Справа № 161/7285/18
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/7285/18
Провадження № 2-а/161/350/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Пахолюка А.М.

при секретарі - Турук І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Алексюка Івана Георгійовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Алексюка Івана Георгійовича (далі - інспектор поліції) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 01 травня 2018 року інспектором поліції було складено щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА№384997 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, та винесена з перевищенням компетенції суб'єктом владних повноважень, оскільки, опинився у заторі та не вчиняв будь-якої зупинки на перехресті, а рухався у черзі автомобілів.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 384997 від 01.05.2018 року, а справу про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Ухвалою суду від 14 травня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

У встановлений в ухвалі строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України. Крім того, вказала, що відповідач не заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення та стверджував, що зупинився бо мав намір здійснювати загрузку товару на ринку, а кругом відсутня паркова, що підтверджується відеозаписами з місця вчинення та розгляду справи, що були здійснені на нагрудні відео реєстратори інспекторів поліції. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

До судового засідання позивач подав заяву, в якій просить суд справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача також до судового засідання подала клопотання в якій просить суд справу слухати у її відсутності, проти задоволення позову заперечує з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин..

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 01 травня 2018 року відповідачем було винесено щодо позивача оскаржувану постанову, із змісту якої вбачається, що позивач, 01.05.2018 року близько 09 год. 26 хв. в м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого, 11, здійснив зупинку безпосередньо на перехресті, чим порушив п. 15.9 «ґ» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 7).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки.

Відповідно до п. 15.9 «ґ» ПДР України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського (а.с. 15) вбачається, що позивач просив надати можливість надати пояснення, не визнаючи вину, однак такі пояснення були заслухані вже після складання постанови.

Таким чином, суд вважає, що наданий представником відповідача відеозапис, здійснений за допомогою камери нагрудного реєстратора інспектора поліції, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх

справ України 07.11.2015 № 1395) (далі - Інструкція) передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу; поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки; після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

В даному випадку судом не здобуто доказів того, що відповідач під час складення оскаржуваної постанови роз'яснив позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, заслухав по суті пояснення позивача, з'ясував всі фактичні обставини справи.

Статтею 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Аналогічні приписи містяться у пунктах 1, 5 розділу ІV Інструкції, які, крім цього передбачають, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського (а.с.15) вбачається, склав постанову, вручив позивачу, не оголошуючи її змісту.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши представлені докази, вважає, що при складанні постанови відповідачем не були дотриманні норми ст.ст. 251, 279, 283, 285 КУпАП, а тому на підставі ч.3 ст.286 КАС України позов слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову та закрити справи про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА № 384997 від 01 травня 2018 року поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Алексюка Івана Георгійовича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.