Справа № 0340/1367/18
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року ЛуцькСправа № 0340/1367/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулася з позовом до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - до Володимир-Волинське ОУ ПФУ, відповідач) про визнання бездіяльності щодо нездійснення нарахування підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправною, зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії відповідно до вищезазначених норм законодавства в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.02.2018, з урахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з довідкою про реабілітацію від 04.06.1993 №13/46-М, позивач визнана реабілітованою на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17.04.1991 та відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» їй передбачена надбавка до пенсії в розмірі 25% від мінімальної пенсії за віком. Вважає, що відповідач повинен був обчислити до її пенсії надбавку як реабілітованому громадянину, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 30.07.2018 (а.с.28-30) позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 №654 передбачено, що громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячно грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 54,40 грн., а членам їх сімей, яких було примусово виселено - 43,52 грн. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині розмірів надбавок та підвищень з 01.01.2004 не діє, оскільки з 01.01.2004 вступив в дію Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Володимир-Волинському ОУПФУ та отримує пенсію за віком, що підтверджується посвідченням №112636 (а.с.10). Із розпорядження 112636 від 12.12.2008 вбачається, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії і вона отримує надбавку як член сім'ї реабілітованих в сумі 43,52 грн. з 01.12.2008 (а.с.32-33).

26.06.2018 ОСОБА_1 звернулася до Володимир-Волинського ОУПФУ із заявою про нарахування та виплату пенсії як члену сім'ї реабілітованих у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.16).

Листом від 06.07.2018 №117/Х-02 відповідач повідомив про те, що підвищення до пенсії як члену сім'ї реабілітованого позивачу встановлено відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 43,52 грн., передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 №654. Зазначена постанова є чинною, неконституційною не визнана, тому її норми підлягають до виконання (а.с.17).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17.04.1991 №962-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), реабілітованими особами слід вважати осіб, які з політичних мотивів були необґрунтовано засуджені судами або піддані репресіям позасудовими органами, в тому числі «двійками», «трійками», особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочини за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР «Про кримінальну відповідальність за державні злочини» від 25 грудня 1958 року, за винятком осіб, зазначених у статті 2 цього Закону.

Дія цієї статті поширюється на осіб, громадян України, які постійно проживали в Україні і яких з різних причин було переміщено за межі колишнього Радянського Союзу, необґрунтовано засуджено військовими трибуналами, Верховним Судом Союзу РСР чи піддано репресіям позасудовими органами.

Згідно з пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) призначені пенсії підвищуються громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до пункту 6 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з частиною четвертою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Отже, відповідно до чинного законодавства України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, згідно зі статтею 28 вказаного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16.07.2008 (далі - Постанова №654) установлено, що з 01.09.2008 громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,40 гривень, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, 43,52 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачу з 01.12.2008 встановлено надбавку до пенсії у розмірі, визначеною Постановою №654, а саме - 43,52 грн., тобто в меншому розмірі, ніж той, що гарантований пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Водночас відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Згідно із пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини та громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту.

Згідно із частиною третьою статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Виходячи із визначених загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані та членам їх сімей, підлягають застосуванню положення пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу, а не норми постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16.07.2008, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Отже, відповідач протиправно виплачує позивачу підвищення до пенсії в розмірі, визначеному Постановою №654, що звужує розмір сум, які підлягають виплаті членам сімей реабілітованих громадян та суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу.

Таким чином, дії відповідача щодо невиплати позивачу надбавки до пенсії як репресованій особі слід визнати протиправними.

З матеріалів справи вбачається і не спростовано сторонами, що відповідно до архівної довідки Управління внутрішніх справі виконавчого комітету Волинської обласної ради народних депутатів від 04.06.1993 №13/46-М, ОСОБА_1 (після одруження - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 10.11.1954 (а.с.31)) була виселена на спецпоселення з конфіскацією майна як член сім'ї учасника ОУН з 20.09.1944 року (а.с.15).

Таким чином, ОСОБА_1 є членом сім'ї реабілітованих, а відтак має право на підвищення до пенсії у розмірі - 25% мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим суд зазначає, що виходячи із самого визначення поняття «пенсія», щомісячні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання виплати (чи її перерахунок).

Кінцевий термін або строк, на який призначається такий вид забезпечення як пенсія не може встановлюватись, бо це суперечить самому визначенню та суті таким виплатам.

Відтак, підвищення до пенсії позивачу як члену сім'ї реабілітованого громадянина, що нерозривно пов'язане з виплатою пенсії, не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання такого підвищення, яке повинне виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати підвищення до пенсії.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу надбавка як члену сім'ї реабілітованих повинна виплачуватись у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, тому позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом прийняття судом рішення про: визнання протиправними дій Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо не нарахування та не виплати позивачу підвищення до пенсії, визначеного пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; про зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01.02.2018, з урахуванням виплачених сум.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо не виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії, визначеного пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01 лютого 2018 року, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій