Справа № 264/2162/17
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2162/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Литвиненко Н.В., за участі секретаря судового засідання Солонської Т.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом, який згодом уточнювала. В обґрунтування позову вказала, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради 08.12.2016 року було винесено постанову №23 по справі про адміністративне правопорушення за фактом недопущення представників Департаменту на обєкт будівництва, який розташований в м.Маріуполі по вул.Волонтерській, буд.38, та її було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.188-42 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 гривень. З вищевказаною постановою ОСОБА_1 не згодна та просить її скасувати, оскільки про факт проведення перевірки, її час та місце проведення позивачку повідомлено не було, вона не була присутня і при проведенні вищевказаної перевірки. Також їй не було відомо про факт складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення. З оскаржуваною постановою вона була ознайомлена лише 26.04.2017 року після отримання виклику та постанови державного виконавця Кальміуського відділу виконавчої служби м.Маріуполя від 07.04.2017 року про відкриття виконавчого провадження, у звязку з чим просила суд поновити строк на оскарження вищевказаної постанови. На підставі викладеного ОСОБА_1 була вимушена звернутись до суду та остаточно просила визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною та відновити його, визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та скасувати її.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. ОСОБА_2 додатково вказав, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем були порушені вимоги ст.ст.245, 268, 279, 280 КУпАП. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивачка присутня не була, права та обовязки їй розяснені не були, вона була позбавлена права подати свої пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, наголосив, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про проведення позапланової перевірки, а також про розгляд адміністративної справи, що підтверджується відміткою у рекомендованому листі. Крім того про наявність оскаржуваної постанови позивачка дізналась 11.04.2017 року, коли мала прибути до Кальміуського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя. У позивачки не має достатніх правових підстав ставити питання перед судом про поновлення процесуального строку для подачі адміністративного позову, тому просив залишити позов без розгляду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення з поважних причин за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивачка стверджує, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 26.04.2017 року в листі від Кальміуського ВДВС Маріупольського ГТУЮ у Донецькій області датованого 07.04.2017 року. Встановити точну дату отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови з наданих сторонами доказів неможливо, відомо лише, що це було після 07.04.2017 року, тому виходячи з доводів позивачки щодо обґрунтованості підстав пропуску строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення, та з метою забезпечення її права на судовий захист, суд вважає за можливе поновити строк на оскарження постанови №23 від 08.12.2016 року, визнавши причину пропуску строку поважною.

Відповідно до ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вимогами ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч.2 ст.74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 188-42 КУпАП передбачена відповідальність за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю.

Судом встановлено, що, на підставі направлення №06-855-01 від 09.11.2016 року, працівниками Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради було проведено позапланову перевірку будівельних робіт по вул.Волонтерівській, буд.38, в м.Маріуполі.

При проведенні вказаної позапланової перевірки був складений акт від 24.11.2016 року про те, що ОСОБА_1 не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до приміщення невизначеного призначення по вул.Волонтерівській, буд.38, і м.Маріуполі та протокол про адміністративне правопорушення від 20.07.2015 року за ч.2 ст.188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1 щодо порушення останньою ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

08.12.2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради було винесено постанову №23 по справі про адміністративне правопорушення за фактом недопущення ОСОБА_1 представників управління на обєкт будівництва, розташований за адресою: м.Маріуполь, для виконання покладених на них функцій. Даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00грн.

Згідно копії договору купівлі продажу житлового будинку від 06.09.2016 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.03.2017 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку та земельної ділянки №38, розташованих по вул.Волонтерівській в м.Маріуполі.

Як вбачається з повідомлення від 29.12.2015 року колишній власник вищевказаного житлового будинку повідомив Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області про початок виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку та будівництва господарських споруд по вул.Волонтерівській, 38 в м.Маріуполі.

Також стороною позивача надано фототаблицю на якій зображено житловий будинок №38 по вул.Волонтерівській в м.Маріуполі, з якої вбачається наявність вільного доступу до будинку.

В судовому засіданні в якості свідка відповідно до вимог ст.76 КАС України була допитана позивачка по справі ОСОБА_1, яка пояснила, що придбала будинок №38 по вул.Волонтерівській в м.Маріуполі, який згодом добудовувала. За вказаною адресою не проживала. З перевірками відповідач приходив без неї, їй нічого не було відомо про перевірки, листи не отримувала і ніде не розписувалась, хто писав на повідомленнях «Тимофєєва» їй не відомо. Від виконавчої служби дізналась, що на її кошти накладено арешт за не допуск. У двір будинку можна потрапити без будь-яких перешкод, все доступно. Копію оскаржуваної постанови отримала 26.04.2017 року у виконавчій службі, після чого одразу звернулась до суду.

За правилами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статей 1, 3, 8, 9 Конституції - Україна є правовою державою, в якій людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Таким чином, посадова особа, яка склала протокол, зобов'язана ознайомити особу, щодо якої складається цей протокол, зі змістом ст.63 Конституції України, з її правами і обов'язками, передбаченими ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Про ознайомлення з вищезазначеним особа, щодо якої складається протокол, ставить у ньому свій підпис, а у разі відмови поставити підпис, про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом уповноваженої посадової особи.

Особі, щодо якої складається протокол, пропонується надати письмове пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення, яке вноситься до протоколу і засвідчується підписом зазначеної особи. Пояснення та зауваження можуть додаватись до протоколу окремо, про що робиться запис у цьому Протоколі. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол, від надання пояснень та зауважень за суттю вчиненого правопорушення посадова особа вносить до нього відповідний запис, який засвідчується її підписом.

Протокол підписується посадовою особою та особою, щодо якої складається Протокол, а також може підписуватись свідками та потерпілими у випадку їх наявності. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол, від підписання протоколу посадова особа робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у випадку їх наявності.

Особа, щодо якої складається протокол, має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підпису.

Беручи до уваги вищенаведені норми відповідачем було порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, що полягало у винесенні протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності позивачки, не розясненні останній прав та обовязків, позбавлення її надати пояснення та зауваження.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення- це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Перевіряючи наявність складу адміністративного правопорушення, суд повинен перевірити наявність усіх його складових.

Позивачка заперечує проти того, що її було повідомлено про час та місце проведення перевірки та розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначала, що жодних листів не отримувала. Відповідач на спростування цих доводів надав рекомендовані повідомлення з відмітками про особисте вручення листів позивачці.

Зважаючи на вказані суперечності, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що листами були направлені саме протокол про адміністративне правопорушення, повідомлення про проведення перевірки або розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відсутній опис вкладення.

Таким чином, в матеріалах справи відсутнє підтвердження належного розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності з дотриманням прав наданих цієї особі, зокрема ст.268 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 в ході допиту в якості свідка зазначила, про відсутність будь-яких перешкод у проході до будинку, оскільки на земельній ділянці відсутній паркан, що також підтверджується наданою фототаблицею із зображенням будинку.

Вказані обставини також свідчать про відсутність умислу у ОСОБА_1 на недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкт будівництва.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність обєктивних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачкою дій щодо недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на обєкт будівництва, а відтак суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698, акт перевірки підписується головним інспектором будівельного нагляду, який проводив перевірку, та керівником обєкта нагляду, або його заступником, або уповноваженою керівником особою, а також фахівцям підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів, що залучалися до проведення перевірки.

Таким чином, достовірність даних, зазначених в акті від 24.11.2016 року про недопущення посадових осіб інспекції на обєкт будівництва, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову, викликає у суду обґрунтовані сумніви, оскільки, його було складено одноособово головним спеціалістом управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_5, тобто з порушенням п. 25 зазначеного Порядку.

За таких обставин суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення №23 від 08.12.2016 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, у звязку з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності та відсутності в діях позивачки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 8, 9, 19, 63 Конституції України, ст.ст.7, 9, 188-42, 251, 256, 268, 289 КУпАП, п.25 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №698, ст.ст.5, 9, 20, 74, 77, 241, 243, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення .

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради №23 від 08.12.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.188-42 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 6800,00грн. - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко