Справа № 0240/2118/18-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

14 серпня 2018 р. Справа № 0240/2118/18-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернюк А.Ю., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначає, що з 16.02.1987 по 05.03.1987 року та з 01.07.1987 року по 15.07.1987 року відповідно до наказів Козятинського АТП 10542 був відряджений у м. Чорнобиль та м. Копачі Київської області, терміном на 32 дні для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та працював на перевезенні дорожньо-будівельних матеріалів. В зв`язку із чим отримав посвідчення учасника ліквідатора аварії на ЧАЕС категорії 2 серії НОМЕР_1 , виданого 07.12.1992 року Вінницькою ОДА, яке пройшло перереєстрацію 05.09.1997 року. Тому, позивач звернувся до відповідача про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак, відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, причиною відмови вказано, що наданні матеріали не містять посилання на первинні документи, в яких зазначено кількість днів, коли особою проводилися роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Не погоджуючись з вказаною відмовою та мотивами її винесення, позивач звернувся до суду з вимогою:

- визнати дії Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в призначенні пенсії протиправними та зобов`язати Козятинське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 23.05.2018 року.

Стороною відповідача подано до суду відзив щодо позовних вимог ОСОБА_1 в якому зазначено прохання про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які безпосередньо брали участь у роботах пов`язаних із усуненням самої аварії та її наслідків у зоні відчуження з 01.01.1987 по 31.12.1987 рік - не менше 14 календарних днів, мають право на призначення пенсії віком із зменшенням пенсійного віку передбаченого Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 8 років.

У відповідності зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, працюючим або проживаючим на території радіоактивного забруднення, пенсії призначаються зі зменшенням пенсійного віку. Цією статтею передбачено зниження пенсійного віку в залежності від терміну проживання або роботи в забрудненій територій. Тому для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку виникає необхідність у наданні документів про період роботи та оплату праці в зоні відчуження, а саме: довідку про перебування безпосередньо в зоні відчуження з відміткою кількості днів, з вказанням населених пунктів, довідку про підвищену оплату праці в зоні відчуження з відміткою кількості днів, які оплачувалися у кратному розмірі та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідачем зазначається, що відповідно до довідок №370 від 20.11.1992 року та №193 від 30.06.2015 року ОСОБА_1 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Чорнобилі та м. Копачах по періодам з 16.02.1987 по 05.03.1987 року та з 01.07.1987 року по 15.07.1987 року, однак встановити кількість днів безпосередньої роботи в зоні відчуження згідно довідок не можливо, крім того наданні матеріали не містять посилання на первинні документи, в яких зазначено кількість днів, коли особою проводилися роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС, а тому визначити право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не має підстав.

Ухвалою судді від 09.07.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Ухвалу судді від 09.07.2018 року про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 13.07.2018 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

19.07.2018 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою недоліки останньої усунуто в повному обсязі.

Ухвалою суду від 24.07.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , категорії 2 від 07.12.1992 року.

18.03.2014 року позивач вперше звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Однак, Козятинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомлено про відмову у призначенні пенсії в зв`язку із тим, що відповідно до наданих довідок неможливо встановити кількість днів безпосередньої роботи в зоні відчуження.

Отримавши додаткові докази про перебування в зоні відчуження, а саме посвідчення про відрядження №192, 23.05.2018 року позивач вдруге звернувся із заявою про призначення пенсії із заниженням пенсійного віку до Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Листом №716/09-35/02 від 31.05.2018 року Козятинське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовило у призначенні пенсії в зв`язку із тим, що відповідно до наданих довідок неможливо встановити кількість днів безпосередньої роботи в зоні відчуження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796).

Так, згідно із статтею 9 Закону №796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 10 Закону №796 передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до ст. 55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у свою чергу, Згідно із ст. 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення, зокрема, чоловіками 60 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років).

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, призначається пенсія із зменшенням віку на 10 років, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів призначається пенсія із зменшенням віку на 8 років.

З контексту наведеної норм ст. 55 Закону №796-ХІІ можна дійти висновку, що обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є факт роботи в зоні відчуження протягом певного часу (аналогічний правовий висновок наведений в тексті постанови Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 280/1162/16-а).

Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, населених пунктів, які вважаються зоною відчуження, затверджений Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону №796 підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

За змістом ст. 65 цього Закону документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до п. 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.

В п. 10 цього Порядку уточнюється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Відповідно до розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком подаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

У разі неможливості подання довідки №122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: первинні документи, що підтверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про періоди роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати; особи, що були призвані на військові збори, можуть підтвердити виконання робіт в зоні довідками військових частин про виконання робіт в зоні, архівними документами Міністерства оборони.

Відтак, положеннями чинного законодавства визначено перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки, такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами. Довідки про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є лише підставою для визнання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В матеріалах справи міститься документи, які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження, а саме:

- довідки №370 від 20.11.1992 року та № 193 від 30.06.2005 року, виданими ВАТ «Козятинське АТП 10514». Даними довідками вказано, що ОСОБА_1 відповідно до наказів №3кд від 11.02.1987 року та №15кд від 01.07.1987 року був направлений в розпорядження Київського АТП 23064 та Іванковецького ДСУ 39 для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по періодам з 16.02.1987 по 05.03.1987 року та з 01.07.1987 по 15.07.1987 року і працював в м. Чорнобилі та м. Копачах на перевезенні дорожньо-будівельних матеріалів;

- посвідчення про відрядження № 192, відповідно до якого ОСОБА_1 був направлений в розпорядження Іванковецького ДСУ 39 в період з 10.07.1987 по 15.07.1987 рік, та містить авансовий звіт, згідно якого отримав витрати на відрядження;

- накази №3кд від 11.02.1987 року та №15кд від 01.07.1987 року, на підставі яких був направлений в розпорядження Київського АТП 23064 та Іванковецького ДСУ 39 для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по періодам з 16.02.1987 по 05.03.1987 року та з 01.07.1987 по 15.07.1987 року.

З аналізу норм ч. 3 ст. 65 Закону №796-ХІІ слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 № 21-1048во06 та від 04.09.2015 № 690/23/15-а. Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїй постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 28.03.2018 у справі №333/2072/17 (2а/333/122/17) та від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17.

Таким чином, суд вважає, що позивачем разом із заявою від 23.05.2018 року відповідачу було подано достатньо документів для підтвердження періоду роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, мотиви та доводи, наведені відповідачем, суд вважає безпідставними, оскільки в ході розгляду справи підтверджено факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Окрім того, судом досліджені надані позивачем документи, які в повній мірі підтверджують його перебування у відрядженні у зоні відчуження, а тому є підставою для призначення пенсії відповідно до положень статті 55 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, а тому відмова у призначенні пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Враховуючи, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся до пенсійного органу 23.05.2018 року, саме з цієї дати його права підлягають відновленню, шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У силу ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в призначенні пенсії протиправними.

Зобов`язати Козятинське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 23.05.2018 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 14.08.2018 року.

Суддя /підпис/ Чернюк Алла Юріївна
З оригіналом згідно: суддя:
помічник: