Справа № 2340/3287/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

22 серпня 2018 року Справа № 2340/3287/18

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

представника заявника Гусак І.Ю. - за довіреністю,

відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - особисто,

представника відповідача ОСОБА_3 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача про відвід головуючому судді у справі за поданням Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Черкаській області звернулось до суду із заявою, в якій просить підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

22 серпня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява від відповідача про відвід судді в порядку статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 брала участь як сторона під головуванням судді Паламаря П.Г. в інших адміністративних справах, що розглядалися в суді, рішення по яких суддею були винесені упереджено і які в подальшому були скасовані апеляційним судом. Таким чином, є підстави вважати, що суддя є необ'єктивним та упередженим.

У судовому засіданні позивач, а також представник позивача заяву про відвід судді підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив та зазначив, що не вбачає підстав для відводу судді, а визначені підстави відповідачем не узгоджуються з ч. 4 ст. 36 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу.

Вирішуючи питання про відвід, суд зазначає, що згідно частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Головуючий суддя у справі № 2340/3287/18 Паламар П.Г. не брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, не надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі, не є членом сім'ї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі, порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Стосовно посилання позивача на об'єктивні сумніви у можливості головуючого судді Паламаря П.Г. розглядати справу незалежно від особистої точки зору, що є підставою для відводу судді за пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України у системному зв'язку зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997) (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (відповідно до пунктів 49-52 рішення Європейського суду з прав людини справа "Білуха проти України" (заява № 33949/02) від 09.11.2006) вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об'єктивного критерію слід визначити, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Аналіз наведеного свідчить, що кожен має право на розгляд справи, зокрема, безстороннім судом, наявність безсторонності визначається за суб'єктивним та об'єктивним критеріями у конкретній справі, стосовно суб'єктивного критерію, то безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, для об'єктивного критерію вирішальним є те, чи можна вважати причини побоювання заінтересованої особи об'єктивно обґрунтованими.

Під час розгляду адміністративної справи № 2340/3287/18 мала місце безсторонність суду як за суб'єктивним, так і за об'єктивним критеріями, оскільки позивачем, а також представником позивача не надано доказів протилежного.

Побоювання позивача про можливість упередження суду є необґрунтованими, оскільки таке побоювання має бути об'єктивно обґрунтованим.

На думку суду, доводи та міркування, наведені у заяві позивача про відвід судді, зводяться до припущень заявника та не доводять наявності обставин, що реально викликали би сумнів у неупередженості або об'єктивності судді у ході здійснення розгляду справи з метою забезпечення судового захисту та здійснення правосуддя, направленого на недопущення процесуальної недобросовісності/процесуальної тяганини, зловживання процесуальними правами учасниками справи.

За вказаних обставин, суд вважає, що заява позивача про відвід судді є необґрунтованою.

Крім того, суддя звертає увагу заявника, що у відповідності до ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 36, 40, 241, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованою заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відвід судді Паламаря П.Г.

Зупинити провадження у справі № 2340/3287/18 за поданням Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків до вирішення питання про відвід судді Паламаря П.Г.

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відвід судді Паламаря П.Г. у справі № 2340/3287/18 у порядку, визначеному частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, передати для визначення судді, який буде розглядати заяву про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст ухвали виготовлено 22.08.2018