Справа № 679/984/18
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/107/2018
Справа № 679/984/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Василюк Л.С.,

номер справи 679/984/18,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2 управління Національної поліції в Хмельницькій області в особі Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив та в судовому засіданні пояснив, що 31 травня 2018 року в м. Нетішин на вул. Енергетиків його зупинив інспектор поліції ОСОБА_3 за те, що він, керуючи автомобілем, здійснив обгін транспортного засобу, виїхавши на зустрічну смугу та порушив вимогу дорожньої розмітки «суцільна лінія». Пояснення позивача, про те, що він не вчиняв даного правопорушення працівником поліції не було взято до уваги. Крім того, останній зазначив, що на місці зупинки йому права не розяснені, винесена відповідачем постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та не оголошена йому, як того вимагає ст. 285 КУпАП.

09 липня 2018 року ОСОБА_1 дізнався, що у Нетішинське МВ ДВС ГТУ юстиції від відповідача надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, не ознайомившись з такою він мав намір її оскаржити, проте не оскаржив, а сплатив штраф, оскільки помилково вважав, що при зверненні до суду з позовом про оскарження постанови він повинен сплатити судовий збір значно більший, як штраф.

25 липня 2018 року позивач отримав від ДВС лист та постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 липня 2018 року, з якої вбачалось, що на підставі оскаржуваної постанови з нього підлягає стягненню 850 гривень. Пізніше він дізнався, що при зверненні до суду не потрібно сплачувати судовий збір, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Крім того, в обґрунтування позову послався на те, що жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення поліцейським надано не було. Вважає, що при притягненні його до адміністративної відповідальності не доведено його винуватість у інкримінованому адміністративному правопорушенні, шляхом подання доказів, на підставі яких можна було б встановити наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Також зазначив, що не вчиняв адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, в зв'язку з відсутністю будь-яких доказів щодо здійснення адміністративного правопорушення, пов'язаного з порушенням правила обгону і недоведеністю обставин такого правопорушення, позивач вважає постанову в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №087855 від 31 травня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. безпідставною та просить її скасувати. Також вважає, що такими діями відповідач завдав йому шкоди у вигляді збитків на суму 425 грн. безпідставно сплаченого ним штрафу, які просив стягнути.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визнано поважними причинами пропуску ОСОБА_1 звернення до суду та поновлено його.

Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не зявився, у зазначений судом строк не надіслав відзив на позовну заяву і відповідні докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми права, вважає, що позов належить частково задовольнити зважаючи на таке.

В судовому засіданні встановлено, що оскаржуваною постановою в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №087855 від 31 травня 2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.ст. 77, 205 КАС України.

Виходячи з вимог статті 77 КАС України, відповідач повинен був довести, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, проте будь-яких доказів цього не надав. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем не зясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача і, які б доводили достовірність порушенням позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наведеного вбачається, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірність свого рішення, не забезпечив доказування, як того вимагає ст.77 КАС України, що дає підстави суду зробити висновок про недоведеність вини позивача в порушенні Правил дорожнього руху України.

Тому враховуючи положення ст.62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що позивач не може нести відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням зясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не надав суду будь-яких доказів вчинення позивачем правопорушення, та пояснень з приводу підстав та мотивів притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб'єкт владних повноважень посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, а доказів вини позивача у правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем не надано, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Крім того, однією з підстав скасування оскаржуваної постанови є не зазначення пункту Правил дорожнього руху України, який порушив позивач, оскільки диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП містить положення про порушення правил обгону, проте, дане положення є загальним, тому потребує відсилки на пункт Правил дорожнього руху України, що конкретизує дане положення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначені положенні норми закону та обставини, які були встановлені в ході розгляду справи, суд приходить висновку про необхідність закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Водночас, в частині вимог позивача про визнання протиправною оскаржуваної постанови та в частині вимог про стягнення збитків в сумі 425 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, які не є адміністративними, на думку суду, слід відмовити, оскільки ч. 3 ст. 286 КАС України не передбачено такого права суду.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 78, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора СРПП №2 Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 серії НК №087855 від 31 травня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В позові про визнання протиправною постанови інспектора СРПП №2 Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 серії НК №087855 від 31 травня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та стягнення з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції збитків в сумі 425 гривень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: 30100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Відповідач ОСОБА_2 управління Національної поліції в Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції (місцезнаходження: 30100, Хмельницька, м. Нетішин, вул. Енергетиків, 4).

Повне судове рішення складено 16 серпня 2018 року.

Суддя Гавриленко О.М.