Справа № 333/1265/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 липня 2018 року Справа № 333/1265/18 Провадження № ЗП/808/118/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (69118, м. Запоріжжя, пр. 40-річчя ПеремогиАДРЕСА_1)

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б)

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду з Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, на які було нараховано та сплачено збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування;

зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової винагороди, згідно довідки Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та довідки Державної установи «Камянська виправна колонія №101» про одноразові виплати, починаючи з 01.03.2018;

зобовязати відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії з моменту виникнення права на її отримання.

Ухвалою суду від 16 квітня 2018 року адміністративний позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивач усунув недоліки позову.

Ухвалою суду від 04 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №333/1265/18.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 2011 року він перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказує, що у лютому 2018 року він звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про перерахунок пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зазначеного у довідках Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та Державної установи «Камянська виправна колонія №101». Разом з тим, відповідачем протиправно відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії, що зумовило звернення до суду з даною позовною заявою.

Відповідач у поданому до матеріалів адміністративної справи відзиві від 18.06.2018 вх. №18773) проти задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка набрала чинності з 24.02.2018, та відповідно до якої перерахування пенсії проводиться з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою. Таким чином види грошового забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії. Не включають суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та одноразової винагороди. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку призначено у розмірі 89% грошового забезпечення.

У лютому 2018 року позивач звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та одноразової винагороди.

Листом від 28 лютого 2018 року №469/Ф-9 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсійних виплат з посиланням на статтю 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зазначенням, що врахування в розмір грошового забезпечення вказаних складових чинним законодавством не передбачено.

Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд керується наступними мотивами.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ; тут та надалі в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 41 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 N 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704; була чинною на момент призначення пенсії позивачу) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом пятим постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 N 1294 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право, зокрема: здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії

фонду грошового забезпечення; надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців

строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при щорічній основній відпустці у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом при винесенні рішення взято до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року по справі №813/758/17 (адміністративне провадження №К/9901/838/17; адміністративне провадження № К/9901/7155/18), відповідно до якої, зокрема, при формулюванні висновку щодо включення до складу грошового забезпечення виплат для обчисленні пенсії, судам потрібно додатково встановити ряд фактичних обставин та у взаємозв'язку із іншими встановленими обставинами дослідити їх, з'ясувати підстави для нарахування та правову (юридичну) природу кожної із спірних виплат, тобто, чи відносяться вказані виплати до разових платежів, чи пов'язані вони з виконанням позивачем своїх службових обов'язків або мають компенсаційний чи заохочувальний характер, пов'язаний з виконанням певних завдань в особливих умовах або з фактом звільнення; чи здійснювалось фактичне нарахування та сплата на кожну з них єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що є однією з передумов для включення спірних виплат, які позивач отримував під час проходження служби, до складу грошового забезпечення.

З наданих до матеріалів адміністративної справи довідки Державної установи «Камянська виправна колонія (№101)» від 22.09.2017 №79 та довідки Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 08.08.2017 №42 встановлено, що протягом періодів, з яких позивачу призначалась пенсія (з 01 листопада 2009 року по 15 серпня 2011 року), ОСОБА_1 виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення (у квітні, грудні 2010 року, травні 2001 року) та грошові винагороди, одноразові премії (у лютому, червні 2010 року). Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за вказаний період не надавалась.

З усіх виплат, включених в довідки, сплачено внески до Пенсійного фонду України.

Проаналізувавши вищевикладені норми, суд доходить висновку, що такі види додаткового грошового забезпечення як матеріальна допомога на оздоровлення та грошові винагороди, одноразові премії носять регулярний характер та безпосередньо повязані з виконанням позивачем службових обовязків, а отже мають включатися до складу грошового забезпечення при розрахунку пенсії.

Аналогічна позиція у справах цієї категорії висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року по справах №335/2071/15-а та № 346/2949/17.

Суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», оскільки вказаний нормативно-правовий акт стосується перерахунку пенсій у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII. У даній справі оскаржується протиправність дій пенсійного органу при призначені пенсії щодо неврахування всіх складових грошового забезпечення, з яких сплачено збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до положення частини 4 статті 45 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, зокрема, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

В звязку з тим, що позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок у лютому 2017 року (конкретної дати ОСОБА_2 не зазначено), що не заперечується відповідачем, його пенсія підлягає перерахунку з 01.03.2018.

У задоволенні вимоги про зобовязання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань суд відмовляє, оскільки довідки, надані позивачем, не свідчать про виплату такої допомоги за період з 01 листопада 2009 року по 15 серпня 2011 року та, відповідно, сплату внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (69118, м. Запоріжжя, пр. 40-річчя ПеремогиАДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) щодо відмови ОСОБА_1 (69118, м. Запоріжжя, пр. 40-річчя ПеремогиАДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) в перерахунку пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, на які нараховано та сплачено збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

3. Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (69118, м. Запоріжжя, пр. 40-річчя ПеремогиАДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення грошової винагороди, одноразової премії, згідно довідки Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 08.08.2017 №42 та довідки Державної установи «Камянська виправна колонія (№101)» від 22.09.2017 №79 про одноразові виплати, починаючи з 01.03.2018.

4. Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) здійснити виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 (69118, м. Запоріжжя, пр. 40-річчя ПеремогиАДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) з моменту виникнення права на її отримання з 01.03.2018.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 04.07.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко