Справа № 820/1967/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 серпня 2018 р. № 820/1967/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д.,

при секретарі судового засідання - Єрьомкіній К.І.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Синюшко С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №48 від 15.01.2018 року в частині притягнення старшого сержанта поліції ОСОБА_3 поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції в аеропорту Харків Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільненні зі служби в поліції.

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національноі поліції в Харківській області № 41 о/с від 20.02.2018 року в частині звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції.

- поновити ОСОБА_3 на посаді поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції в аеропорту Харків Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 20.02.2018 року.

- зобов'язати Головне управління Національної поліції і в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 20.02.2018 року по день ухвалення рішення судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем з порушенням норм чинного законодавства винесено наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, а також оптичних диск з відеозаписом з відеореєстраторів патрульних поліцейських, якими було зупинено транспортний засіб позивача. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачем грубо порушено вимоги службової дисципліни, а застосоване відповідно до спірного наказу дисциплінарне стягнення пропорційне вчиненому порушенню, а Наказ є законним та обґрунтованим.

В судове засідання, призначене на 25.06.2018 року для допиту за клопотанням відповідача було викликано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Проте в судове засідання, призначене на 25.06.2018 року свідки не з'явилися. В судовому засіданні 25.06.2018 року було оголошено перерву для повторного виклику свідків на допиті яких наполягав відповідач.

В судове засідання, призначене на 09.08.2018 року свідки знов не прибули. Відповідач в судовому засіданні 09.08.2018 року відмовився від допиту свідків, відмова прийнята судом.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах внутрішніх справ з 23.03.2012 року по 06.11.2015 року, в Національній поліції України з 07.11.2015 року по 20.02.2018 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №48 від 15.01.2018 року старшого сержанта поліції ОСОБА_3 поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції в аеропорту Харків Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У вказаному наказі міститься інформація про те, що 07.12.2017 року о 05:40 год. за адресою: Мереф'янське шосе, 4, м. Харків, працівниками УПП у м. Харкові був зупинений автомобіль ВАЗ 21124, державний номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого знаходився поліцейський сектору патрульної поліції відділення поліції в аеропорту Харків Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп'яніння. За фактами виявлених адміністративних правопорушень працівниками УПП у м. Харкові відносно ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, в наказі також зазначено, що проведеним службовим розслідуванням установлено, що 07.12.2017 року старший сержант поліції ОСОБА_3 керував транспортним засобом за відсутності страхового полісу про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поводив себе явно неетично, перебуваючи поза службою та мотивуючи службою в поліції, вимагав у працівників УПП у м. Харкові відпустити його з місця події, тим самим завдав суттєвої шкоди авторитету Національної поліції на етапі її становлення.

На підставі вищевикладених обставин наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 41 о/с від 20.02.2018 року ОСОБА_3 був звільнений зі служби, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

За приписами ст. 19 вищезазначеного Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (пункт 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»).

Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV (далі Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно- правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування (частина перша статті 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання позивача на той факт, що на момент прийняття оскаржуваних наказів, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення визначеного ст. 130 КУпАП встановлена та доведена не була, шо в свою чергу свідчить про передчасність та безпідставність висновків відповідача стосовно порушення ОСОБА_3 службової дисципліни, критично оцінюється судом з огляду на наступне.

В судовому засіданні 25.06.2018 року представником позивача було подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії Постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.03.2018 року у справі № 646/337/18 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Судом в задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено з огляду на те, що зазначений доказ було подано після закриття підготовчого провадження без обґрунтування причин неможливості його подання у підготовчому засіданні. Крім того, копію зазначеного судового рішення вже було долучено до матеріалів справи відповідачем, а отже повторне долучення зазначеного доказу не було доцільним.

З матеріалів справи судом встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП було закрито з підстав закінчення строків, та в зазначеному рішенні не оцінювалася наявність вини в діях позивача та ознак адміністративного правопорушення, а отже зазначене рішення не має доказового значення для встановлення правомірності наказу.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного Наказу від 15.01.2018 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни в частині керування транспортним засобом за відсутності страхового полісу про укладення договору обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також вимог Правил етичної поведінки поліцейських, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 р. у частині дотримання норм професійної етики за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час.

Як вбачається з положень наказу, наказ не містить посилання на адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Посилання позивача на той факт що під порушенням професійної етики в наказі мається на увазі наявність ознак алкогольного сп'яніння, виявлених посадовими особами органу патрульної поліції не знаходить підтвердження в матеріалах справи.

Суд зазначає, що вказаний факт розглядався підчас проведення службового розслідування, але не був покладений в основу наказу.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП було складено за ч. 1 ст. 130, диспозиція якої передбачає декілька альтернативних діянь, які самостійно утворюють склад правопорушення, передбаченого зазначеною нормою. Так відносно позивача протокол було складено за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, посилання позивача на неправомірність наказу з тих підстав, що а ні підчас провадження за адміністративним правопорушенням, ані підчас службового розслідування не доведено наявність в нього алкогольного сп'яніння спростовується матеріалами та обставинами справи.

Відповідачем разом з відзивом на позовну заяву додано оптичний диск з відеозаписами з відеореєстраторів патрульних поліцейських.

Так, в судовому засіданні було досліджено відеозаписи з відеореєстраторів патрульних поліцейських, здійснені підчас зупинки транспортного засобу позивача.

Проти дослідження вказаного доказу, як і проти його належності та допустимості сторони не заперечували.

Підчас огляду відео в судовому засіданні представник позивача не заперечувала щодо того, що на зазначеному відео відображені події за участю саме позивача.

З вказаного відео підчас дослідження його в судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно без будь-якого тиску з боку наряду патрульної

Поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пропозицію щодо проходження такого огляду було зроблено представником патрульної поліції ввічливо, відповідно до закону та норм Правил етичної поведінки поліцейських. Факту скоєння правопорушення визначеного ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП позивач ані на відео ані представник позивача в с удовому засіданні не заперечували, постанову про накладення адміністративного стягнення за вказане правопорушення не оскаржував. Копію вказаної постанови долучено судом до матеріалів справи.

Крім того, з вказаного відеозапису судом встановлено, що позивач підчас спілкування з працівниками патрульної поліції поводився зухвало, використовуючи ненормативну лексику схиляв працівників патрульної поліції до звільнення його від відповідальності посилаючись на той факт, що він також є працівником поліції, а отже він «свій», тобто намагався уникнути відповідальності через використання наданих позивачу службових повноважень та пов'язаних з ним можливостей шляхом вмовляння поліцейських мотивуючи службою в поліції та погрожуванням щодо неправомірного на думку позивача притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 р. (далі по тексту Правила) ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно положень ч. 3 ст. 4 зазначених Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Норми професійної етики встановлені ст. 2 «Основні вимоги до поведінки поліцейського» відповідно до яких під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики. Зазначеною нормою поліцейському зокрема заборонено також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях.

Посилання позивача на недоведеність стану алкогольного сп'яніння судом відхиляються як такі, що не можуть свідчити на користь позивача, оскільки це не спростовує факт поведінки позивача, яка не сприяла відкритому та прозорому з'ясуванню обставин - як то відмова пройти медичне обстеження; непередбачуваність дій позивача за кермом, що також підтверджується відеозаписом, дослідженим у судовому засіданні.

Щодо співмірності дисциплінарного стягнення вчиненому дисциплінарному проступку, суд зазначає наступне. В матеріалах справи наявні службові телеграми, зокрема телеграма від 14.11.2017 року № 6814/119/01/12-2017 щодо вжиття комплексу заходів, спрямованих на дотримання працівниками поліції вимог транспортної безпеки, та повідомленні їх про дисциплінарну відповідальність працівників поліції, яки допустять факти керування транспортними засобами у стані сп'яніння у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Позивач був ознайомлений із вказаною телеграмою під підпис, про що свідчить відомість про ознайомлення зі змістом службової телеграми.

В матеріалах справи також наявна копія службової телеграми від 19.04.2017 року № 2386/119/01/12-2017, відповідно до якої внаслідок недисциплінованості працівників поліції та неналежної організації роботи на місцях з профілактики порушень транспортної дисципліни, ігнорування працівниками поліції Правил дорожнього руху, які дуже часто призводять до скоєння дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками, які набувають значного суспільного резонансу та негативно впливають на формування позитивного іміджу Національної поліції, начальникам органів підрозділів ГУНП в Харківській області доручено перевірити законність підстав користування підлеглими працівниками транспортними засобами, наявність у особового складу посвідчень водія відповідної категорії, реєстраційних та інших документів, до працівників поліції, які керують автомототранспортом без відповідних документів, нерозмитненими, незареєстрованими і непридатними до експлуатації транспортними засобами, уживати суворих заходів дисциплінарного впливу, а працівників, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, безальтернативно звільняти за служби в поліції.

Із змістом зазначеної телеграми позивача ознайомлено під підпис 28.04.2017 року.

Вказані службові документи ґрунтуються на нормах чинного законодавства, Правилах етичної поведінки поліцейських та є обов'язковими для виконання особовим складом підрозділів Національної поліції України.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в національній поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пункт 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня пов5едінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Суд зазначає, що в судовому засіданні підчас дослідження доказів, зокрема відеозапису з відеореєстратору патрульних поліцейських не вбачається обставин, які б змусили позивача до зухвалої поведінки із використанням ненормативної лексики, яка відповідно до Правил етичної поведінки поліцейського в будь-якому випадку та за будь-яких обставин вважається неприйнятною та недопустимою.

Відтак, суд, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, з урахуванням принципу пропорційності, вважає призначене дисциплінарне стягнення пропорційним вчиненому дисциплінарному проступку з огляду на те, що підчас судового розгляду обставини, викладені зокрема в матеріалах службового розслідування та наказі від 15.01.2018 року щодо порушення позивачем службової дисципліни, вимог ст. 1,7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а також вимог Правил етичної поведінки поліцейських, знайшли своє підтвердження.

Наявність зазначених обставин підтверджено доказами наданими відповідачем до матеріалів справи та не спростовано позивачем підчас судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.. 78 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень З боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що підчас судового розгляду відповідач довів правомірність свого рішення, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241- 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про поновлення на посаді - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 20.08.2018 року.

Суддя Кухар М.Д.