Справа № 640/3781/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції : Біленський О.О.

15 серпня 2018 р. м. ХарківСправа № 640/3781/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Курило Л.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (м. Харків) від 25.06.2018 (повний текст складено 25.06.18) по справі № 640/3781/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України третя особа Київський відділ Державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції у місті Харкові (далі по тексту - УПП в м. Харкові, відповідач), третя особа - Київський відділ Державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі по тексту - Київський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області), в якому, просив суд визнати неправомірними дії Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у місті Харкові щодо направлення постанови №904153 від 13.01.2017 року до примусового виконання до Київського відділу Державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 року справу №820/830/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) до Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції у місті Харкові (61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А), третя особа - Київський відділ Державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Студентська, 5/6), про визнання дій протиправними передано на розгляд до Київського районного суду міста Харкова.

28.03.2018 року позивач надав до суду уточнений адміністративний позов, в якому просить визнати дії відповідача щодо ненадання йому відповіді на заяву до УПП ДПП у місті Харкові від 23.01.2017 року неправомірними.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 03.05.2018 року по справі №640/3781/18 справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) до Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції у місті Харкові (61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А), третя особа - Київський відділ Державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Студентська, 5/6), про визнання дій протиправними передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 по справі № 640/3781/18 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) до Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції у місті Харкові (61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А), третя особа - Київський відділ Державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Студентська, 5/6), про визнання дій протиправними - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне та неповне дослідження доказів, порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 по справі № 640/3781/18, винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідачем не було направлено або надано позивачеві відзиву на адміністративний позов, що, на думку позивача, є порушенням п.п.3. 4 ст. 162 КАС України. Вважає, що наданий відповідачем список згрупованих поштових відправлень від 01.02.2017 з відділення зв'язку № 33 Харківської філії УДППЗ «Укрпошта» не є належним доказом направлення позивачеві відповіді на його заяву. На думку позивача, таким доказом може бути лише опис вкладення до поштового відправлення разом з розрахунковим документом, виданим поштовим відділенням.

Позивач у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 по справі № 640/3781/18 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули, відповідач та третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наведену норму, беручи до уваги, що відповідач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідач в надісланому до суду письмовому клопотанні просив суд апеляційної інстанції розгляд справи проводити без участі представника відповідача, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представників відповідача та третьої особи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Переліку змін у штатах Національної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України №1265 від 08.12.2017 року, Управління патрульної поліції у м. Харкові змінило назву на Управління патрульної поліції в Харківській області.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.01.2017 року позивачем ОСОБА_1 було подано заяву до УПП ДПП у місті Харкові, в якій позивач просив: визнати протиправними дії службової особи - заступника командира роти №6 батальйону №2 УПП у місті Харкові ДПП лейтенанта поліції Зізіна В.В. з притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №904153 від 13.01.2017 року заступника командира роти №6 батальйону №2 УПП у місті Харкові ДПП лейтенанта поліції Зізіна В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

31.01.2017 року за №Л-112/41/14/02-2017 позивачу було надано відповідь на вказану заяву, яку направлено 01.02.2017 року на адресу ОСОБА_1, що підтверджується списком згрупованих простих відправлень, поданих Управлінням патрульної поліції у м. Харкові до відділення зв'язку № 33 ХФ УДГТПЗ "Укрпошта" та копія якого міститься в матеріалах справи.

Однак, позивач стверджує, що відповідач не надав відповідь ОСОБА_1 на його заяву в установленому чинним законодавством України порядку, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при наданні відповіді ОСОБА_1 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами права на звернення врегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР.

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" визначено право громадян України звертатися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У силу положень статті 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

При цьому, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У відповідності до ч.7 ст.5 Закону України «Про звернення громадян» у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним.

Положеннями статті 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Позивач не зазначає, на підставі якого правового акту він звертався до відповідача. З наявних матеріалів справи вбачається, що звернення було розглянуто на підставі Закону України "Про звернення громадян".

Колегія суддів зазначає, що звернення позивача від 23.01.2017 року відповідно до статі 3 Закону України "Про звернення громадян" відповідає вимогам звернення в розумінні цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Матеріалами справи підтверджено, що на заяву ОСОБА_1 Управлінням патрульної поліції в м. Харкові було направлено лист № Л-112/41/14/02/2017 від 31.01.2017, яким надано вичерпну відповідь на усі питання, порушені ОСОБА_1 у заяві від 23.01.2018.

Зокрема, відповідачем у цьому листі було проаналізовано процедуру розгляду інспектором УПП Зізіним В.В. справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, з урахуванням наявного запису з нагрудної відеокамери поліцейського; встановлено, що позивач підтвердив факт порушення та просив обмежитись усним зауваженням, жодних пояснень щодо неправомірності дій працівників поліції не надав; зазначено докази, якими підтверджено факт порушення позивачем 8.4 Правил дорожнього руху -запис з відеореєстратора патрульних, та вказано, автомобіль позивача не застрахований, у зв'язку з чим позивачем, в порушення пп. «г» п.2.1 Правил дорожнього руху, не було пред'явлено інспектору полісу обов'язкового страхування. З вищенаведеного відповідачем зроблено висновок про відсутність підстав для скасування постанови серії АР № 904153 від 13.01.2017 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, роз'яснено можливість оскарження прийнятого рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаний вище лист було направлено позивачеві за тією ж адресою, що була зазначена ним у заяві від 23.01.2017 - 61183, АДРЕСА_1.

Разом з тим, у позові та інших документах, які подавались ОСОБА_1 до суду, зазначено іншу адресу позивача - АДРЕСА_3, що вказує на те, що фактично адресою для листування позивача є інша адреса, аніж місце реєстрації (АДРЕСА_2).

На підтвердження факту надіслання позивачу листа-відповіді №Л-112/41/14/02-2017 від 31.01.2017 року відповідачем надано список згрупованих простих відправлень, поданих 01.02.2017 року Управлінням патрульної поліції у м. Харкові до відділення зв'язку № 33 ХФ УДГТПЗ "Укрпошта".

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії вказаного списку, останній містить штамп поштового відділення про прийняття, що свідчить про те, що для відправки було подано усі зазначені у списку відправлення, в тому числі й під номером 23 на адресу ОСОБА_1 Факт проставлення поштовим відділенням даного штампу свідчить про фактичне направлення Управлінням патрульної поліції в м. Харкові простого листа на адресу позивача.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 № 2091/11/13-11, з наступних підстав.

Так, у цьому листі Вищим адміністративним судом з посиланням на абз.27 п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 року №270, зазначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Разом з тим, розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Вказано, що вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог частини третьої ст.106 КАС України, Вищим адміністративним судом України зроблено висновок, що належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом.

Разом з тим, позивачем не враховано, що вказаний вище інформаційний лист виданий Вищим адміністративним судом України виключно в порядку допомоги судам у здійсненні судочинства, у зв'язку з виникненням у судовій практиці питань, пов'язаних із визначенням належного доказу надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

У свою чергу, такі питання виникли у зв'язку з внесенням змін до ч.3 ст.106 КАС України Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ, якою покладено на суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову обов'язку надання разом з позовною заявою доказу надіслання відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Отже, таке тлумачення належного доказу надіслання документів поштою поширювалось виключно на випадки надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам копій адміністративної позовної заяви та доданих до неї документів, застосовувалось лише адміністративними судами при вирішенні питання про відкриття провадження в адміністративній справі за зверненням суб'єкта владних повноважень і не може поширюватися на будь-які випадки надіслання суб'єктами владних повноважень документів поштою, в тому числі відповідей на звернення.

Колегія суддів відмічає, що Законом України «Про звернення громадян» не передбачено обов'язку Управління патрульної поліції в м. Харкові направляти відповідь на звернення рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Не встановлено такого обов'язку і Кодексом України про адміністративне правопорушення для суб'єкта, який розглядає скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом, до позовної заяви було додано копію вищезазначеної відповіді УПП в м. Харкові від №Л-112/41/14/02-2017 від 31.01.2017 року. Як пояснив позивач, цю копію відповіді він отримав у виконавчій службі, однак при цьому не надав жодного документа з приводу того, яким чином позивач отримав цю відповідь. Вказана обставина ставить під сумнів твердження позивача про ненаправлення йому Управлінням патрульної поліції в м. Харкові вищезазначеної відповіді.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що надані відповідачем копії відповіді №Л-112/41/14/02-2017 від 31.01.2017 року та списку згрупованих простих відправлень, поданих 01.02.2017 року Управлінням патрульної поліції у м. Харкові до відділення зв'язку № 33 ХФ УДГТПЗ "Укрпошта", є достатніми доказами для висновку про виконання відповідачем обов'язку щодо направлення позивачу відповіді на звернення.

При цьому, колегія суддів вказує, що відповідь надана в межах місячного строку відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян".

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що УПП у м. Харкові ДПП при наданні відповіді на звернення ОСОБА_1 діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про звернення громадян», з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, а відтак, відсутні підстави для визнання таких дій відповідача протиправними.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 по справі № 640/3781/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Л.В. Курило С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 20.08.2018.