Справа № 826/12335/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 липня 2018 року справа №826/12335/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Алего” (далі по тексту – позивач, ТОВ “Алего”)

до

Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту – відповідач, КМДА)

третя особа

Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту – третя особа, Департамент містобудування та архітектури)

про

зобов’язання відповідача прийняти відповідне рішення про надання позивачу дозвіл на розміщення зовнішньої реклами за наступними адресами: м. Київ, просп. Лобановського Валерія (Червонозоряний), 23; м. Київ, просп. Миколи Бажана, 460 м. до повороту на просп. Григоренка, в напрямку Південного мосту

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає, що відповідач повинен прийняти рішення про надання ТОВ “Алего” дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виходячи з того, що для отримання дозволів подані всі необхідні документи з урахуванням зауважень Департаменту містобудування та архітектури; відповідач безпідставно відмовив у видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами через закінчення строку на встановлення пріоритету на місце розміщення рекламних засобів, тому що наказом дозвільного органу від 01 листопада 2016 року №341 продовжено строк дії пріоритетів позивача на відповідні місця розміщення рекламо носіїв з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2017 року включно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/12335/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач та третя особа письмового заперечення проти позову або письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надали.

В судовому засіданні 29 січня 2018 року представники позивача позовні вимоги підтримали, представники відповідача та третьої особи до суду не прибули, у зв’язку із чим, на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України “Про рекламу” (тут і далі нормативно-правові акти в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) зовнішня реклама – це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною першою статті 16 Закону України “Про рекламу” визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 16 Закону України “Про рекламу” зовнішня реклама повинна відповідати таким вимогам: розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.

Перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений у частинах 3 і 4 вказаної статті Закону, та є вичерпним.

Відповідно до частини першої статті 4№ Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 затверджено Типові правилами розміщення зовнішньої реклами (далі по тексту - Типові правила).

Абзац другий пункту 1 Типових правил встановлює, що порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

За визначенням пункту 2 Типових правил дозвіл - це документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Відповідно до пункту 3 Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”.

Згідно з пунктами 5, 6 Тимчасового порядку для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

У процесі регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами робочим органом залучаються на громадських засадах представники галузевих рад підприємців, об’єднань громадян та об’єднань підприємств, які провадять діяльність у сфері реклами.

До повноважень робочого органу належать зокрема розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії; підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу (у тому числі погодження з органами та особами, зазначеними у пункті 16 цих Правил) чи про відмову у його наданні.

Згідно з підпунктом “а” підпункту 13 частини першої статті 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” надання дозволу на розміщення реклами належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад як повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв’язку.

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Порядку розміщення реклами в м. Київ, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253 (далі по тексту – Порядок), визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу реклами на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який дає право на розміщення зовнішньої реклами.

Суд звертає увагу, що згідно з Регламентом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Київської міської ради від 08 жовтня 2013 року №1810 (далі по тексту - Регламент), виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Згідно з пунктом 1.1 Регламенту виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на основі та на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України та інших актів законодавства України, а також за власною ініціативою видає розпорядження в межах функцій органу місцевого самоврядування та функцій місцевого органу виконавчої влади.

Таким чином, з наведеного в сукупності вбачається, що рішення (розпорядження) про видачу дозволу на розміщення зовнішньої реклами або відмову у його видачі за результатом розгляду документів розповсюджувачів реклами приймається саме КМДА.

Стаття 4 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” визначає, що виключно законами, які регулюють відносини, пов’язані з одержанням документів дозвільного характеру, зокрема встановлюються: строк видачі або надання письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання документа дозвільного характеру.

Отже, питання видання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, підстави для видачі або відмови у видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами та строки прийняття таких рішень можуть встановлюватись тільки законом.

Оскільки у Законі України “Про рекламу” не встановлено порядку видання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, суд вважає, що в частині підстав для видачі або відмови у видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами та строків прийняття таких рішень слід керуватися нормами Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”.

Так, відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 41 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом. Документи дозвільного характеру видаються безоплатно, на необмежений строк, якщо інше не встановлено законом.

Частина п’ята статті 41 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб’єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб’єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Згідно з частиною шостою Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” у разі якщо у встановлений законом строк суб’єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб’єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу.

Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

У свою чергу принцип мовчазної згоди, відповідно до абзацу одинадцятого частини першої статті 1 Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”, це принцип, згідно з яким суб’єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб’єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено;

Наведені норми свідчать, що питання видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами має бути вирішене КМДА протягом десяти робочих днів з дня звернення суб’єкта господарювання із відповідними заявами; в інакшому випадку, бездіяльність КМДА в частині прийняття рішення про видачу дозволу на розміщення зовнішньої реклами або про відмову у його видачі, є підставою для застосування принципу мовчазної згоди.

При цьому відповідно до пункту 4.1 Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253, видача дозволів заявникам здійснюється у міському дозвільному центрі державним адміністратором за принципом організаційної єдності.

Для одержання дозволу заявник або уповноважена ним особа подає державному адміністратору заяву за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2005 року №1176 “Про затвердження форми заяви на одержання суб’єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру” (із змінами і доповненнями), до якої додаються:

- фотокартка та комп’ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування РЗ, та ескіз РЗ з конструктивним рішенням (конструктивне рішення завірене підписами і печаткою розробника, яке містить інформацію про основні габаритні розміри, вузли кріплення, застосовані матеріали, підключення до інженерних мереж, інші технічні характеристики та дотримання встановлених вимог ДСТУ, ДБН, ЄСКД та інших нормативних документів (формат А4), разом із завіреною належним чином копією ліцензії розробника, що підтверджує право останнього надавати послуги (роботи) на право будівельного проектування та конструювання).

Перелік документів, що додаються до заяви, є вичерпним. Дозвіл на розміщення зовнішньої реклами видається лише на один рекламний засіб (один об’єкт).

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до описів документів, що надано до ЦНАП суб’єктом господарювання, громадянином для виконання адміністративної послуги, 21 вересня 2016 року ТОВ “Алего” подало до відділу реклами Департаменту містобудування та архітектури заяви разом із доданими до них документами на отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами, на рекламо носій односторонній (правий) за наступними адресами: м. Київ, просп. Лобановського Валерія (Червонозоряний), 23; м. Київ, просп. Миколи Бажана, 460 м. до повороту на просп. Григоренка, в напрямку Південного мосту.

Вказані описи підтверджують, що позивач по кожному із запланованих місць розташування рекламного засобу подав адміністратору наступні документи:

“1. Заява

2. Фотокартка та комп’ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу

3. Ескіз РЗз конструктивним рішенням, завіреним підписами та печаткою розробника, лист-погодження, топоплан”, що відповідає переліку необхідних документів, передбаченому у пункті 4.1 Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до положень пунктів 4.3, 4.5, 4.11, 4.12 Порядку за наявності всіх документів, передбачених пунктом 4.1 цього розділу, заява протягом трьох робочих днів реєструється дозвільним органом у журналі реєстрації заяв та дозволів на розміщення зовнішньої реклами (далі - журнал реєстрації), який ведеться за формою згідно з додатком 2 до Типових правил.

Дозвільний орган протягом п’яти робочих днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування РЗ, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу, а також дотримання вимог пунктів 13.2, 13.4 та 13.7 цього Порядку.

Після перевірки місця керівник дозвільного органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету.

У разі прийняття рішення дозвільного органу про встановлення пріоритету заявника на місце розташування РЗ дозвільний орган не пізніше ніж через п’ять робочих днів з моменту прийняття такого рішення передає державному адміністратору два примірники дозволу за встановленою формою та визначає вичерпний перелік уповноважених органів (осіб), з якими необхідно їх погодити, а також повідомляє про необхідність укладення договору на право тимчасового користування місцем, про що державний адміністратор не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від дозвільного органу інформації повідомляє заявника.

Протягом трьох робочих днів з дати прийняття керівником дозвільного органу рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розміщення РЗ, яке перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, розповсюджувач реклами укладає з КП “Київреклама” договір на право тимчасового користування місцем.

При розміщенні РЗ на місцях, що належать до державної або приватної власності заявник протягом п’яти робочих днів з моменту встановлення дозвільним органом пріоритету подає до КП “Київреклама” завірені у встановленому порядку копії документів, що посвідчують його право на розміщення реклами на цих місцях. Дозвільний орган протягом 15 календарних днів повинен розглянути надані документи та повідомити заявника про результати розгляду.

Плата за тимчасове користування місцем для розміщення РЗ на об’єкті, що належить до державної чи приватної (колективної) власності, здійснюється на договірних засадах між власником або уповноваженим ним органом (особою) та розповсюджувачем реклами.

Згідно з положеннями пунктів 5.1, 5.4 Порядку заявник погоджує дозвіл з:

5.1.1. Власником місця або уповноваженим ним органом (особою), де планується розташувати РЗ (у разі розташування РЗ на об'єктах некомунальної форми власності зазначене погодження здійснюється заявником).

5.1.2. Департаментом містобудування та архітектури із занесенням до відповідної електронної бази документообігу.

У разі відмови у погодженні дозволу органи (особи), перелічені у підпункті 5.1.2 пункту 5.1 та пункті 5.2 цього розділу, передають заявнику вмотивовану відмову. Рішення про відмову у погодженні дозволу може бути оскаржене у порядку, встановленому законодавством.

Пункт 6.1 Порядку передбачає, що дозвільний орган протягом не більше десяти робочих днів з дати одержання від заявника через державного адміністратора належним чином оформлених двох примірників дозволу розглядає їх, готує і подає пропозиції та проект відповідного розпорядження до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Таким чином, згідно з процедурою, визначеною Порядком, прийняттю КМДА рішення про видачу дозволу або відмову у видачі дозволу на розміщення об’єкта зовнішньої реклами передує рішення Департаменту містобудування та архітектури про встановлення пріоритету заявника на місце розташування РЗ, укладення розповсюджувачем реклами з КП “Київреклама” договору на право тимчасового користування місцем та погодження дозволу.

Разом з тим, у межах спірних правовідносин вбачається, що до КМДА не надходили від Департаменту містобудування та архітектури пропозиції та проект відповідного розпорядження щодо надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресами: м. Київ, просп. Лобановського Валерія (Червонозоряний), 23; м. Київ, просп. Миколи Бажана, 460 м. до повороту на просп. Григоренка, в напрямку Південного мосту, або про відмову у їх наданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що КМДА фактично не було залучено до процедури розміщення реклами за заявами ТОВ “Алего”, що спростовує твердження позивача про порушення його прав з боку відповідача та вказує про передчасність позовних вимог.

Посилання позивача на те, що Департамент містобудування та архітектури безпідставно повідомив ТОВ “Алего” про закінчення строку на встановлення пріоритету на місце розміщення рекламних засобів, тому що наказом дозвільного органу від 01 листопада 2016 року №341 продовжено строк дії пріоритетів позивача на відповідні місця розміщення рекламо носіїв з 01 лютого 2017 року по 30 квітня 2017 року, не приймаються судом до уваги, оскільки дії та рішення Департаменту містобудування та архітектури не є предметом спору у даній справі, а власне цей Департамент залучений до участі у справі в якості третьої особи.

Водночас, якщо позивач не погоджується із дії чи рішеннями Департаменту містобудування та архітектури, він маж право звернутися із відповідним позовом до суду.

Що стосується твердження позивача про безпідставну відмову відповідача у видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами через, суд звертає увагу, що у справі відсутні докази, які б підтверджували, що КМДА прийняла розпорядження про відмову у видачі спірних дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про зобов’язання КМДА прийняти рішення про надання позивачу дозвіл на розміщення зовнішньої реклами за наступними адресами: м. Київ, просп. Лобановського Валерія (Червонозоряний), 23; м. Київ, просп. Миколи Бажана, 460 м. до повороту на просп. Григоренка, в напрямку Південного мосту, нормативно та документально не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач діяв з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ “Алего” задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю “Алего” відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п’ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Алего” (03194, м. Київ, просп. Леся Курбаса, 19/11; ідентифікаційний код 37922548)

Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 00022527)

Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32; ідентифікаційний код 26345558).

Суддя В.А. Кузьменко