Справа № 816/4857/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

14 серпня 2018 року

справа №816/4857/14

адміністративне провадження №К/9901/5521/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міністерства доходів та зборів у Полтавській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у складі суддів Катунова В.В., Бершова Г.Є., Ральченка І.М. у справі №826/4857/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ергана» до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міністерства доходів та зборів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

08 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ергана» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міністерства доходів та зборів у Полтавській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 27 жовтня 2014 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 426888 грн. 75 коп., в тому числі за основним платежем 341511 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 85377 грн. 75 коп. та № , яким позивачу збільшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 569 грн., з мотивів безпідставності їх прийняття.

20 січня 2015 року постановою Полтавского окружного административного суду у задоволенні адміністративного позову Товариства до податкового органу про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

19 травня 2015 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Товариства задовільний частково, скасовано податкове повідомлення-рішення податкового органу від 27 жовтня 2014 року № в частині збільшення Товариству суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 76825,00грн. (в тому числі: основний платіж - 61460,00грн., штрафні (фінансові) санкції - 15365,00грн.). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи судові рішення, суд апеляційної інстанції встановив правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість сформованого за результатами господарських операцій позивача з його контрагентом Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Фортум». Виходячи із сум податку, зазначених в податкових накладних складених та виданих цим контрагентом, суд апеляційної інстанції встановив, що не знаходження податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних не є обов'язковою умовою формування податкового кредиту.

08 червня 2015 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, не відповідність рішення суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи, без врахування тих обставин, що позов задоволений частково, доводить правомірність спірного податкового повідомлення-рішення у цілому, зазначає, що неможливість проведення звірки взаємовідносин з контрагентом позивача є доказом податкових правопорушень покладених в основу його прийняття.

11 червня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, витребувано справу №816/4857/14 з Полтавського окружного адміністративного суду.

Заперечення або відзив Товариством на касаційну скаргу податкового органу до Суду не надано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

15 грудня 2015 року справа №816/4857/14 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

17 січня 2018 року справу №816/4857/14 разом із матеріалами касаційної скарги К/9901/5521/18 передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЕДРПОУ за номером 38561315, перебуває на податковому обліку з 31 січня 2013 року, є платником податку на додану вартість.

Податковим органом у вересні - жовтні 2014 року проведено виїзну документальну перевірку Товариства по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Фортум» за травень 2014 року, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будресурс- К» за червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтербуд-Центр» за січень 2014 року, результати якої викладені в акті перевірки від 13 жовтня 2014 року №5589/16-01-22-02/38561315 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 27 жовтня 2014 року прийняті податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 341511 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 85377 грн. 75 коп. Правовою підставою збільшення суми грошового зобов'язання визначені положення підпунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Податковим повідомленням-рішенням № зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 569 грн., у тому числі за листопад 2013 року на 93 грн., за січень 2014 року на 456 грн., за травень 2014 року на 20 грн.

Предметом касаційного перегляду є виключно взаємовідносини Товариства з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Фортум» щодо формування податкового кредиту на суму 61460,00грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем, як замовником та його та його контрагентом, як підрядником 30 квітня 2014 року укладено та виконано договір підряду щодо виконання будівельних робіт на суму 111242,40 грн., в тому числі податок на додану вартість - 18540,40 грн по монтажу каркасу 2-гої секції трьохсекційного багатоквартирного житлового будинку на об'єкті, що розташований за адресою: с. Розсошенці, вул. Перспективна, З, Полтавського району, Полтавської області. Позивач включив зазначену суму податку на додану вартість (18540,40 грн.) до складу податкових зобов'язань за наслідками здійснення господарських операцій з Приватним підприємством «Лір» до податкового зобов'язання у травні 2014 року, контрагент позивача включив суму цього податку до податкового кредиту червня 2014 року.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що 30 квітня 2014 року між Товариством та його контрагентом також укладено та виконано договір підряду № 06-14-С, орієнтовна ціна робіт за яким складає 360000,00 грн., фактична вартість виконаних робіт склала 257517,30 грн., в тому числі податок на додану вартість 42919,55 грн. Предметом цього договору було будівництво будинку з приміщеннями громадського призначення розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Жовтнева,60Д, в межах договірних зобов'язань за договором підряду №ДГ1-14 від 24 лютого 2014 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «CK «Версія», внаслідок чого позивачем у травні 2014 року виникло податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 25943,09 грн., а за договором підряду від 30 квітня 2014 року №06-14-С, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Фортум» - податковий кредит.

У вересні 2014 року позивач на підставі договору №ДГ1-14 від 24 лютого 2014 року передав замовнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «CK «Версія», будівельні роботи по будівництву будинку з приміщеннями громадського призначення на об'єкті, що розташований за адресою: м. Полтава, вул. Жовтнева,60Д на загальну суму 143067,97 грн., в тому числі податок на додану вартість - 23844,66 грн. До складу робіт на суму 143067,97 грн., в тому числі податок на додану вартість - 23844,66 грн. включено частину робіт, що виконувалися Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Фортум» за договором підряду від 30 квітня 2014 року №06-14-С на суму в розмірі 101858,82 грн., в тому числі податок на додану вартість - 16976,47грн.

Судом апеляційної інстанції встановлені всі обставини та досліджені підстави формування податкового кредиту за трьома різновидами спірних господарських операцій, що спростовує податкові правопорушення покладені в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість з цим контрагентом.

Посилання податкового органу на порушення позивачем положень пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України внаслідок не зазначення в актах виконаних робіт за формою КБ-2в дати приймання виконання будівельних робіт є неприйнятним, правомірно відхилено судом апеляційної інстанції, з огляду на те, що акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ- 2в) містять номер, період виконання робіт, якісні і кількісні показники виконаних робіт, вартість робіт.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що на підставі всіх цих реквізитів можна встановити і відслідкувати коли саме виконувалися будівельні роботи, один недолік сам по собі, щодо не проставлення дати, не може слугувати підставою для визнання первинного документу, як такого що не має належної юридичної сили, щодо підтвердження здійснення господарських операцій.

До того ж, безпідставними, на думку колегії суддів, є висновки податкового органу щодо не знаходження податкових накладних, що складені Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Фортум» в єдиному державному реєстрі податкових накладних, з огляду на аналіз положень пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, що була чинна до 01 січня 2015 року), якою серед іншого встановлено, що податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних.

Як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, у всіх податкових накладних, що складені Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Фортум», сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, а тому вони не підлягали включенню до Єдиного реєстру податкових накладних.

Суд погоджується також з висновком суду апеляційної інстанції про безпідставність посилання податкового органу на акт Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 28 серпня 2014року №184/08-27-2211/38964968 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Фортум» та акти про неможливість проведення зустрічних звірок по ланцюгу постачальників Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Фортум», з огляду на те, що зафіксований актом районної податкової інспекції факт неможливості проведення звірки посвідчує виключно цю (ці) обставину (обставини) і жодним чином не впливає на склад податкового правопорушення в розумінні статті 109 Податкового кодексу України.

Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Доведеність здійснення позивачем господарських операцій, їх реальний характер встановлена судом апеляційної інстанції, що доводить правомірність формування позивачем податкового кредиту по факту придбання робіт та спростовує висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Суд зазначає, що відповідачем касаційною скаргою не обґрунтовано, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, внаслідок чого у цій частині касаційна скарга є невмотивованою.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентом позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міністерства доходів та зборів у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі №826/4857/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер