Справа № 826/12294/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

17 серпня 2018 року № 826/12294/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кузьменко А.І., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Касаційного адміністративного суду
про визнання незаконними ухвал та відшкодування моральної та матеріальної шкоди
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Касаційного адміністративного суду, в якому просить визнати незаконними ухвали Касаційного адміністративного суду №№К/9901/55207/18 та К/9901/55989/18 від 13 та 19 липня 2018 року відповідно та стягнути з відповідача на відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди 20 000,00 грн та матеріальної шкоди у вигляді витрат, які позивач вимушений був понести для поновлення порушеного права.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що ухвалою від 13 липня 2018 року з вказівкою на те, що вона не підлягає оскарженню, Касаційний адміністративний суд повернув позивачу касаційну скаргу від 28 червня 2018 року на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2018 року, стверджуючи, що наявні підстави для визнання касаційної скарги необґрунтованою, оскільки суть оскаржуваного судового рішення свідчить про правильне застосування норм процесуального права та не викликає сумніву у їх застосуванні та тлумаченні.

Ухвалою від 19 липня 2018 року з вказівкою на те, що оскарженню вона не підлягає, Касаційний адміністративний суд повернув позивачу касаційну скаргу від 09 липня 2018 року на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2018 року з тих же підстав.

На думку позивача, оскаржувані ним ухвали Касаційного адміністративного суду є незаконними та такими, що порушують право останнього на судовий захист інших його конституційних прав.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, суддя Окружного адміністративного суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

У відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб'єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, вказані норми свідчать про те, що визначальною ознакою адміністративної справи є наявність у однієї із сторін спору статусу суб'єкта владних повноважень, такий суб'єкт у спірних правовідносинах по відношенню до інших осіб має здійснювати саме публічно - владні управлінські функції, які б виникали на основі законодавства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати незаконними ухвали Касаційного адміністративного суду від 13 липня 2018 року та від 19 липня 2018 року, які, як вбачається з їх змісту, не підлягають оскарженню та з чим не погоджується позивач, вважаючи неможливість оскарження цих ухвал порушенням його права на судовий захист, у зв'язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Так, статтею 6 Конституції України передбачено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

У частинах 1 та 2 статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя. Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України. Відповідно до закону можуть діяти вищі спеціалізовані суди. З метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

При цьому, слід зазначити, що у своєму рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 у справі №1-17/2001 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які

стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Зі змісту наведених положень вбачається, що судові рішення, пов'язані з розглядом справ у судових інстанціях, можуть оскаржуватись у встановленому законом порядку, а не шляхом їх оскарження до суду першої інстанції, оскільки це порушувало б конституційний принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Тобто, у розумінні положень 1, 2, 7, 9 частини 1 статті 4, статті 19, частини 3 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративній правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні - управлінські функції, а тому не можуть виступати відповідачами у справах про оскарженнях їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням встановлених вище обставин суддя приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконними ухвал Касаційного адміністративного суду від 13 липня 2018 року та 19 липня 2018 року не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а отже наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача на його користь моральної та матеріальної шкоди, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження й щодо вказаних позовних вимог, оскільки останні є похідними від позовної вимоги про визнання незаконними ухвали Касаційного адміністративного суду, а тому, в даному випадку, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Між тим, частиною 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Так, частиною 1 статті 55 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII передбачено, що конституційною скаргою є подане до Суду письмове клопотання щодо перевірки на відповідність Конституції України (конституційність) закону України (його окремих положень), що застосований в остаточному судовому рішенні у справі суб'єкта права на конституційну скаргу.

У відповідності до частини 1 статті 56 Закону України «Про Конституційний Суд України» суб'єктом права на конституційну скаргу є особа, яка вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в її справі закон України (його окремі положення) суперечить Конституції України.

Оскільки ОСОБА_1, оскаржуючи ухвали суду, не погоджується з тим, що такі ухвали не підлягають оскарженню в порядку Кодексу адміністративного судочинства України та є остаточними, останній має право на звернення до Конституційного Суду України з конституційною скаргою у порядок та спосіб, визначені законом.

Керуючись статтями 160-162, частинами 1, 6 статті 170, статтею 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Касаційного адміністративного суду про визнання незаконними ухвал - відмовити.

2. Роз'яснити ОСОБА_1, що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Роз'яснити ОСОБА_1 його право на звернення до Конституційного Суду України з конституційною скаргою.

4. Копію ухвали надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко