Справа № 753/8231/17
Суддя: Колесник О. М.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8231/17
провадження № 2-а/753/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві ДРАЧА ІГОРЯ ОЛЕГОВИЧА, Департаменту патрульної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що він 6.04.2017 року близько 20 години 40 хвилин, керуючи автомобілем „NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Є.Сверстюка (колишня М.Раскової) в м. Києві в напрямку просп. Возз'єднання, був зупинений працівником поліції Драчем І.О., який пояснив йому, що нібито позивач порушив перетин горизонтальної лінії розмітки та не виконав вимогу знаку 2.9 ПДР України та винусув вимогу пред'явити документи: посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На вимогу позивача пред'явити докази вказаних порушень відповідач не відреагував. ОСОБА_2 повідомив Драча І.О., що він не відмовляється надати йому свої документи, але після надання йому доказів порушення позивачем вказаних норм ПДР України, так як будь-яких порушень ПДР України він не вчиняв, а тому підстави для надання зазначених документів відповідачу відсутні. Але інспектор Драч І.О., не зважаючи на сказане, незаконно склав на нього постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.1, ст.126 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. За таких обставин вважає, що в діях позивача відсутні ознаки інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки у відповідача не виникло права вимагати вказані документи, а оскаржувана постанова є незаконною, тому просить скасувати її, закривши провадження у справі за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення за ч.1, ст.126 КУпАП.

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Драч І.О. в судове засідання не з'явився повторно, про розгляд справи був двічі повідомлений судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався.

Представник відповідача Департамента патрульної поліції Національної поліції України Ковтун А.М. (а.с.23) до суду також з'явився, про розгляд справи відповідач - юридична особа був повідомлений належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність ні він, ні будь-який інший представник не звертались. Крім того, в матеріалах справи знаходиться заперечення даного відповідача, яке полягає у тому, що інспектор Драч І.О. на законних підставах зупинив позивача, який в порушення вимог чинного законодавства відмовився надавати йому документи, чим порушив положення ст.126 КУпАП. Тому постанова, складена на позивача, є законною і підстави для її скасування відсутні.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як передбачано ч.2, ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1, ст.3 Закону України „Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається зі змісту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 618879, позивач ОСОБА_2 є власником автомобілю „NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1, 2014 року випуску, червоного кольору (а.с.10).

Як встановлено в судовому засіданні, водій ОСОБА_2, що підтверджується посвідченням водія, виданого 6.02.2008 року УДАІ ГУ МВС України в м. Києві (а.с.9), 6.04.2017 року приблизно о 20-40 годин керував автомобілем „NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Є.Сверстюка (колишня М.Раскової) в м. Києві в напрямку просп. Возз'єднання.

За змістом п.1-2, ч.1, ст.18 Закону України „Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

А пункти 1-6, ч.1, ст.32 того ж Закону України „Про Національну поліцію" наголошують, що поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Як встановлено судом, інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Драч І.О. 6.04.2017 року приблизно о 20-40 годин по просп. Возз'єднання в м. Києві зупинив водія ОСОБА_2, який керував автомобілем „NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1, пояснивши, що позивач порушив перетин горизонтальної лінії розмітки та не виконав вимогу знаку 2.9 ПДР України. Після чого вказаний відповідач попросив надати йому посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на що позивач йому відмовив, так як будь-яких порушень ПДР України на його думку він не вчиняв, а тому підстави для надання зазначених документів відповідачу як він вважав відсутні.

Згідно п.2.1-„Ґ" ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Як передбачено п.2.4 ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Драч І.О. 6.04.2017 року склав постанову в справі про адміністративне правопорушення серія БР №777422 про притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.126, ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. на користь держави (а.с.11). В описовій частині даної постанови він зазначив, що водій ОСОБА_2 6.04.2017 року приблизно о 20-40 годин, керуючи автомобілем „NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_1 по просп. Возз'єднання в м. Києві, порушив перетин горизонтальної лінії розмітки та не виконав вимогу знаку 2.9 ПДР України, при перевірці документів відмовився їх надати. Однак позивач з даним формулюванням події не погодився.

У відповідності до ч.1, ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як наголошує ч.1-2, ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі наданих письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

За змістом ч.1-2, ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1-2, ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як зазначено у ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що доказів порушення позивачем перетину горизонтальної лінії розмітки та невиконання ним вимоги знаку 2.9 ПДР України 6.04.2017 року придблизно о 20-40 годин по просп. Возз'єднання в м. Києві відповідачами в порядку ч.1-2, ст.77 КАС України не надано і судом в процесі розгляду справи не встановлено.

Як регламентує ч.1, ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Аналізуючи докази, надані сторонами по справі, суд вважає, що оскільки ст.32 Закону України „Про Національну поліцію" вичерпно регламентує умови для законних вимог працівниками поліції у водія пред'явлення останнім документів, що посвідчують його особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи на керування транспортним засобом, та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серед яких є і умова: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення, на чому наполягав представник відповідача у своєму запереченні, але при цьому порушення водієм ОСОБА_2 зазначеного вище ПДР України не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, тому підстав для вимог у поліцейського Драча І.О. щодо надання ОСОБА_2 посвідчення водія, договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тощо в розумінні описаних норм права не було. Посилання працівника поліції на п.2.4 „Ґ" ПДР України як законну підставу для вимоги документів у водія поліцейським є необґрунтованими, оскільки Правила дорожнього руху України затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, що є меншим за своєю юридичною силою, ніж Закон України „Про Національну поліцію", який при цьому є спеціальним Законом у даних правовідносинах. За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі, визнати незаконною та скасувати постанову серія БР №777422 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. у справі про адміністративне правопорушення від 6.04.2017 року на ОСОБА_2 за ст.126, ч.1 КУпАП, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Драчем І.О. з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В порядку ст.139 КАС України при задоволенні позову даного позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень та його посадової особи, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.2; 5-6; 8-9; 72-77; 90; 139; 205; 242-247 КАС України, на підставі ст.3; 18; 32 Закону України „Про Національну поліції", ст.ст.126; 251; 252; 268 КУпАП, п.2.1-„Ґ", 2.4 ПДР України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серія БР №777422 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 6.04.2017 року, складену відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за ч.1, ст.126 КУпАП в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за ч.1, ст.126 КУпАП в розмірі 425 грн. закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1, ч.1, ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення даного процесуального документу.

Суддя :