Справа № 641/3283/18
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 р. м. ХарківСправа № 641/3283/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Сіренко О.І.

суддів: Жигилія С.П. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 (головуючий суддя Чайка І.В., м.Харків, повний текст складено 23.07.18 р.) по справі № 641/3283/18 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 ЧПП в місті Бориспіль ДПП капрала поліції - Малюченко Дмитра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за постановою серії БР № 226482 від 13.05.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 226482 від 13.05.2018 року прийняту поліцейським роти № 1 ЧПП в місті Бориспіль ДПП капралом поліції - Малюченко Дмитром Олександровичем щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 51,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 13.05.2018 року, відповідачем по справі була винесена постанова серії БР № 226482, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України за ч. 5 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн. Позивач не згоден з винесеною постановою, просить суд її скасувати оскільки вважає, що постанова про адміністративне правопорушення необґрунтована, не відповідає дійсним обставинам справи та нормам КУпАП та вказує про те, що ним вказаного правопорушення не було здійснено, оскільки посилання відповідача стосовно того, що позивач не був пристебнутий паском безпеки, не відповідають дійсності. Всі пояснення позивача та обґрунтування своїх правомірних дій стосовно того, що інспектор УПП міг не побачити на фоні його чорної кофти пристебнутий на позивачеві пасок безпеки, відповідачем безпідставно не були взяті до уваги. Також позивач вказує, що відповідачем не були опитані свідки , які знаходились у нього в автомобілі та могли підтвердити , що позивачем не були порушені ПДР, які йому інкриміновано.

17 липня 2018 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова адміністративний позов ОСОБА_1 залишений без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове - про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції безпідставно виходив з того, що відповідачем було доведено порушення позивачем правил дорожнього руху.

В судове засідання представник відповідача не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання, призначеного на 20.08.2018 року, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови серії БР № 226482 від 13.05.2018 року ОСОБА_1 13.05.2018 року о 17 годині 26 хвилин, керуючи транспортним засобом -Mitsubichi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , в Київській області Бориспільського району 76 км. автодороги Київ-Харків, не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п.2.3 в ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, у зв»язку з чим прийнято рішення про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом, в якому в обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідачем протиправно, необґрунтовано та безпідставно, порушуючи його права та охоронювані законом інтереси, за відсутності жодних доказів провини, було складено вищезазначену постанову Серії БР № 226482 від 13.05.2018 .

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що є доведеним факт вчинення позивачем порушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, а тому оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії БР № 226482 від 13.05.2018 року прийнята відповідачем правомірно. Постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.5 ст. 121 КУпАП. Таким чином, приймаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення БР № 226482 від 13.05.2018 року , відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення Серії БР № 226482 від 13.05.2018 року відповідачем встановлено, що позивач ОСОБА_1 13.05.2018 року о 17 годині 26 хвилин, керуючи транспортним засобом -Mitsubichi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , в Київській області Бориспільського району 76 км. автодороги Київ-Харків, не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив п.2.3 в ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, у звязку з чим прийнято рішення про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КпАП України про адміністративні правопорушення, настає в разі порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов»язаний: в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки ( підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Крім того, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Проте, про факт фіксування події правопорушення , відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП повинно бути зазначено в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови , данні про застосування відповідачем фото або відеотехніки не відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що відповідач, як суб»єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений законом є помилковим.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення Серії БР № 226482 від 13.05.2018 за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КпАП України, прийнята з порушеннями вимог КпАП України, є безпідставною та необґрунтованою, тому підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, п. 2 ч.1 ст. 315, п.4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 (головуючий суддя Чайка І.В., м.Харків, повний текст складено 23.07.18 р.) по справі № 641/3283/18- скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 226482 від 13.05.2018 року прийняту поліцейським роти № 1 ЧПП в місті Бориспіль ДПП капралом поліції - Малюченко Дмитром Олександровичем щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 51,00 грн. Провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Л.В. Курило