Справа № 826/15449/16
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Коротких А.Ю.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк» ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича (далі - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2) про визнання протиправними дій відповідача 1 щодо прийняття рішення про нікчемність правочину за операцією з розміщення 15 червня 2016 року позивачем коштів в сумі 200 000 грн. на картковому /поточному рахунку № НОМЕР_1 з призначенням платежу «Дохід підприємця за червень 2016 року, без ПДВ»; зобов'язання відповідача 1 подати до відповідача 2 додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника банку, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Комерційний банк «Євробанк» за рахунок Фонду; зобов'язання відповідача 2 здійснити виплату позивачу гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду у розмірі 200 000 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача 1 щодо прийняття рішення про нікчемність правочину за операцією з розміщення 15 червня 2016 року позивачем коштів в сумі 200000,00 грн. на картковому/поточному рахунку НОМЕР_1 з призначенням платежу «Дохід підприємця за червень 2016 року., без ПДВ». Зобов'язано відповідача 1 подати відповідачу 2 додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника банку, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Євробанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року та ухвалити нову про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що починаючи з 15 червня 2016 року правочини неплатоспроможного банку є нікчемними.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 15 червня 2016 року між позивачем та ПАТ КБ «Євробанк» укладено договір №2620.1.35452.0001/ЄВРО КБ про відкриття банківського рахунку та його розрахункове обслуговування.

У п. 1.2 даного договору було зазначено, що Банк відкрив Клієнту картковий рахунок у гривні № НОМЕР_1.

Матеріали справи містять виписку по рахунку клієнта за період з 01 червня 2016 року по 16 вересня 2016 року з якої убачається, що на рахунок позивача по договору №2620.1.35452.0001/ЄВРО КБ 15 червня 2016 року ФОП ОСОБА_3 було перераховано дохід підприємця за червень 2016 року без ПДВ, що підтверджується відповідними банківськими виписками.

Рішенням Правління Національного банку України № 73-рш від 17 червня 2016 «Про віднесення ПАТ «КБ «Євробанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Євробанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1183 від 07 липня 2016 року продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» з 17 липня 2016 року по 16 серпня 2016 року включно і повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк».

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення № 1523 від 16 серпня 2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Євробанк» повноваження ліквідатора банку було делеговано Кононцю Вадиму Валерійовичу на період з 17 серпня 2016 року по 16 серпня 2018 року включно.

З 19 серпня 2016 року по 30 вересня 2016 року розпочато процедуру виплати вкладникам гарантованих сум відшкодувань банком - агентом АТ «Таскомбанк».

Позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Євробанк» із заявою від 29 серпня 2016 року, в якій просив повернути йому грошові кошти з його рахунку в ПАТ КБ «Євробанк» у розмірі 200000,00 грн.

Відповідач 1 своїм листом № 01-14.4/7408 від 22 грудня 2016 року повідомив позивача про те, що правочин за операцією з розміщення 15 червня 2016 року позивачем грошових коштів у розмірі 200000,00 грн. на картковому/поточному рахунку НОМЕР_1 з призначенням платежу «Дохід підприємця за червень 2016 року без ПДВ» містить ознаки нікчемності правочинів, визначені пунктами 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI, оскільки укладення зазначеного правочину було здійснено з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур банку.

Не погоджуючись з такими діями відповідача 1, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 4452-VI), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 року (далі - Положення № 14).

Відповідно до частини 1, 2 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частинами 2, 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Так, Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено підстави, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Так, Наказом уповноваженої особи Фонду № 26 від 21 червня 2016 року «Про організаційні заходи щодо перевірки договорів», у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду у разі їх виявлення», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду № 826 від 26.05.2016 року була здійснена перевірка окремих правочинів.

Відповідно до Витягу з Акту перевірки № 22 комісії з перевірки правочинів (інших договорів), укладених ПАТ КБ «Євробанк» встановлено, що правочин з переказу коштів в сумі 200000,00 грн., який був здійснений 15 червня 2016 року на рахунок позивача № НОМЕР_1, є нікчемним.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що виконуючи операції з перерахунку коштів, щодо яких не існувало ніяких обмежень, банк по суті здійснював діяльність з розрахунково-касового обслуговування поточного рахунка клієнта і не брав на себе зобов'язань, які могли б спричинити його неплатоспроможність або унеможливити виконання грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково.

Операція щодо зарахування коштів на рахунок є виконанням правочину, яким є договір банківського рахунка. Такий договір, укладений позивачем з банком, нікчемним не визнавався, станом на дату зарахування коштів був чинним.

Посилання відповідача на те, що зарахування коштів, мало наслідком збільшення витрат Фонду, пов'язаних з виведенням банку з ринку, та було проведено з порушенням законодавства не підтверджене доказами, оскільки внесення коштів на свій поточний рахунок проведено з повним дотриманням актів, які регулюють порядок здійснення розрахунково-касового обслуговування. Доказів зворотного відповідачем не надано.

Крім вказаного, колегія суддів звертає увагу на те, що ст. 75 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено обов'язок Національного банку України прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних відповідно критеріїв, визначених в ньому.

Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Національний банк України має право заборонити проблемному банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Основним підзаконним нормативним актом, що регулює діяльність банків у випадку визнання їх проблемними є Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 серпня 2012 року № 346 (далі - Положення №346).

Згідно з п.п.5.2., 5.3. Положення №346 Національний банк України для здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Рішення про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку, строк дії особливого режиму контролю за діяльністю банку та повноважень куратора банку, повноваження куратора банку, відміну/дострокову відміну запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку приймає Правління Національного банку України.

Отже, чинним законодавством України не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати зараховувати на рахунки кошти.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не наведено, а судом не встановлено, підстав для визнання нікчемним договору про відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки, укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «Євробанк».

В силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено існування підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 ЦК України для віднесення правочину до нікчемних.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в уповноваженої особи були відсутні підстави для визнання правочинів між позивачем та банком нікчемними та приходить до висновку, що дії уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду, є протиправними, а тому відповідач 1 зобов'язаний надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

В частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відшкодування коштів, які перебувають на рахунку ОСОБА_3, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач 1 додаткової інформації відповідачу 2 не направляв, а відтак така вимога є передчасною, тобто відповідачем 2 жодних прав, обов'язків та інтересів позивача в даному випадку порушено не було.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк» не підлягає задоволенню, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк» ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

А.Ю. Коротких