Справа № 264/1753/18
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1753/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А.М., за участю секретаря Собакінських С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кривий Ріг капралу поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позов до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кривий Ріг капралу поліції ОСОБА_2, у якому вона заявляє вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 899752 від 01.04.2018 року, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., а також визнати протиправною та скасувати. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що зазначена постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення вона не вчиняла, скільки не виїжджала на перехрестя при увімкненому забороненому (жовтому) сигналі світлофору та предявила поліс обовязкового страхування, який інспектор з невідомих причин не взяв до уваги.

У судове засідання ОСОБА_1А подала до суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності та письмові пояснення у яких підтримала позицію викладену у позовній заяви та просила позов задовольнити, а провадження по справі закрити.

Відповідач інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кривий Ріг капралу поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає що постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, долучити до матеріалів справи в якості доказів оптичний диск з відеозаписом, а також провести розгляд справи за його відсутності.

За даних обставин суд вважає, що розгляд справи слід провести у письмовому провадженні, відповідно до частини 9 ст. 205 КАС України.

Суд, оцінивши доводи учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзиву на позов та письмові пояснення, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 899752 від 01.04.2018 року, ОСОБА_1 01 квітня 2018 року о 16 год. 23 хв., в Центральному районі м. Маріуполя Донецької області по вул. Куінджи, біля буд. 51 керуючи автомобілем марки Hyundai i30, державний номерний знак НОМЕР_1, керуючи транспортним засобом, порушив вимогу регулювання дорожнього руху п. 8.7.3Ґ ПДР України «жовтий забороняючий рух та попереджуючий о майбутню зміну сигналу», а саме виїзд на перехрестя при увімкненому забороненому(жовтому) сигналі світлофору, а також п. 2.1Ґ ПДР України не надала за вимогою поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказаною постановою позивачка притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 та ч. 126 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Дослідивши всі надані докази в сукупності, суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення повністю не відображає опису обставин, встановлених при розгляді справи та сама по собі не підтверджує факту вчинення правопорушення, а лише вказує на нього.

Між тим, з переглянутого відеозапису, наданого відповідачем, неможливо підтвердити факт того що ОСОБА_1 порушила розділ 8,7,3 ПДР за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП, так як на зазначеному відеозаписі неможливо встановити факт правопорушення, а саме виїзд позивачки на перехрестя при увімкненому забороненому(жовтому) сигналі світлофору.

Таким чином відповідачем не надано доказів, які підтверджували б обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому суд дійшов до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також поліс (договір) обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З огляду на диспозицію вказаної статті, беручи до уваги що судом не встановлено факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підстав для її притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП у інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кривий Ріг капралу поліції ОСОБА_2 не було.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП не є правомірним, суд вважає, що вина позивачки не доведена, отже постанову серії АР № 899752 від 01 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244, 246, 286 КАС України, ст. 288 КУпАП, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кривий Ріг капралу поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 899752 від 01 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: А. М. Іванченко