Справа № 727/8167/18
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8167/18
Провадження № 2-а/727/174/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що 29.07.2018 року поліцейським роти №2 УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 080866 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач вказує, що 29.07.2018 року він припаркувався під кутом до краю проїзної частини на вул. Головній 159 в м. Чернівці, що не перешкоджало руху ні іншим транспортним засобам, ні пішоходам. Також позивач посилається на п.15.5 ПДР України, де зазначено, що ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів.

Позивач вважає, що вказана вище постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Позивач стверджує, що він не здійснював жодних дій, які б порушували правила дорожнього руху та не паркував автомобіль на пішохідному переході як зазначено в постанові. Звертає увагу суду на те, що відсутні будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення та до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не прилучено жодних доказів вчинення ним правопорушення. Зокрема, при винесенні постанови посадова особа УПП порушила вимоги статті 280 КУпАП, яка передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивач стверджує, що це все не було зясовано.

Позивач вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена посадовою особою незаконно, упереджено з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, винесена інспектором поліції за неіснуюче правопорушення, якого він не скоював.

На основі викладеного, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ВР № 080866 від 29.07.2018 року, винесену поліцейським роти №2 УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1.

Позивач в судове засідання не зявився, однак від його представника надійшла заява згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивача, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак від його представника надійшла заява згідно якої просить справу розглянути у його відсутність, вимоги позову не визнав та надав відзив на позовну заяву, просив суд відмовити в скасуванні постанови. Вказує, що поліцейська представилась позивачу та встановивши факт вчинення останнім правопорушення винесла постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому, під час розгляду справи, ОСОБА_1 були розяснені його права, розгляд справи проводився належним чином та підстави для скасування постанови відсутні.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ВР №080866 від 29.07.2018 року, винесеної поліцейським роти №2 УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2, ОСОБА_1В визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.10). З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, 29 липня 2018 року приблизно в 14:00 керуючи транспортним засобом марки «Hyndai Tucson IX 35», номерний знак НОМЕР_1 в м.Чернівці на вул.Головній 159. припаркувався на пішохідному пішоході чим порушив п.15.9 «Г» та п.8.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП України, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.4 Правил дорожнього руху України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Пунктом 15.9 «Г» Правил дорожнього руху України передбачено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В позовній заяві позивач вказує, що припаркував транспортний засіб під кутом до проїжджої частини.

При цьому, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано жодних доказів на підтвердження власної позиції. В тому числі, суду не було надано відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, не надано суду жодних інших доказів на підтвердження обставин, вказаних у постанові. Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб'єкта владних повноважень рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування та визнання дій відповідача протиправними.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням Конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов'язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР №080866 від 29.07.2018 року, винесену поліцейським роти №2 УПП в Чернівецькій області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: