Справа № 813/749/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/749/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (далі ПАТ «Львівгаз», позивач) 20.02.2018 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс великих платників податків ДФС, відповідач) з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 № НОМЕР_1.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, навів доводи, викладені в заявах по суті спору (а.с. 5-8, 88-89). Позивач не погоджується з рішенням фіскального органу про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510 гривень. Стверджує, що пунктом 44.6 статті 44 ПК України не передбачено жодних обов'язків для ПАТ «Львівгаз» щодо надання документів, оскільки норми цієї статті передбачають лише наслідки певних дій для платників податків та не передбачають права органів ДФС застосувати штрафні санкції у сумі 510 грн. Позивач стверджує, що на усі вимоги Офісу великих платників податків ДФС про надання документів ПАТ «Львівгаз» було надано обґрунтовані листи відповіді. Тому позивач просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення, згідно цих доводів.
Відповідач позов не визнає. Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 68-70) та додаткових поясненнях на позовну заяву (а.с. 100-103). Представник відповідача вважає, що відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 № НОМЕР_1, оскільки в порушення вимог п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України позивач не надав до перевірки усіх первинних документів на обовязковий запит контролюючого органу; відповідальність за це правопорушення передбачено п. 121.1 статті 121 ПУ України.
Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, та встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:
ПАТ «Львівгаз» зареєстроване як юридична особа 27.10.1994 року з присвоєнням ідентифікаційного коду 03349039. Підприємство взяте на облік як платник податків 08.05.1997 та є платником в т.ч. екологічного податку.
Офіс великих платників податків ДФС з 29.09.2017 по 20.10.2017 провів документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Львівгаз» з питань нарахування та сплати екологічного податку за період з 2016 рік та І півріччя 2017 року.
- договори на придбання та транспортування природнього газу між ПАТ «Львівгаз» та ТзОВ РГК «Трейдінг»;
- акти прийому-передачі, природнього газу, укладені між ПАТ «Львівгаз» та ТзОВ РГК «Трейдінг» та розрахунки щодо придбання та транспортування природнього газу, в тому числі для ВТВ;
- нормативно-затверджені питомі та виробничо-технологічні витрати;
- паспорти фізико-хімічного складу природнього газу придбаного ТзОВ РГК «Трейдінг»;
- акти прийому - передачі використання природнього газу для виробничо-технологічних витрат та передачі на УЕД;
- декларації, розрахунки, карточки нарахування та сплати по екологічному податку по кожному стаціонарному обєкту за вказаний період перевірки;
- форми 2ТП «Повітря», які подавались в органи Державної статистики, нормативи гранично -допустимих викидів забруднюючих речовин, затверджені для ПАТ «Львівгаз»;
- ліцензії, дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ПАТ «Львівгаз»;
- платіжні доручення, якими проведено сплату екологічного податку.
1) договори на придбання та транспортування природнього газу між ПАТ «Львівгаз» та ТзОВ РГК «Трейдінг»:
-договір № ЛВ-ВТВ-02-2016-52/10 від 28.12.2015;
- договір № ЛВ-ВТВ-02-2017-123 від 26.12.2016.
2) акти прийому-передачі, природнього газу, укладені між ПАТ «Львівгаз» та ТзОВ РГК «Трейдінг» та розрахунки щодо придбання та транспортування природнього газу, в тому числі для ВТВ;
3) нормативно затверджені питомі та виробничо-технологічні витрати на 2016 рік;
4) паспорти фізико-хімічного складу природнього газу придбаного ТзОВ РГК «Трейдінг»;
5) декларації та розрахунки нарахування екологічному податку по кожному стаціонарному обєкту за 2016 І півріччя 2017 року;
6) картка рахунку 641.5 по нарахуванню та сплаті екологічного податку за 2016- І півріччя 2017 року;
7) форми 2ТП «Повітря», які подавались в органи Державної статистики;
8) нормативи гранично-допустимих викидів забруднюючих речовин, затверджені для ПАТ «Львівгаз»;
9) дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ПАТ «Львівгаз».
- договори на придбання та транспортування природнього газу між ПАТ «Львівгаз» та ЄГ «Укртрансгаз»;
- акти прийому-передачі, природнього газу, укладені між ПАТ «Львівгаз» та ПАТ Укртрансгаз» та розрахунки щодо придбання та транспортування природнього газу, в тому числі для ВТВ;
- нормативно-затверджені питомі та виробничо-технологічні витрати;
- паспорти фізико-хімічного складу природнього газу придбаного ПАТ «Укртрансгаз»;
- акти прийому - передачі використання природнього газу для виробничо-технологічних витрат та передачі на УЕД;
- декларації, розрахунки, карточки нарахування та сплати по екологічному податку по кожному стаціонарному обєкту за вказаний період перевірки;
- форми 2ТП «Повітря», які подавались в органи Державної статистики, нормативи гранично -допустимих викидів забруднюючих речовин, затверджені для ПАТ «Львівгаз»;
- ліцензії, дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ПАТ «Львівгаз»;
- платіжні доручення, якими проведено сплату екологічного податку.
1) акти - розрахунки виробничо - технологічних витрат та нормованих втрат природного газу за перевіряємий період та розрахунки на основі яких складено акти (які є додатками до зазначених актів - розрахунків);
2) розрахунки втрат за 2016 рік - І півріччя 2017 року, які проведені до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат газу під час його транспортування газорозподільними мережами затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, а саме:
- документальне підтвердження виробничо-технологічних втрат газу за умовної нормативної герметичності газопроводів, з'єднувальних деталей, арматури, компенсаторів;
- документальне підтвердження виробничо-технологічних втрат газу за умовної нормативної герметичності газового обладнання та приладів ГРП, БК ГРП, ШРП, ДКРТ;
- документальне підтвердження виробничо-технологічних втрат газу умовної нормативної герметичності газового обладнання, приладів квартир житлових будинків і подібних об'єктів комунально-побутових (невиробничого призначення) та бюджетних організацій;
- документальне підтвердження виробничо-технологічних втрат газу для забезпечення продування та заповнення газопроводів газом;
- документальне підтвердження виробничо-технологічних втрат газу, що виникли внаслідок аварій (пошкоджень) газопроводу.
3) розрахунки витрат за 2016 рік - І півріччя 2017 року, які проведені відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, а саме:
- документальне підтвердження виробничо-технологічних витрат газу для забезпечення продування та заповнення новозбудованих газопроводів газом,
- документальне підтвердження виробничо-технологічних витрат газу для забезпечення зниження надлишкового тиску в газопроводах до мінімального (обсяг витрати газу, скинутого в атмосферу при ремонті ділянок),
- документальне підтвердження виробничо-технологічних витрат газу на регулювання та настроювання газового обладнання, приладів квартир житлових будинків та подібних об'єктів комунально-побутових та бюджетних організацій при пусконалагоджувальних роботах після будівництва, капітального ремонту, реконструкції (визначаються згідно з додатком та кількістю газового обладнання і приладів),
- документальне підтвердження виробничо-технологічних витрат газу на проведення регулювання та настроювання ГРП,
- документальне підтвердження витрат газу на опалення приміщення ГРП.
Також в цьому листі відповідач просив надати інформацію щодо кількості ГРП (газорегуляторних пунктів), та їх місцезнаходження, які знаходяться на балансі субєкта господарювання та на його обслуговуванні відповідно до Договорів на обслуговування до кількості ГРП.
- розрахункові обсяги ВТВ є умовним поняттям, а його фактичний розмір визначається, виходячи з кількості природного газу необхідного для забезпечення фізичного балансування ГРМ;
- у контролюючого органу відсутні правові підстави вимагати за 2016-2017 роки документи, складання яких було передбачено «Положенням про порядок обліку обсягів розбалансування природного газу в газорозподільчих мережах», яке затверджене наказом Міністерства палива та енергетики України від 25.02.2004 № 112.
За результатами перевірки складено акт від 06.11.2017 № 202/28-10-48-08/03349039 (а.с. 9-36). Відповідно до висновків акта перевірки (а.с.33), за результатами перевірки ПАТ «Львівгаз» встановлені такі порушення:
- п. 240.1 статті 240, п. 242.1.1 п. 242.1, п. 242, п.243.1 статті 243, п. 249.1, п. 249.2, п. 249.3 статті 249 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено екологічного податку на загальну суму 9082016,59 грн.;
- п. 6 статті 44 Податкового кодексу України в частині не представлення підтверджуючих документів, про що складено акт № 297 від 03.11.2017 про непредставлення документів.
На підставі цих висновків акта перевірки від 06.11.2017 № 202/28-10-48-08/03349039 Офіс великих платників податків ДФС виніс два податкові повідомлення-рішення від 23.11.2017:
- № НОМЕР_2, яким збільшено розмір грошового зобовязання з екологічного податку в сумі 9082016,59 грн. та застосовано штраф в сумі 2270504,14 грн.;
- № НОМЕР_1, яким за порушення п. 44.6 статті 44 Податкового кодексу України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 510 грн. (а.с. 37).
Ці податкові повідомлення рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку. ДФС України рішенням від 01.02.2018 № 3419/6/99-99-11-03-01-25 скасувала податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 23.11.2017 № НОМЕР_2 та залишила без змін податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 23.11.2017 № НОМЕР_1, а скаргу ПАТ «Львівгаз» - частково задовольнила (а.с. 38-43). В цьому рішенні ДФС України вказала, що Офіс великих платників податків ДФС визначив грошове зобовязання з екологічного податку на порушення ПАТ «Львівгаз» вимог п.п. 250.2.1 п. 250.2 статті 250 ПК України та Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затв. наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 №264 передчасно та вважала висновки перевірки необгрунтованими. Таких висновків ДФС дійшла у звязку із тим, що акт перевірки не містить відомостей щодо переліку стаціонарних джерел забруднення, обємів виробничо-технологічних втрат по кожному з них, до яких також належить обєм витоку газу під час технологічного обслуговування, поточного ремонту, заміни арматур, приладів, обладнання, що використовує газ, і зєднувальних деталей, який не перевищує норм, установлених чинними нормативними документами, а при розрахунку фактичного обсягу викиду забруднюючої речовини не враховано: неоднорідність статей втрат за переліком елементів газорозподільної мережі; що диференціація нормативів передбачена відповідно до складу конкретної газорозподільної мережі; що методологія визначення питомих виробничо-технологічних втрат газу під час його транспортування газорозподільними мережами побудована на принципах використання індивідуальних граничних показників обсягів виробничо-технологічних втрат газу за умов нормативної геометричності газопроводів і його елементів (а.с. 41-43, стор. 4-6 рішення про результати розгляду скарги).
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:
Відповідно до норм статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 16 ПК України визначено обовязки платника податків, серед яких згідно з підпунктом 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1, є подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.
Статтею 85 ПК України визначено порядок та підстави надання платниками податків документів:
платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки (пункту 85.2 статті 85).
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.4 статті 85).
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (пункт 85.6 статті 85).
Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису (пункт 85.7 статті 85).
Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.8 статті 85).
Забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом (пункт 85.1 статті 85).
Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Згідно з пунктом 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (пункт 44.6 статті 44).
У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи) (пункт 44.7 статті 44).
Здійснюючи оцінку аргументів сторін та досліджених доказів суд, з метою вирішення цього спору, керується такими міркуваннями:
Критерії правомірного рішення субєкта владних повноважень визначено частиною другою статті 2 КАС України, Так, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд переконаний, що приймаючи рішення про притягнення платника податків до фінансової відповідальності у формі штрафу, контролюючий орган зобовязаний вказати в цьому рішенні норму права, що в диспозиції містить склад податкового правопорушення, а в санкції вид/розмір штрафу. Податкове повідомлення - рішення про накладення штрафу в сумі 510 грн. контролюючий орган обґрунтував пунктом 44.6 статті 44 ПК України. Суд зазначає, що норма пункту 44.6 статті 44 ПК України не визначає склад податкового правопорушення, не передбачає застосування до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та не визначає розмір таких санкцій. Ця обставина свідчить про очевидну протиправність оскаржуваного рішення, що є безумовною підставою для його скасування.
Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що насправді штраф накладено на підставі статті 121 ПК України, оскільки ця підстава не вказана в тексті оскаржуваного рішення чи акта перевірки, на підставі якого таке прийнято. Суд вважає, що право платника податків на оскарження рішення контролюючого органу повинно бути забезпечено в тому числі чітким визначенням правової підстави накладення штрафних санкцій; інший підхід до цього питання призведе до того, що платник податків змушений самостійно «шукати» в ПК України норму права, що передбачає накладення на нього штрафу в сумі 510 грн. та виходити з припущень, як це відбулося у цьому випадку.
Суд також не може оминути увагою обставин, встановлених ДФС України за наслідками перегляду в порядку адміністративного оскарження рішень Офісу великих платників податків ДФС, прийнятих на підставі висновків акта перевірки №202/28-10-48-08/03349039 від 06.11.2017. Так, ДФС України встановила, що перевірка ПАТ «Львівгаз» з питань нарахування та сплати екологічного податку за 2016-1 півріччя 2017 року проведена не повно, акт перевірки не містить ряду відомостей, що свідчить про передчасність та необґрунтованість висновків перевірки. З огляду на це рішення про донарахування екологічного податку скасоване. Суд вважає, що констатовані ДФС України істотні недоліки перевірки свідчать не лише про протиправність рішення про визначення платнику податків грошового зобовязання за екологічним податком, а й унеможливлюють накладення за наслідками такої неповноцінної перевірки штрафних санкцій за стверджувані порушення порядку надання платником податків документів.
При цьому суд при розгляді цієї справи не бачить своїм завданням встановлювати/спростовувати обовязок платника податків вести певні види документації щодо обліку виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах, оскільки ця обставина не є необхідною для вирішення спору.
Підсумовуючи свої висновки суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 23.11.2017 № НОМЕР_1 не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, оскільки таке прийнято незаконно та необґрунтовано. Тому суд приймає рішення про скасування цього рішення як протиправного.
Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України та враховуючи обґрунтованість позовних вимог ПАТ «Львівгаз», суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 23.11.2017 № НОМЕР_1.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.08.2018.

Суддя Москаль Р.М.