Справа № 822/740/18
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 серпня 2018 року

Київ

справа №822/740/18

адміністративне провадження №К/9901/58619/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 у справі №822/740/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області №001/22-01-40-01/НОМЕР_1 від 04.10.2017 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00грн. за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2018, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018, позовні вимоги - задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області 06.08.2018, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 у справі №822/740/18 та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 КАС України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762,00грн. (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200,00грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №822/740/18 є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області №001/22-01-40-01/НОМЕР_1 від 04.10.2017 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00грн. за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, що у розумінні пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України, що є підставою для віднесення цієї справи до категорії справ незначної складності.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний адміністративний суд, виходив з того, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Хмельницькій області не доведено наявність складу податкового правопорушення, покладеного в основу спірного рішення і, як наслідок, безпідставно застосовано до позивача фінансові санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00грн. Дані висновки ґрунтуються на тому, що надані правоохоронними органами матеріали щодо продажу продавцем магазину - ОСОБА_3 алкогольного напою неповнолітній особі, за відсутності акту перевірки суб'єкта господарювання ОСОБА_2, не підтверджують належним чином здійснення позивачем, як суб'єктом господарювання, порушень вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Також, судами встановлено, що позивачем не вчинялося правопорушення щодо продажу алкогольних напої неповнолітній особі, оскільки з 21.10.2016 ОСОБА_2 не здійснює господарську діяльність у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», реєстрацію реєстратора розрахункових операцій № скасовано, а приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» передано в оренду ОСОБА_4

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень, також не міститься.

Отже, постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2018 у справі щодо визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області №001/22-01-40-01/НОМЕР_1 від 04.10.2017 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800,00грн. за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Хмельницькій області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2018 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.07.2018 у справі №822/740/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду