 пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Податковим повідомленням - рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 121372 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 30343 грн. Правовою підставою збільшення суми грошового зобов'язання визначені положення підпунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі абзацу 2 пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада», як генпідрядником та Товариством «Маг Буд», як субпідрядником укладено договори від 15 вересня 2011 року та 27 лютого 2012 року, в межах яких позивачем виконано будівельні роботи із залученням Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа-Інкорпорейтед» (далі контрагент позивача).

Між позивачем, як підрядником та його контрагентом, як субпідрядником, 01 березня 2012 року укладено два договори на виконання наступних робіт: будівельні роботи по влаштуванню монолітного залізобетонного каркасу на житловий будинок № 10 ж. м. Троєщина, 20 млн., сек. 1-2 у Деснянському районі м. Києва та виконання цегляної кладки на об'єкті житлового будинку № 2 з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом на бульварі Перова, 10-12 у Дніпровському районі м. Києва.

Оцінюючи спірні правовідносини, суди попередніх інстанцій встановили факти виконання наведених робіт та прийняли первинні документи, а саме чотири акти приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2) та дві довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3), податкові накладні, платіжні документи, якими зафіксовані факти здійснення господарських операцій, як належні підстави для бухгалтерського обліку відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-14. Зазначені факти, а також те, що саме на підставі цих документів Товариством вартість виконаних робіт віднесена до складу витрат першого кварталу 2012 року та вартість сплаченого у складі робіт податку на додану вартість включена до складу податкового кредиту березня 2012 року встановлена податковим органом під час перевірки та підтверджена судами попередніх інстанцій під час розгляду справи.

Суд не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відповідність первинних документів вимогам частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з огляду на те, що долучені позивачем довідки про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3) за березень 2012 року та акти приймання виконаних підрядних робіт за березень 2012 року не утримують в собі обов'язкових реквізитів, а саме дату і місце складання жодного документа (форми), посади осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність їх оформлення та інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Наведене вказує на невідповідність вимогам прийнятих позивачем до обліку первинних документів, та порушення судами попередніх інстанцій правил оцінки належності та допустимості доказів в розумінні пункту першого частини другої статті 72, частини першої та другої статті 73 та частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції що діє з 15 грудня 2017 року). Аналогічні положення на час вирішення спору судом першої інстанції та апеляційного перегляду були встановлені статтями 69 та 70 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Відсутність належних первинних документів унеможливлює прийняття позиції судів попередніх інстанцій про підтвердження реальності здійснення господарських операцій і, як наслідок цього, погодити прийняття до обліку податкових накладних складених по факту недоведеності здійснення цих операцій.

Суд погоджується з доводами відповідача про відсутність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Наявність підстав збільшення грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями доводить правомірність застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Суд зазначає, що відповідачем касаційною скаргою обґрунтовано та зазначено те у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого касаційна скарга є вмотивованою.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 52, 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання відповідача про процесуальне правонаступництво задовольнити, замінити Васильківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області на Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Касаційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року у справі №810/2363/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Маг Буд» до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби (правонаступник Києво-Святошинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17 січня 2013 року № , №.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер