Справа № 816/1752/18
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1752/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чеснокової А.О.,

секретаря судового засідання - Безеги А.А.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Ярового О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області, Комісії з питань захисту прав дитини при Семенівській районній державній адміністрації Полтавської області про визнання неправомірним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Семенівської РДА про визнання неправомірним та скасування рішення від 14 травня 2018 року № Д-01-85/17-15 про відмову у влаштуванні дітей до прийомної сім'ї ОСОБА_1, зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про можливість та доцільність влаштування до прийомної сім'ї ОСОБА_1 від 1 до 4 дітей.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 24 липня 2018 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Комісію з питань захисту прав дитини при Семенівській районній державній адміністрації Полтавської області (далі - Комісія).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Комісії про недоцільність влаштування дітей до прийомної сім'ї ОСОБА_1, мотивоване несприятливим для виховання дітей режимом роботи позивача (наявністю нічних змін), не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню.

У відзиві на позов від 14 червня 2018 року відповідач Семенівська РДА просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що рішення про відмову у влаштуванні дітей до прийомної сім'ї ОСОБА_1 прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства колегіальним органом - Комісією. Крім того, наполягав на тому, що лист Семенівської РДА від 14 травня 2018 року № Д-01-85/17-15 не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не може бути предметом розгляду в адміністративному суді /а.с. 45-48/.

Комісія у своєму відзиві на позов від 10 серпня 2018 року зазначала, що відповідно до Закону України "Про районні державні адміністрації" рішення РДА приймає у формі відповідних розпоряджень, проте за результатами розгляду звернення позивача прийняття розпорядження Семенівської РДА не мало місця, оскільки це не передбачено законом. Натомість рішення колегіального органа - Комісії оформлене протоколом її засідання. По суті позовних вимог зазначила, що наявність у позивача нічних змін може створити перешкоди для повноцінного та належного виховання дітей, що було враховано під час розгляду Комісією питання про збільшення вихованців прийомної сім'ї ОСОБА_1 та з метою недопущення порушення прав дітей зумовило прийняття негативного рішення /а.с. 91-96/.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що з 18 жовтня 2006 року сім'я ОСОБА_1 функціонувала як прийомна сім'я на підставі розпорядження голови Семенівської РДА від 18 жовтня 2006 року № 629 /а.с. 36/.

Розпорядженням голови Семенівської РДА від 10 жовтня 2008 року № 490 прийомну сім'ю ОСОБА_1 переведено в статус дитячого будинку сімейного типу /а.с. 37-38/.

11 травня 2016 року з дитячого будинку сімейного типу позивача вибула ОСОБА_4, що зумовило зміну статусу дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_1 та переведення його в статус прийомної сім'ї /а.с. 39/.

З метою влаштування до прийомної сім'ї позивача дітей, позбавлених батьківського піклування, 13 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Семенівської РДА з відповідною заявою /а.с. 13/.

За результатами розгляду поданої заяви та приєднаних до неї документів Комісія на своєму засіданні 10 травня 2018 року прийняла рішення про відмову у влаштуванні дітей до прийомної сім'ї ОСОБА_1 через режим роботи останньої, який передбачає чергування у нічні зміни /а.с. 14/.

Рішення Комісії Семенівською РДА доведено до відома позивача листом від 14 травня 2018 року № Д-01-85/17-15 /а.с. 15/.

Вважаючи лист Семенівської РДА від 14 травня 2018 року № Д-01-85/17-15 рішенням суб'єкта владних повноважень про відмову у влаштуванні до прийомної сім'ї ОСОБА_1 дітей, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (далі - Порядок № 866) визначає механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини.

За приписами пункту 3 Порядку № 866 органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах (у разі їх утворення), сільських, селищних рад, у тому числі об'єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність щодо надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, забезпечення захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності щодо забезпечення захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об'єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей).

Судом встановлено, що розпорядженням голови Семенівської РДА від 22 грудня 2014 року № 557 затверджено положення про комісію з питань захисту прав дитини при Семенівській РДА (далі -Положення № 577) /а.с. 111/.

Відповідно до пункту 1 вказаного Положення Комісія є консультативно-дорадчим органом, що утворюється головою РДА.

Згідно підпункту 2 пункту 4 Положення № 577 Комісія розглядає питання, у тому числі спірні, які потребують колегіального вирішення, зокрема, щодо визначення форми влаштування дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування.

Пунктами 9 та 10 Положення № 577 встановлено, що Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує їх виконання. Рішення Комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів членів комісії, присутніх на засіданні.

У відповідності до пункту 5 Положення про прийомну сім'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2002 року № 565 (далі - Положення № 565) рішення про утворення прийомної сім'ї приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчими органами міських, районних у містах (в разі утворення) рад на підставі заяви сім'ї або окремої особи, які виявили бажання утворити прийомну сім'ю, за поданням відповідного висновку служби у справах дітей районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчих органів міських, районних у містах (в разі утворення) рад про можливість утворення прийомної сім'ї за результатами проходження курсу підготовки і рекомендацією відповідного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Зазначена сім'я або окрема особа, яка не перебуває у шлюбі, обов'язково інформується про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дітей, яких вони бажають взяти на виховання та спільне проживання.

За правилами пункту 8 зазначеного Положення рішення про поповнення прийомної сім'ї дітьми приймається на підставі заяви прийомних батьків за наявності висновків служби у справах дітей, центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, який здійснює соціальне супроводження сім'ї, про доцільність влаштування дітей на виховання та спільне проживання у сім'ю.

Пунктом 16 даного Положення передбачено, що кандидати у прийомні батьки подають до органу, який утворює прийомну сім'ю, такі документи: заява кандидатів у прийомні батьки про утворення прийомної сім'ї із зазначенням інформації про наявність або відсутність кредитних зобов'язань; копії паспортів кандидатів у прийомні батьки; довідка про склад сім'ї (форма N 3); копія свідоцтва про шлюб; довідка про стан здоров'я кандидатів у прийомні батьки та членів сім'ї, які проживають разом з ними (довідка про відсутність хронічних захворювань, обстеження нарколога, венеролога, психіатра); довідка про доходи потенційної прийомної сім'ї за останні шість місяців або довідка про подану декларацію про майновий стан і доходи (про сплату податку на доходи фізичних осіб та про відсутність податкових зобов'язань з такого податку); довідка про наявність/відсутність виконавчого провадження стосовно боргових зобов'язань; довідка про проходження навчання кандидатів у прийомні батьки і рекомендація центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо включення їх у банк даних про сім'ї потенційних усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів; письмова згода всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з кандидатами у прийомні батьки, на утворення прийомної сім'ї, засвідчена нотаріально.

Процедуру взаємодобору дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування (далі - дитина), та осіб (потенційні опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі), які виявили бажання прийняти у свою сім'ю дитину на виховання та спільне проживання, і осіб (опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі) (далі - особа), у сім'ях яких уже виховуються такі діти врегульовано Порядком взаємодобору сім'ї та дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України від 19 вересня 2017 року № 1485 (далі - Порядок № 1485).

Пунктом 2 Порядку № 1485 передбачено, що процедура взаємодобору осіб та дитини розпочинається після подання до служби у справах дітей за місцем проживання осіб переліку документів, визначених пунктом 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, а також внесення їх до журналу обліку потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім'ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів та складання акта обстеження житлово-побутових умов таких осіб. Процедура взаємодобору осіб та дитини також проводиться в разі поповнення таких сімей новими дітьми за наявності висновків служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, які здійснюють соціальний супровід сім'ї, про доцільність влаштування дітей на виховання та спільне проживання в таку сім'ю.

За змістом пункту 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (далі - Порядок № 866) особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання:

заяву (від подружжя приймається спільна заява, підписана обома подружжями);

довідку про доходи за останні шість місяців або копію декларації про доходи, засвідчену в установленому порядку;

документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням;

копію свідоцтва про шлюб (для осіб, які перебувають у шлюбі);

довідку про проходження курсу навчання з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і рекомендацію центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо включення кандидатів до єдиного банку даних;

копію паспорта;

висновок про стан здоров'я заявника, складений за формою згідно з додатком 5;

довідку від нарколога та психіатра для осіб, які проживають разом із заявниками;

довідку про наявність чи відсутність судимості для кожного заявника, видану територіальним центром з надання сервісних послуг МВС за місцем проживання заявника;

письмову згоду всіх повнолітніх членів сім'ї, що проживають разом з особою, яка бажає взяти дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, під опіку, піклування, утворити прийомну сім'ю або на власній житловій площі - дитячий будинок сімейного типу, засвідчену нотаріально або написану власноручно в присутності посадової особи, яка здійснює прийом документів, про що робиться позначка на заяві із зазначенням прізвища, ім'я, по батькові, підпису посадової особи та дати.

Строк дії документів, зазначених у цьому пункті, становить дванадцять місяців з дати видачі.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачами, ОСОБА_1 до заяви про влаштування дітей до своєї прийомної сім'ї від 13 квітня 218 року приєднано усі передбачені законодавством документи.

Слід зауважити, що ні пункт 16 Положення № 565, ні пункт 40 Порядку № 866 не передбачає надання особою, яка виявила бажання взяти на виховання в сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, службі у справах дітей відомостей щодо режиму своєї роботи.

Вищевказані обставини зумовлюють висновок про те, що відповідач під час вирішення питання про влаштування до прийомної сім'ї дітей не наділений повноваженнями щодо аналізу умов праці особи, яка виявила бажання взяти на виховання дітей в свою сім'ю.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що рішення Комісії, оформлене протоколом від 10 травня 2018 року, про відмову у влаштуванні дітей до прийомної сім'ї ОСОБА_1 прийняте відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України.

Разом із тим, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання неправомірним та скасування рішення від 14 травня 2018 року № Д-01-85/17-15 про відмову у влаштуванні дітей до прийомної сім'ї ОСОБА_1 з огляду на таке.

Пунктом 19 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Статтею 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" визначено. що виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Статтею 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Проаналізувавши наведене у системному зв'язку з положеннями пункту 5 Положення № 565, суд дійшов висновку, що чинне законодавство не передбачає прийняття розпорядження голови РДА за наслідками ухвалення Комісією рішення про відмову у влаштуванні дітей до прийомної сім'ї.

Відтак, лист від 14 травня 2018 року № Д-01-85/17-15 про відмову у влаштуванні дітей до прийомної сім'ї ОСОБА_1 носить інформаційний характер, з огляду на що не може бути визнаний судом індивідуальним актом у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а також не може бути визнаним протиправним і скасованим за результатами судового розгляду.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог, визнати неправомірним та скасувати рішення Комісії відносно ОСОБА_1, оформлене протоколом від 10 травня 2018 року № 05, та зобов'язати Семенівську РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про можливість та доцільність влаштування до прийомної сім'ї ОСОБА_1 від 1 до 4 дітей з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, належним чином підтверджені судові витрати позивача у розмірі 1164 грн 77 коп, які складаються з витрат на сплату судового збору в розмірі 704 грн 80 коп та витрат, пов'язаних з розглядом справи у розмірі 459 грн 97 коп, підлягають частковому стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Семенівської РДА в розмірі 582 грн 39 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області (вул. Незалежності, 44, смт. Семенівка, Семенівський район, Полтавська область, 38200, ), Комісії з питань захисту прав дитини при Семенівській районній державній адміністрації Полтавської області (вул. Незалежності, 44, смт. Семенівка, Семенівський район, Полтавська область, 38200) про визнання неправомірним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Семенівській районній державній адміністрації Полтавської області (вул. Незалежності, 44, смт. Семенівка, Семенівський район, Полтавська область, 38200) відносно ОСОБА_1, оформлене протоколом від 10 травня 2018 року № 05.

Зобов'язати Семенівську районну державну адміністрацію Полтавської області (вул. Незалежності, 44, смт. Семенівка, Семенівський район, Полтавська область, 38200, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про можливість та доцільність влаштування до прийомної сім'ї ОСОБА_1 від 1 до 4 дітей з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області (вул. Незалежності, 44, смт. Семенівка, Семенівський район, Полтавська область, 38200, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 582 (п'ятсот вісімдесят дві) гривні 39 (тридцять дев'ять) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23 серпня 2018 року.

СуддяА.О. Чеснокова