Справа № 816/1578/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1578/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

секретаря судового засідання Вязун К.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України , Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України , Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про - визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до статей 97-100 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разу загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України від 11.06.2016 № 4;

- зобов'язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ІІХ, а також Порядку та умов призначення виплати одноразової грошової допомоги в разу загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850;

- зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути у визначений законом термін подані Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області документи, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ІІХ, а також Порядку та умов призначення виплати одноразової грошової допомоги в разу загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, та виплатити призначену одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (290000 грн) через Головне управління Національної поліції в Полтавській області за вирахуванням раніше виплаченої суми у розмірі 144000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Головне управління Національної поліції у Полтавській області протиправно призначило та виплатило йому одноразову грошову допомогу відповідно до статтей 97- 100 Закону України «Про національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4. На думку позивача, відповідач мав би застосувати статтю 23 Закону України «Про міліцію» та Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Ухвалою суду від 29.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.07.2018 позовну заяву прийнято до провадження судді Клочка К.І.

18.06.2018 від Міністерства внутрішніх справ України надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти позову з огляду на те, що позивачу правомірно призначено допомогу на підставі статтей 97-100 Закону України «Про національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, оскільки на момент встановлення інвалідності позивач проходив службу в Національній поліції.

22.06.2018 від Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - ГУНП) надійшов відзив, в якому відповідач заперечив проти позову, посилаючись на те, що позивач, по перше, взагалі не звертався із заявою про виплату допомоги відповідно до Порядку № 850. По друге, ГУНП не має повноважень розглядати такі заяви. По третє, позивач, як працівник поліції, не має права на отримання допомоги на підставі Порядку № 850.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Представник ГУНП в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача-2 та дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

16.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до ГУНП із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з отриманням інвалідності. Листом № 29/К-185 йому повідомлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги передбачено Законом України «Про національну поліцію». Проте чинна редакція закону не містила такої підстави для виплати, як визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ.

01.09.2016 ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУНП. Листом від 12.09.2016 №29/К-106/оп йому було повідомлено про очікування внесення змін до Закону України «Про національну поліцію».

В подальшому позивач неодноразово звертався до ГУНП з аналогічними заявами.

Листом від 15.08.2017 № К-69/оп ГУНП повідомило позивача про те, що питання про призначення йому допомоги розглянуто комісією із затвердженням рішення про її здійснення. Крім листа, позивачу було направлено висновок ГУНП від 09.08.2017 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 144 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 37 від 26.01.2018.

Позивач не погодився із виплатою йому допомоги у такому розмірі та звернувся із позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для отримання позивачем одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому інвалідності та визначення розміру цієї допомоги.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком № 850.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання ст. 23 Закону України «Про міліцію» постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 затверджено Порядок № 850.

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 2 Порядку № 850).

Згідно п. 5 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Разом з тим, за змістом п. 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно із ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності) поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до ст. 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 916 від 12 вересня 2016 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено пп. 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

За змістом пп. «б» п. 4. ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено II групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини дають підстави для висновку, що право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону України «Про Національну поліцію». У зв'язку з цим необхідно зауважити, що позивачу підлягає нарахуванню і виплаті одноразова грошова допомога у розмірі, передбаченому Законом України «Про Національну поліцію», а не Законом України «Про міліцію», оскільки підстави для її виплати виникли у позивача під час проходження служби поліцейського.

Відтак, враховуючи, що останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції в Полтавській області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію», у зв'язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 4, а не на підставі ст. 23 Закону України «Про міліцію» та згідно Порядку № 850, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 07.03.2018 по справі № 554/155/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/72693736).

За викладених обставин позовні вимоги є необгрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3