Справа № 766/4035/16-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 766/4035/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Ус О.В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.,

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 8 листопада 2016р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 2 роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Херсоні Краснова Андрія Олександровича, Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до інспектора патрульної поліції 2 роти батальйону УПП у м.Херсоні Краснова А.О., Управління патрульної поліції у м.Херсоні ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у травні 2016р. відносно нього інспектором патрульної поліції 2 роти батальйону УПП у м.Херсоні Красновим А.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. за порушення вимог п.15.9 ПДР України, а саме за здійснення зупинки транспортного засобу на пішохідному переході.

Позивач із вказаною постановою не погоджується, оскільки обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності, оскільки правил дорожнього руху він не порушував.

Вважаючи, що зазначена постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства, позивач просив позов задовольнити.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 8 листопада 2016р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову серії ПС3 №032842 від 11.05.2016р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що обставини вказані в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, не відповідають обставинам події.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11.05.2016р. відносно ОСОБА_2 інспектором патрульної поліції Красновим А.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП, а саме - за зупинку автомобіля на пішохідному переході, чим порушив п.15.9 ПДР, а саме 1,1м.

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, судова колегія виходить з наступного.

У відповідності до п.15.9 «г» ПДР (в редакції, що діяла на час скоєння адміністративного правопорушення), зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Приписами п.1.10 ПДР (в редакції, що діяла на час скоєння адміністративного правопорушення) встановлено, що пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2, звертаючись із даним адміністративним позовом, посилався на те, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він здійснював рух керуючи транспортним засобом здійснив зупинку для висадки пасажирів на ділянці автомобільної дороги, що не мала розмітки пішохідного переходу на відстані більше 10м від знаку 5.35.1 в спеціально конструктивно відведеному місці, після чого продовжив рух, але був вимушений зупинитися, оскільки йому перекрив рух працівник поліції.

Апеляційний суд зазначає, що Управлінням поліції не надано ні в суд першої інстанції, а ні до апеляційного суду доказів, які б спростували доводи позивача, в постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення відбулося о 13-10год., що суперечить доказам, оскільки з відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що о 12-43год. ОСОБА_2 вже було фактично пред'явлено обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП; з фото транспортного засобу ОСОБА_2 на аркуші справи 34 вбачається лише те, що 11.05.2016р. його транспортний засіб о 13-28год. знаходився близько до пішохідного переходу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у відповідності до п.1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що в даному випадку працівниками поліції не зафіксовано належними та допустимими доказами саме здійснення ОСОБА_2 зупинки транспортного засобу о 13-10год. 11.05.2016р. на пішохідному переході по вул.Суворова,10.

У відповідності до ч.3 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити відомості про дату, час і місце адміністративного правопорушення.

Як вбачається із постанови серії ПС3 №032842, правопорушення вчинене ОСОБА_2 о 13-10год., тоді як в суді першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що в цей час ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, оскільки не менш ніж як 25хв. вже відбувалися дії фактично пов'язані з розглядом справи про адміністративне правопорушення, тобто знаходження транспортного засобу біля пішохідного переходу в цей час було фактично вимушеним.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення без достатніх на то підстав, оскільки працівниками поліції не доведено обставини щодо часу події адміністративного правопорушення, місця події (відсутні докази фіксації правопорушення - не складена схема розташування транспортного засобу на проїзній частині в момент його зупинки, розташування дорожньої розмітки, знаків тощо). При цьому відеозапис з нагрудної камери не зафіксував сам момент зупинки та не містить доказів що в цей момент транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2, в момент його зупинки знаходився саме на пішохідному переході.

За правилами ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Приписами ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997р., набула чинності для України 11.09.1997р.) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ст.9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органів місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення(ч.1 ст.71 КАС України).

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Разом з цим, апеляційний суд погоджується із думкою суду першої інстанції, що позиція патрульної поліції у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами.

Таким чином, враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що при винесенні постанови серії ПСЗ №032842 від 11.05.2016р. по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП у відношенні ОСОБА_2, інспектор патрульної поліції 2 роти батальйону УПП у м.Херсоні Краснов А.О. не врахував його заперечень, не встановив обставин справи та порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що обставини викладені у постанові про адміністративне правопорушення не відповідають обставинам події і не підтверджують факт порушення позивачем правил дорожнього руху.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята з порушенням порядку, оскільки не доведена вина позивача.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 8 листопада 2016р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук