Справа № 823/1932/18
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року справа № 823/1932/18

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гарань С.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.08.2018 просили зобов'язати відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Черкаській області подання про повернення сплаченого позивачами збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна, а саме: на користь ОСОБА_1 - 4 563,00грн. та на користь ОСОБА_2 - 1 521,00грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що 18.01.2017 між позивачами з однієї сторони та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з іншої сторони був укладений договір купівлі продажу квартири, який був посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 134. За умовами вказаного договору, позивачами у співвідношенні ? (ОСОБА_2.) та ? (ОСОБА_1.) була придбана квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При укладенні договору позивачі сплатили збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 6 084,00грн. (1 521,00грн. сплатив ОСОБА_2 та 4 563,00грн. ОСОБА_1.), при цьому придбання житла відбулося вперше, а тому позивачі, відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 сплатили такий збір безпідставно. Позивачі 05.04.2018 звернулись до відповідача з проханням повернути помилково сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, проте листом №12227/05-03 від 17.04.2018 отримали відмову у поверненні таких коштів, в зв'язку з тим, що неможливо встановити чи купувалось житло заявниками до 2013 року. Вважаючи таку відмову протиправною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, не існує єдиної бази, за допомогою якої можна визначити первинне придбання нерухомого майна особою, а також не існує органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно заповнюється за заявочним принципом та містить відомості лише про зареєстровані з 01.01.2013 права, суб'єктів та об'єкти нерухомого майна. Враховуючи факт неповних відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позитивно вирішити питання щодо повернення сплаченого збору на обов'язкове пенсійне страхування як особі, що придбала нерухоме майно вперше, відповідач не має можливості.

Оскільки учасниками процесу були заявлені клопотання про розгляд справи за їх відсутності, то 08.08.2018 суддя, з урахуванням ч.9 ст.205 КАС України дійшов висновку розглядати справу в порядку письмового провадження, з прийняттям рішення в межах строків розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 18.01.2017 між позивачами з однієї сторони та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з іншої сторони був укладений договір купівлі продажу квартири, який був посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 134. За умовами вказаного договору, позивачами у співвідношенні ? (ОСОБА_2.) та ? (ОСОБА_1.) була придбана квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності позивачі на вищевказану квартиру (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101) зареєстроване 18.01.2017 в Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2017, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 78346990.

Відповідно до п.4 договору купівлі-продажу квартири від 18.01.2017, її вартість встановлена в сумі 608 400,00 грн.

При укладенні договору позивачі сплатили збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 6 084,00грн. (1 521,00грн. сплатив ОСОБА_2 та 4 563,00грн. ОСОБА_1.), що підтверджується квитанціями від 18.01.2017 № 4383894 та № 4384418.

05.04.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до ГУ ПФУ в Черкаської області із листом про повернення їм сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 6 084,00грн., шляхом звернення з відповідним поданням передбаченим п.5 Порядку повернення коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 до Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області.

Відповідач листом № 12227/05-03 від 17.05.2018 відмовив у поверненні сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. В обґрунтування відмови вказав, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно заповнюється за заявочним принципом та містить відомості про зареєстровані з 01.01.2013 права, суб'єктів та об'єкти нерухомого майна. Враховуючи факт неповноти відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позитивне вирішення питання щодо повернення позивачу сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування як особі, яка придбаває житло вперше не має можливості. Також вказав, що особою, яка придбаває житло вперше, громадянин може бути визнаний в судовому порядку.

Не погоджуючись із відмовою у поверненні сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування позивачі звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначений Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР).

Відповідно до п.9 ст.1 Закону №400/97-ВР, платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 151 Порядку, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 153 Порядку визначено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Таким чином, відповідно до вказаних приписів, громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема квартиру, вперше не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1% від вартості нерухомого майна (квартири), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 121547761, сформованої 23.04.2018 відносно ОСОБА_1 та № 121570606, сформованої 23.04.2018 відносно ОСОБА_2 встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є лише відомості про реєстрацію права власності за позивачами квартири АДРЕСА_1, придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2017.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що інших житлових приміщень за позивачами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не зареєстровано, крім права власності на вищевказане нерухоме майно, при придбанні якого сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивачів про придбавання ними житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за позивачами будь-якого іншого нерухомого майна (квартири або житлового будинку) та свідчили б про відсутність у них права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачі дійсно вперше придбали житло та при укладенні договору купівлі-продажу помилково сплатили збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості.

Згідно з ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну від 03.09.2013 №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно з п.7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Отже, законодавством визначено порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів, який передбачає наявність подання відповідного органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з метою внесення його платником до органу Державної казначейської служби України, оскільки саме органи Пенсійного фонду України, які контролюють справляння надходжень бюджету по даному збору, мають у разі ініціативи платника сформувати та подати відповідне подання до органів державної казначейської служби.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна, позивачами сплачено помилково, за відсутності обов'язку здійснювати такий платіж, у зв'язку з чим кошти в сумі 6 084,00грн., сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню.

Твердження відповідача у своєму відзиві про те, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, що є наслідком відмови в поверненні таких коштів суд розцінює критично та зазначає, що за відсутності правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше, саме держава в особі Пенсійного фонду України, як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Так, держава запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 по справі № 813/2874/17.

Закріплений у ч.1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статями 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () вчинити дії щодо повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) коштів в сумі 4 563,00 (чотири тисячі п'ятсот шістдесят три) грн. та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) коштів в сумі 1 521,00 (одна тисяча п'ятсот двадцять одну) грн. сплачених в якості збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні житла вперше, шляхом сформування та внесення Управлінню Державної казначейської служби України у Черкаської області подання про повернення надміру (помилково) сплачених коштів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) 528 (п'ятсот двадцять вісім) грн. 60 коп. та на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп. сплаченого ними судового збору.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Гарань