Справа № 813/1800/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/4714/18
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Гудима Л. Я., Хобор Р. Б.;

за участю секретаря судового засідання - Мацьків М. С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року у справі № 813/1800/18 (головуючий суддя - Сподарик Н. І., м. Львів) за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2018 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Копитко Ю.Ю. у виконавчому провадженні № 54687810 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу; скасування постанови головного державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 06.12.2017 року №54687810 про повернення виконавчого документа стягувачу.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що при прийнятті державним виконавцем оскаржуваного рішення не були прийняті до уваги відповідні положення Закону України «Про іпотеку», які передбачають, що звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців та не враховані письмові пояснення банку щодо належного виконання з його боку договірних зобов'язань перед боржником, а також те, що необхідність звернення стягнення на зазначене вище житло пов'язане з недобросовісними діями самого позичальника.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем - публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк", подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу підлягає скасуванню, оскільки при її прийнятті відповідач керувався фактично положеннями Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей", Закону України "Про охорону дитинства" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції №512/5 від 02 квітня 2012 року, які набули чинності вже після виникнення права іпотеки банку на нерухоме майно.

Представники позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримали та просять таку задовольнити.

Представник третьої особи, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить відмовити в задоволенні такої.

Інші особи, у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, пояснення представника третьої особи, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 15.08.2008 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Городоцького відділення №6324 та ОСОБА_1 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №1802, згідно п.1.1 якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 95000,00 грн., а останній зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 20% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Для забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору 15.08.2008 року між Банком та Майновим поручителем - ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір за реєстровим номером 923, згідно якого ОСОБА_1, для належного виконання зобов'язання по кредитному договору, передав в іпотеку нерухоме майно, що складається із житлового будинку, загальною площею 117,6 м.кв., житловою площею 77,1 м.кв., інфраструктури та земельної ділянки площею 506 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Також встановлено, що у зв'язку із невиконанням умов кредитного договору 26.01.2010 року приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Тимофеєвим О.В. вчинено виконавчий напис №34 про звернення стягнення на нерухоме майно, що складається із житлового будинку, загальною площею 117,6 м.кв., житловою площею 77,1 м.кв., інфраструктури та земельної ділянки площею 506 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1 За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезгаданого будинку пропонувалося задовольнити вимоги ВАТ "Державний ощадний банк України" в сумі 95000,00 грн.

12.09.2017 року головним державним виконавцем Городоцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54687810 щодо примусового виконання виконавчого напису №34, виданого 26.01.2010 року, де боржником є ОСОБА_1, а стягувачем - ПАТ "Ощадний банк" про звернення стягнення на нерухоме майно, що складається із житлового будинку, загальною пл.117,6 м.кв., житловою пл.77,1 м.кв., інфраструктури та земельної ділянки пл.506 м.кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на користь ВАТ "Держощадбанк".

Відповідно до ч.1 ст.3 цього Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з частиною 1 ст.41 наведеного вище Закону, реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

В силу ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим.

В ході примусового виконання виконавчого документа державним виконавцем 10.11.2017 року проведено опис майна боржника і винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

Згідно п.28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Відповідачем було отримано лист-відповідь Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, відповідно до якого в житловому будинку, на який проводиться стягнення проживають та зареєстровані неповнолітні особи - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись Інструкцією з організації примусового виконання рішень, державний виконавець просив Городоцьку районну державну адміністрацію Львівської області надати дозвіл на реалізацію будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено, що Городоцька районна державна адміністрація Львівської області надала державному виконавцю відповідь від 05.12.2017 року, в якій виклала свої заперечення щодо надання дозволу на реалізацію в примусовому порядку житлового будинку, право користування якою мають неповнолітні діти ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2). Комісія з питань захисту прав дитини Городоцької районної державної адміністрації 22.11.2017 року №09-20/9383 проінформувала Городоцький районний відділ державної виконавчої служби, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані неповнолітні діти.

У зв'язку із вищенаведеним 06.12.2017 року головним державним виконавцем Городоцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області було винесено постанову ВП №54687810 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Статтею 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей" передбачено, що Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до частини 4 статті 177 Сімейного кодексу України, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 був затверджений Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, пунктом 67 вказаного Порядку передбачено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м.м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті ради за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

Відповідно до статті 18 ЗаконуУкраїни "Про охорону дитинства" , держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Згідно ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст.37 цього Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії державного виконавця при прийнятті оскаржуваної постанови і сама ж постанова державного виконавця від 06.12.2017 року ВП №54687810 про повернення виконавчого документа стягувачу є законною та скасуванню не підлягає.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Львівського обласного управління АТ "Ощадбанк" - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року у справі № 813/1800/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Л. Я. Гудим
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 21 серпня 2018 року.