Справа № 812/1212/18
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2018 року справа № 812/1212/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року в справі № 812/1212/18 (головуючий І інстанції Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, пенсійний орган, Старобільське ОУПФУ) щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2017, з урахуванням проведених виплат, на підставі п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в розумінні ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» військовозобов`язані, призвані на військові збори належать до військовослужбовців-учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 регламентовано, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Між сторонами відсутній спір щодо участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отриманої внаслідок цього інвалідності. Позивач отримує відповідну пенсію, тому, на його думку, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність підстав для проведення йому перерахунку та виплати пенсії по інвалідності в належному розмірі.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 у вересні 1988 року був призваний на спеціальні військові збори Старобільським військовим комісаріатом до військової частини № НОМЕР_1 Київського військового округу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації для виконання особливо важливого урядового завдання. Згідно з довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 01.10.2001 № 51/1/8822 в період з 09.09.1988 (наказ № 253 від 09.09.1988) по 14.12.1988 (наказ № 349 від 14.12.1988) позивач у складі частини брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно з довідкою Старобільсько-Новопсковського об`єднаного районного військового комісаріату № 1013 від 13.12.2004, виданою на підставі військового квитка серії НОМЕР_2 , позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії в зоні Чорнобильської АЕС.

ОСОБА_1 з 06.11.2007 встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності хвороба, пов`язана з виконанням обов`язку військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Він отримує пенсію по інвалідності.

Позивач 20.03.2018 звернувся до Старобільського ОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив провести перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Листом № 4940/ч-06 від 30.03.2018 відповідач відмовив у перерахунку пенсії та зазначив, що в період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач був призваний на спеціальні збори, тоді як дійсну строкову службу він проходив у період з травня 1977 року по квітень 1979 року, а тому підстави для перерахунку пенсії згідно з положеннями ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні.

Вважаючи, що такі дії пенсійного органу порушують його право на отримання пенсії в належному розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Згідно з ч. 3 ст. 59 Закон № 796-XII особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому, до 01.10.2017 ця норма була викладена в редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.»

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Отже, як до 01.10.2017, так і після право на обчислення пенсії по інвалідності з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати в контексті спірних правовідносин мали лише особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Лише сукупна відповідність ОСОБА_1 цим критеріям може бути підставою для обчислення його пенсії по інвалідності у відповідному розмірі.

Як вже було зазначено між сторонами відсутній спір з приводу того, що:

- позивач у період з 09.09.1988 по 14.12.1988 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- позивач отримує пенсію по інвалідності;

- причинно-наслідковий зв`язок між отриманою позивачем інвалідністю та участю у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Разом з тим матеріалами справи підтверджено, що строкову військову службу ОСОБА_1 проходив у період з 03.05.1977 по 19.04.1979. А участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брав як військовозобов`язаний, призваний на військові збори.

За таких обставин, суд погоджує викладений в оскаржуваному рішенні висновок, що в ОСОБА_1 відсутнє право на отримання пенсії, розмір якої визначається на підставі п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відмова Старобільського ОУПФУ є правомірною, підстави для задоволення позову відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 291, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року в справі № 812/1212/18 за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року в справі № 812/1212/18 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук