Справа № 473/3037/18
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3037/18
РІШЕННЯ

іменем України

"17" серпня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суду Миколаївської області у складі головуючого судді Ротар М.М., секретарь судового засідання ОСОБА_1, за участю представника позивача ОСОБА_2, відповідача громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 про затримання з поміщенням до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусове видворення з України

ВСТАНОВИВ:

17.08.2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить винести рішення про затримання з поміщенням до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та примусово видворити з території України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Вимоги обґрунтовано тим, що 21.07.2017 р. в ході відпрацювання території ринку в с. Рибаківка, Березанського району, Миколаївської області під час проведення цільових профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально знаходяться на території України був виявлений громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який працював пекарем в магазині «Грузинська випічка» та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, який перебуває на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін.

21.07.2017 року було винесено Рішення про примусове повернення за межі України № 22 від 21.07.2018 р. відносно громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 24.08.1977 р.н та покладено зобовязання покинути територію України у термін до 20.08.2017 року.

Зазначене вище рішення ВОЗНМРВ УДМС України в Миколаївській області про примусове повернення з України громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 не виконав, територію України не покинув.

Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України в Миколаївської області та інших областей України щодо продовження термінів перебування на території України та про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземця відповідач не звертався.

Підстав, які б перешкоджали примусовому видворенню відповідача відсутні як і підстав для подальшого перебування його на території України немає, проте ОСОБА_4 в добровільному порядку територію України не покинув, що й стало підставою звернення до суду.

З урахуванням викладеного представник позивача просить позов задовольнити в повному обсязі та видворити громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі території України.

Ухвалою від 17.08.2018 року провадження по справі було відкрито, справа призначена до розгляду на 17.08.2018 року.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до ст. 44, 45, 47 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, зазначила, що жодного кримінального провадження по якому провадиться досудове слідство, або невиконаного судового рішення немає, тому з урахуванням обставин незаконного перебування відповідача на території України, просить позов задовольнити.

Відповідач громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що послуг перекладача та захисника не потребує, міцних соціальних звязків на території України не має.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

21.07.2017 р. в ході відпрацювання території ринку в с. Рибаківка, Березанського району, Миколаївської області під час проведення цільових профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально знаходяться на території України був виявлений громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який працював пекарем в магазині «Грузинська випічка» та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

21.07.2017 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП (протокол ММК№044008) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу пятсот десять гривень.

Відносно відповідача було винесено Рішення про примусове повернення за межі України № 22 від 21.07.2017 р. та покладено зобовязання покинути територію України у термін до 20.08.2017 року.

Однак відповідач не виконав Рішення про примусове повернення у встановлений строк та не покинув територію України.

15.08.2018 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП (протокол ММК№045258) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 гривень.

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до п. 14 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 статті 3 розділу І Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 розділу ІІ Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Однак, як вбачається з пояснень відповідача, документи які б підтверджували його законне перебування на території України відсутні, що є підставою для прийняття рішення про примусове, видворення.

Відповідно до частини 1 стаття 21 розділу ІІ Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України. Також Законом визначено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу ІІІ Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Абзацом 1 статті 26 розділу ІІІ Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Частиною 1 статті 30 вказаного Закону визначено, шо центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Отже, беручи до уваги встановлені працівниками УДМС України в Миколаївській області факти та пояснення відповідача можна дійти до висновку, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4, є нелегальним мігрантом та знаходиться на території України без законних на те підстав.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року N 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст..30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст..13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту.

В судовому засіданні відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно та мав до 20.08.2017 року виїхати з неї.

Також встановлено, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4, не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. З відповідними заявами до працівників ДМС України відповідач не звертався. Доказів протилежного суду не надано.

У суду також відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст..3 Конвенції про захист право людини і основоположних свобод» або ст..31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» . Доказів протилежного суду не надано.

Згідно із ч. 1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що відносно відповідача 21.07.2017 року ухвалено рішення про примусове повернення з України, яке ним не виконано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, (далі - Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV розділу «Прикінцеві положення Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністретсва внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі Інструкція №141).

Згідно з пункту 12 Розділу II Інструкції №141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само уразі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або)забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на те, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у нього відсутні документи на право перебування на території України, відсутність факту звернення до ДМС з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач підлягає затриманню з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України і примусовому видворенню за межі держави Україна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного кодексу та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд вбачає підстави звернути рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.2,5,9,72,77,289,241,243,246, п. 16 ст. 289, 293, 371 Кодексу адміністративного судочинства, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання та примусове видворення за межі України - задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, з поміщенням його до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але небільше як на шість місяців.

Примусово видворити з території України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 (SOLOGASHVILI BADRI), ІНФОРМАЦІЯ_1;

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: М.М. Ротар