Справа № 821/1111/15-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

21 серпня 2018 року

справа №821/1111/15-а

адміністративне провадження №К/9901/5581/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року у складі колегії суддів Федусик А.Г., Шевчук О.А., Зуєвої Л.Є. у справі № 821/1111/15-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач у справі) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 18 березня 2015 року № 000006/21-22-21-23А819873, яким до позивача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн за зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, 10000 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни, 17000 за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії, з мотивів безпідставності його прийняття.

06 травня 2015 року постановою Херсонського окружного адміністративного суду, позов задоволений, визнано протиправним та скасовано рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій від 18 березня 2015 року № 000006/21-22-21-23А819873.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції висновувався на відсутності в діях позивача складу правопорушень, передбачених Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (надалі - Закон № 481/95-ВР).

09 вересня 2015 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволені частково, скасовано рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій від 18 березня 2015 року № 000006/21-22-21-23А819873 в частині нарахованих фінансових санкцій на суму 17000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд апеляційної інстанції врахував обставини, встановлені вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 жовтня 2013 року у справі № 667/8522/13-к, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 204 частиною 1 Кримінального кодексу України (незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів), та статтею 204 частиною 3 Кримінального кодексу України (незаконне виготовлення товарів, зазначених у частинах першій або другій цієї статті, з недоброякісної сировини (матеріалів), що становлять загрозу для життя і здоров'я людей, а так само незаконний збут таких товарів, що призвело до отруєння людей чи інших тяжких наслідків), а також протоколи допитів свідка та самого позивача, дійшовши висновку про правомірність рішення суб'єкта владних повноважень в частині застосування санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни, а також за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Позивачем подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій він, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати постанову апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Позивач вказує на те, що вироком суду Комсомольського районного суду м. Херсона його визнано винним за незаконні дії з фальсифікованими алкогольними напоями, а податковим органом до нього застосовані фінансові санкції за порушення Закону №481/95-ВР, норми якого визначають відповідальність за незаконні дії з алкогольними напоями, вважає неправильним ототожнення судами попередніх інстанцій понять «фальсифіковані алкогольні напої» та «алкогольні напої».

12 квітня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача та витребувано з Херсонського окружного адміністративного суду справу № 821/1111/15-а.

13 червня 2016 року справа № 821/1111/15-а надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

17 січня 2018 року справа № 821/1111/15-а передана до Верховного Суду.

Податковим органом подані заперечення на касаційну скаргу позивача, в яких відповідач просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналогічні вимоги містять положення статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій.

Здійснюючи касаційний перегляд оскаржуваного судового рішення, Суд вважає, що зазначеним вимогам закону воно не відповідає з огляду на наступне.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 жовтня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204 Кримінального кодексу України, незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів, та ч.3 ст.204 Кримінального кодексу України - незаконне виготовлення товарів, зазначених у частинах першій або другій цієї статті, з недоброякісної сировини (матеріалів), що становлять загрозу для життя і здоров'я людей, а так само незаконний збут таких товарів, що призвело до отруєння людей чи інших тяжких наслідків.

18 березня 2015 року на підставі даного вироку та матеріалів перевірки СВ ДПС у Херсонській області податковим органом прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000006/21-22-, яким до позивача застосовано фінансові санкції: за зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку в розмірі 17000,00 грн., за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни в розмірі 10000,00 грн., за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії в розмірі 17000,00 грн.

Зазначені фактичні обставини встановлені судами попередніх інстанції не є спірним між сторонами.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

За положеннями пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року № 790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" Підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є зокрема матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

В межах спірних правовідносин, як правильно установили суди попередніх інстанцій, в основу прийняття акту індивідуальної дії податковим органом покладені матеріали правоохоронних органів та вирок суду.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції в частині протиправності рішення відповідача про застосування фінансових санкцій за зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, з огляду на недоведеність податковим органом складу цього правопорушення належними та допустимими доказами, а також відсутності у вироку суду та матеріалах кримінального провадження обставин, які свідчать про зберігання позивачем алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку.

Щодо застосування до позивача спірним рішення фінансових санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії в розмірі 17000,00 гривень.

Аналіз положень частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР (в різних редакціях) свідчить про те, що у період часу з 2011 року по 5 червня 2013 року (вбачається з вироку, час події) та на час застосування спірним рішенням фінансових санкцій - 18 березня 2015 року, санкція статті за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензій визначала різний розмір штрафу, при цьому на час події (протиправних діянь) розмір штрафу був в десять разів меншим ніж визначено спірним рішенням податкового органу.

З огляду на межі перегляду судом касаційної інстанції, встановлені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду попередньої інстанції. Враховуючи відсутність права у Суду встановити правомірність застосування розміру штрафної санкції до позивача з урахуванням загально-правового принципу дії норми права у часі, не встановлення та не дослідження цих обставин судом апеляційної інстанції, наявні підстави для скасування постанови Одеського апеляційного адміністративного суду в цій частині із направлення справи на новий розгляд до цього суду.

Щодо застосування до позивача спірним рішення фінансових санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни в розмірі 10000,00 грн.

Суд зазначає, що при застосуванні санкції за зазначене порушення відповідачем також застосовано штраф у розмірі, який визначений редакцією частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, що діяла на час прийняття спірного акту індивідуальної дії, а не в розмірі, який визначала норма статті на час протиправних діянь. Ця обставина не встановлена та не досліджена судом апеляційної інстанції.

Крім того, як вбачається з постанови суду апеляційної інстанції, цим судом оцінені обставини, викладені у протоколах допиту свідка та позивача, які впливають на склад правопорушення, оскільки стосуються розміру цін, за якими були реалізовані алкогольні напої. При цьому, судом апеляційної інстанції не встановлено, чи прийняті та відображені ці обставини у вироку Комсомольського районного суду м. Херсона від 15 жовтня 2013 року. Судом апеляційної інстанції не надано оцінки тому, чи є протоколи допиту, складені в межах кримінальної справи, належними та допустимими доказами певних обставин, які в них викладені, в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), за умови, що такі обставини не відображені у вироку суду.

Суд відхиляє доводи заявника касаційної скарги щодо ототожнення судами попередніх інстанцій понять «фальсифіковані алкогольні напої» та «алкогольні напої», оскільки в межах спірних правовідносин судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та вбачається з вироку Комсомольського районного суду м. Херсона, що позивача визнано винним у протиправних діяннях, які пов'язані саме із алкогольними напоями, порушення, за які до позивача застосовані фінансові санкції спірним рішенням, також є протиправними діяннями, пов'язаними з алкогольними напоями.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, не встановивши фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до цього суду відповідно до положень частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочи6нства України..

Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року скасувати, справу № 821/1111/15-а направити на новий розгляд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер