Справа № 0440/5357/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2018 року Справа № 0440/5357/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Громадської організації "Добровільне товариство судноводіїв-любителів "Вимпел" до Дніпровської міської ради про визнання незаконною бездіяльності, -
- визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради, щодо не розгляду заяви від 21.05.2018 року вх. № 36/3078 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення для проектування та будівництва житлового комплексу по вул. Набережна Перемоги, 5К, м. Дніпро, поданою Громадською організацією "Добровільне товариство судноводіїв-любителів "Вимпел".
- зобов'язати Дніпровську міську раду розглянути на сесії заяву від 21.05.2018 року № 36/3078 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення для проектування та будівництва житлового комплексу про вул. Набережна Перемоги, 5К, м. Дніпро, поданою Громадською організацією "Добровільне товариство судноводіїв-любителів "Вимпел".
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року позовну заяву Громадської організації "Добровільне товариство судноводіїв-любителів "Вимпел" залишено без руху.
24.07.2018 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано уточнену позовну заяву.
Ухвалою від 24.07.2018 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі №0440/5357/18 за позовною заявою Громадської організації "Добровільне товариство судноводіїв-любителів "Вимпел" до Дніпровської міської ради про визнання незаконною бездіяльності та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Разом з тим, з такими твердженнями Відповідача не можливо погодитись, оскільки у діях Відповідача наявне зволікання із розглядом клопотання Позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для зміни цільового призначення земельної ділянки.
Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.
Статтею 327 Цивільного кодексу України закріплено що у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 ЦК України у випадках і в порядку, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, від імені держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад за спеціальними дорученнями можуть виступати фізичні та юридичні особи, органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування.
Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності (ч. 1, 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.
Органом місцевого самоврядування в місті Дніпро є Дніпровська міська рада, згідно з ч. 1 ст. 8 Статуту територіальної громади.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності, до складу якого входить і правомочність - право користування) набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, право розпоряджатися землями територіальних громад, надавати земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.
Частиною 1 ст. 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди.
Відповідно до ст. 125 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання документу, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України й ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту його державної реєстрації.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.
Об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. 17 Закону України "Про оренду землі").
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Зміна цільового призначення земельних ділянок комунальної власності провадиться органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.
Надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється органами органами місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 123 ЗК України).
Згідно з ч. 2 цієї ж статті особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки комунальної власності у користування, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до ч. 3 цієї ж статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Аналізуючи ці норми права, суд робить висновок, що орган, який передає земельні ділянки у власність, розглядає у місячний строк клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, і може відмовити у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для зміни цільового призначення земельної ділянки лише у разі невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Судом встановлено, що позивач виконав усі вимоги ст. 123 ЗК України, які ставляться до особи зацікавленої в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення. Натомість у діях Відповідача вбачається явне зволікання і бездіяльність стосовно розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для зміни цільового призначення земельної ділянки.
Так, у відзиві на позовну заяву Відповідач вказує, що заява позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення для проектування та будівництва житлового комплексу не розглянута на сесії міської ради, і щодо цієї заяви Відповідачем складено лише проект рішення міської ради, який на час звернення Позивачем до суду знаходиться на проходженні візування у посадових осіб виконавчих органів міської ради.
Суд відзначає, що такі доводи Відповідача не можуть братись до уваги як поважні обставини, за яких Відповідач не виконав покладені на нього обов'язки.
За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог, тому такі підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1762,00 грн. підлягає стягненню з Дніпровської міської ради.
Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Громадської організації "Добровільне товариство судноводіїв-любителів "Вимпел" до Дніпровської міської ради про визнання незаконною бездіяльності - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський