Справа № 501/2276/18
Суддя: Петрюченко М. І.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.08.2018
Справа № 501/2276/18
У Х В А Л А

20 серпня 2018 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 160-161, 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) по справі:

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, місцезнаходження: вул.Канатна, 83, м.Одеса, індекс 65107

до

відповідача: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, місцезнаходження: пл..ОСОБА_1, буд.1, м.Одеса, індекс 65104

предмет та підстави позову: про визнання протиправною та скасування постанови -

ВСТАНОВИВ:

1. 15 серпня 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській областізвернулося до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській областіпро визнання протиправною та скасування постанови.

2. В позові позивач просить звільнити його від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відсутні кошти для сплати судового збору.

3. Так, відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

4. Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" пільги щодо сплати судового збору органам Пенсійного фонду України не передбачені.

5. Відсутність коштів у державного органу не є достатньою підставою для звільнення його від виконання обов'язку, щодо сплати судового збору. Крім того, звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

6. Як зазначено в Постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2016 року з посиланням на Постанову пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (вказана позиція підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 25 вересня 2015 року).

7. Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

8. Тоді як, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб'єктів звернення за судовим захистом.

9. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

10. Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

11. Враховуючи викладене, обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є такими, що не залежать від волі особи, та дають право на відстрочення сплати судового збору.

12. Згідно з п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень встановлюється ставка судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 762,00 грн.

13. З урахуванням наявних у матеріалах справи документів, суддя доходить до висновку про відсутність підстав для прийняття рішення про звільнення від сплати судового збору.

14. Згідно зі ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст.ст.133, 143, 169, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській областіпро звільнення від сплати судового збору.

2. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без руху.

3. Повідомити позивача про необхідність протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути, визначенні даним судовим рішенням недоліки, та роз'яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

4. Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині відмови у звільненні від сплати судового збору в строки передбачені ст.ст.295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області ОСОБА_2