Справа № 810/4574/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Київ № 810/4574/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання: Касьяновій О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Мудрик М.В., Шубенок О.М.,

від відповідача - Щербак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Восход-України»

до Обухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської

області

третя особа: ОСОБА_4

про визнання протиправними та скасування розпорядження та рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «Восход-України» (далі - позивач, ПП «Восход-України») з позовом до Обухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач), в якому просило суд: визнати протиправними та скасувати розпорядження відповідача про нарахування пенсії ОСОБА_4 та розрахунок про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_4 за рахунок ПП «Восход-України».

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 та від 17.04.2018 відкрито провадження у справі № 810/4574/17 за вказаним позовом ПП «Восход-України», закрито підготовче провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи - ОСОБА_4 та дану справу призначено до розгляду у судовому засіданні по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем протиправністю та безпідставністю розпорядження та розрахунку Обухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, згідно яких позивача зобов'язано здійснювати відшкодовування Пенсійному фонду України витрат на виплату пільгової пенсії колишньому працівнику підприємства ОСОБА_5 На думку позивача, наявність у ПП «Восход-України» обов'яку здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, призначеної колишньому працівнику підприємства за списком № 2, нормативно та документально не підтверджується. Зокрема, позивач посилається на те, що розрахунок не є належним доказом понесення управлінням Пенсійного фонду України витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки він не є розрахунковим документом, що підтверджує факт виплати органом Пенсійного фонду України такої пенсії.

Відповідач позовних вимог не визнав, надав суду письмовий відзив на позовну заяву (вх. № 2197/18 від 08.02.2018) та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів заперечень відповідач пояснив, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 07.06.2017 про призначення пенсії, останньому відповідно до наданих разом із заявою документів (зокрема: трудової книжки, довідок підприємств про призначення пільгового стажу для призначення пенсії, в тому числі виданої ПП «Восход-України»), була призначена пільгова пенсія з дотриманням норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII в розмірі 4 878,03 грн. За змістом норм п. 1 ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 8, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та положень Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, позивач зобов'язаний щомісячно до 25-го числа здійснювати покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної ОСОБА_5 на пільгових умовах. При цьому, відповідно до Постанови Кабунету Міністрів України від 18.07.2007 № 937 перерахування підприємствами таких коштів здійснюється до дня досягнення особою пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідач зазначив, що вказані вимоги чинного законодавста ПП «Восход-України» не виконуються, та на підтвердження правомірності своїх дій та рішень надав до суду копії документів на підставі, яких третій особі призначена пенсія на пільгових умовах.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився. Будь-яких заяв або клопотань від третьої особи до суду не надходило. Третя особа була належним чином повідомлена про дату час та місце судового засідання. До суду повернувся поштовий коверт із довідкою (ф.20) «за не запитом».

Відповідно до вимог частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судову практику, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Обухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області надіслало на адресу ПП «Восход-України» розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з вересня 2017 року на суму 1 304,85 грн. За змістом цього розрахунку, позивача зобов'язано щоміся до 25-го числа поточного місяця відшкодувати Пенсійному фонду України витрати на виплатку та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_4 на пільгових умовах відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (за списком №2) у розмір 4 146,33 грн., в частині 31,47 % від вказаної суми призначеної пенсії, що становить 1 304,85 грн.

Не погоджуючись з правомірністю розпорядження органу Пенсійного фонду про призначення ОСОБА_4 пенсії на пільгових умовах та обгрунтованістю розрахунку на виплату та доставку такої пенсії, позивач звернувся з цим позовом до Київського окружного адміністративного суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з п. 2 розд. XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, а відповідно до ст. 2 цього Закону об'єктом оподаткування для платників збору, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка набрала чинність з 01.10.2011 року) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

У свою чергу, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, право на пенсію з віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають особи, які зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи від 25 років 6 місяців до 30 років (залежно від дати звернення з приводу призначення пенсії), з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.10.2001 №16-6 та зареєстрованої в Мін'юсті 29.11.2001 за №998/6189, яка була чинна у період з 10.12.2001 до 16.01.2004, відшкодуванню підлягають 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. 6 чинної наразі Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/86636, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З контексту наведених вище правових норм вбачається, що обов'язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства і організації або їх правонаступників, які мають робочі місця з шкідливими та важкими умовами праці. Наведені висновку суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 06.03.18 у справі № 812/1112/17.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі Порядок № 383) встановлює порядок обчислення пільгового стажу.

Так, у п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Верховний Суд у своїх постановах від 03.05.2018 у справах № 750/7525/17 і № 352/1840/14-а (2а/352/83/14) та Верховний Суд України у своїх постановах від 10.09.2013 (справа №21-183а13), від 25.11.2014 (справа №21-519а14) та від 12.04.2016 (справа №21-6501а15) сформулював правовий висновок про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження наведених обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме - Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Також п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до положень Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз норми наведених вище норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 №937 «Про затвердження Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці» рішення про призначення пільгової пенсії приймається управлінням Пенсійного фонду України у районі, місті і районі у місті (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем розташування підприємства, організації на підставі документів, що подаються у порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінпраці, та гарантійного листа підприємства або організації про перерахування коштів на рахунок зазначеного управління для покриття витрат, пов'язаних з виплатою пенсій.

Пунктом 3 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-2 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії та перерахування підприємствами та організаціями коштів на її виплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 937» встановлено, що подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії здійснюється згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому заява про призначення пільгової пенсії з необхідними документами подається до органів Пенсійного фонду України за місцем розташування підприємств та організацій через уповноважену посадову особу підприємств та організацій.

Рішення про призначення пільгової пенсії приймають органи Пенсійного фонду України за місцем розташування підприємств та організацій на підставі документів, передбачених пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів, а також: довідки про підтвердження стажу роботи для призначення пільгової пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій за результатами атестації робочих місць за умовами праці за формою згідно з додатком 1; копії наказу про атестацію відповідного робочого місця (робочих місць); гарантійного листа підприємств та організацій про перерахування коштів на рахунок органів Пенсійного фонду України за формою згідно з додатком 2.

Як вбачається з наданих представником відповідача копій документів, 07.06.2017 ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За результатами розгляду вказаної заяви третій особі призначено пільгову пенсію за списком № 2 починаючи з 18.03.2017. При цьому, за даними протоколу органу Пенсійного фонду України № 1638 від 23.08.2017, загальний стаж ОСОБА_4, на момент призначення пенсії склав 39 років і 5 місяців, з них пільговий стаж (роботи за списком № 2) - 14 років і 7 місяців.

Пільгова пенсія за Списком №2 ОСОБА_4 була призначена відповідачем на підставі даних наданих трудової книжки, довідок ПП «Восход-України» (попередня найменування - виробниче підприємство «Восход»), ВАТ «Стиролбіотех», ЗАТ «Обухівський вентиляційнийи завод», ВАТ «Аерок Обіхів» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній з відомостями про наявний стаж на роботах за списком № 2, наказів Виробничого підприємства «Восход» від 16.05.1999 №12 та від 11.06.2004 №22, - прийнятих за підсумками проведенх атестації робочих місць за умовами праці з переліками робочих місць.

Зокрема, з текстів трудової книжки та довідки ПП «Восход-України» від 16.05.2017 № 89, виданої ОСОБА_4, вбачається, що останній працював повний робочий день на цьому підприємстві упродовж періоду з 17.07.2002 по 21.06.2006, на посаді електрогазозварника.

Наказом ВП «Восход-України» від 16.05.1998 №12 за підсумками проведеної атестації робочих місць на Підприємстві затверджений перелік професій і посад працівників ВП «Восход» зі шкідливими та важкими умовами праці, робота на яких дає прао на пенсійне забезпечення на пільгових умовах - списком №2, до якого, зокрема, входить посада електрогазозварювальника.

Наказом ВП «Восход-України» від 11.06.2004 №22 на підставі проведеної атестації робочих місць за умовами праці було вирішено віднести робочі місця електрозварника ручного зварювання (даній професії відповідає професія електрогазозварника) до робочих місць зі шкідливими та важкими умовами праці. Крім того, було вирішено встановити право на пенсію на пільгових умовах за списком № 2 для робочого місця електрозварника ручного зварювання.

Наведені обставини були підтверджені за результатами проведеної звірки № 3177/02 відомостей поданих для обчислення пенсії з первинними документами ОСОБА_4, підписаної 21.08.2017 генеральним директором і головним бухгалтером ПП «Восход-України».

Окрім того, розділом XXXIII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №210, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «газозварники».

Таким чином, враховуючи те, що на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_4 виповнилося 55 років, а стаж його роботи на посадах, які відносяться до Списку №2, становить більше 12 років 6 місяців, а загальний стаж - 39 років 5 місяців, то суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно було призначено такій фізичній особі пенсію на пільгових умовах за Списком №2.

При цьому, та обставина, що призначення пенсії на пільгових умовах третій особі відбулось за результатами розгляду заяви пенсіонера, а не через уповноважену посадову особу підприємства (організації) за колишнім місце роботи ОСОБА_4 (в даному випадку - через уповноважену особу ПП «Восход-України»), не позбавляє таку фізичну особу права на призначення пенсії на пільгових умовах у випадку особистого звернення.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонд України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція).

Пунктом 6 Інструкції, визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У свою чергу підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 №937 «Про затвердження Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці» перерахування коштів підприємствами, організаціями здійснюються до дня досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, враховуючи наведене та встановлені у справі обставини, фактичні витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_4, призначеної на пільгових умовах за Списком №2, покладено в т.ч. на ПП «Восход-України» у розмірі, визначеному пропорційно стажу роботи пенсіонера на цьому підприємстві.

При цьому, суд відхиляє посилання позивача на ненадання відповідачем належних документальних доказів фактичної виплати ОСОБА_4 пенсії, призначеної на пільгових уомвах, оскільки за даними листа Філії - Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» від 12.01.2018 № 37/1-1-9, який наявний у матеріалах справи, станом на кінець 2017 року дебіторська/кредиторська заборгованість перед Обухівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області по зарахованих на поточні рахунки пенсійних виплатах відсутня. Також обставини наявності заборгованості органу Пенсійного фонду України перед третью особою по виплаті щомісячних сум призначеної пенсії, безпосередньо такою третьою особою не підтверджені.

Частиною першою ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 15.12.2017) визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому відповідачем в ході судового розгляду доведено правомірність та обгрунтованість прийняття спірних розпорядження та рішення.

Враховуючи зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 29 травня 2018 р.