Справа № 211/1971/18
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/1971/18
Провадження № 2-а/211/110/18
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
20 серпня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення ЕАА № 395711 від 08.05.2018 р. о 14-47 годині він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в районі Софіївського району Дніпропетровської області був зупинений інспектором УПП ОСОБА_2, який під час спілкування посилаючись на вимоги ст. 2 ЗУ «Про дорожній рух» та п. 2.1, 2.4 ПДР України, предявив йому вимогу в наданні для огляду наявного в нього полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, на що він повідомив про наявність у нього вказаного полісу, однак відмовив інспектору у його наданні у звязку з відсутністю у нього правових підстав. Інспектор, отримавши від нього посвідчення водія та свідоцтво пор реєстрацію транспортного засобу, без його відома та за його відсутності, не відібравши в нього жодних пояснень та не ознайомивши зі ст. 63 Конституції України, склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки у вказаній постанові інспектор зазначив про керування ним транспортним засобом по трасі Н11 без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також без переднього бампера, чим порушено ч. 1 ст. 121 КУпАП, однак відповідачем не було притягнуто його до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, що підтверджує відсутність події та складу адміністративного правопорушення, що в свою чергу не дає правових підстав для вимоги інспектора щодо надання для огляду полісу. Тому просить суд скасувати постанову серії ЕАА №395711 від 08.05.2018 р. про накладення на нього стягнення.
Ухвалою суду від 14 травня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засідання позивач ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Зазначив, що у нього дійсно був відсутній страховий поліс на авто і в наявності був поліс тільки на причіп. Бампер та дзеркало заднього виду лежали в автомобілі, оскільки він їхав з покраски та не мав можливості їх причепити на авто. Права його були роз'яснені, однак не тим інспектором, який склав постанову.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У відповідності до п. 2.1 «ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого, - поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Згідно пункту 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Також положеннями цієї статті встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (п.21.2)
При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.
У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.
Так, частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки … поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).
Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.
На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.
На відеозаписі чітко зафіксовано о 14:55 годині відсутність на транспортному засобі під керування позивача дзеркал заднього виду та бамперу, що було підставою для зупинки транспортного засобу. На вимогу інспектора надати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем цього зроблено не було, що слугувало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відсутність постанови про притягнення позивача до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП, не є підставою для звільнення його від відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП.
Так, перелік підстав для зупинки транспортного засобу передбачений частиною 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якої поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Згідно зі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема у випадку вчинення особою правопорушення.
Згідно вимог п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил.
Факт керування транспортним засобом та непредявлення на вимогу поліцейського полісу позивачем визнається.
Також відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015р. №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ст. 126 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
З наведеного вбачається, що відсутність або не пред'явлення для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП є самостійним видом адміністративного правопорушення, притягнення до відповідальності за котре не потребує вчинення іншого правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення в цьому випадку приймається без складання відповідного протоколу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Тому оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджено відсутність у позивача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності в цій частині є правомірною.
Інші підстави, на які посилається позивач в своєму позові, суд розцінює як бажання ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони не впливають за своєю суттю на правомірність винесення відповідачем постанови.
За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що складена постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 395711 від 08 травня 2018 року є законною, відповідає вимогам ст.ст.251, 283 КУпАП та винесена по факту встановленого правопорушення з дотриманням законодавчо визначеної процедури розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246, 286 КАС України, суд,-
в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.
Суддя Д.М.Ніколенко