Справа № 807/704/18
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2018 року м. Ужгород№ 807/704/18

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Закарпатській області звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, яким просить:

1. Прийняти позовну заяву до провадження суду.

2. Розглянути справу без участі представника позивача.

3. Винести судове рішення, яким стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, дата народження 25.03.1983, адреса: 90615, Закарпатська область, Рахівський р-н, смт. Великий Бичків, вул. Українська, буд. 46, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 суму податкового боргу по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 8147,16 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за Відповідачем рахується податковий борг у розмірі 8147,16 грн. за платежем18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» Податковий борг є несплачений, відтак позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 12 липня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - п'ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду та розяснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

14 серпня 2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву , відповідно до яокго заявлені позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи вище викладене, а також відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа вирішена на підставі наявних у ній доказів.

Суд, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 67 частини 1 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки, збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець та зареєстрована за адресою: 90615, Закарпатська область, Рахівський р-н, смт. Великий Бичків, вул. Українська, буд. 46, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, дата народження 25.03.1983. (а.с.15-16).

Відповідно до статті 36 Податкового Кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 46 пункту 46.1 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до статті 49 пункту 49.1 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до статті 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до статті 57 пункту 57.1 ПК України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що Відповідачем до контролюючого органу було подано звітну Податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця № від 12.10.2017 (за три квартали 2017 року) із самостійно задекларованою сумою єдиного податку до сплати у розмірі 10 432,16 грн. Проте, зазначена сума податку сплачена Відповідачем частково у розмірі 2 285,00 грн.. Залишок несплаченого зобов'язання становить 8 147,16 грн. ( а.с.17).

Відповідно до статті 56 пункту 56.11 ПК України, не підлягає оскарженню податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до статті 46 пункту 46.1 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно статті 59 пункту 59.1 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.14.1.153 п.14. ст.14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У зв'язку з несплатою узгоджених сум Відповідачу на підставі п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України було виставлено податкову вимогу №14151-17-9 від 21.12.2017 року про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями, яка була направлена на адресу Відповідача засобами поштового зв'язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, вручено 10.01.2018 року ( а.с.11).

Відповідно до пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Сума заборгованості відповідача у розмірі 8147,16 грн.., підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8) та обліковою карткою платника (а.с.а.с. 9-10).

Однак зазначена заборгованість станом на день звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду не погашена.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 102 пункту 102.4 ПК України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивачем доведено наявність податкового боргу відповідача розмірі 8 147,16 грн. правомірність звернення з позовом про стягнення податкового боргу до суду та наявність підстав для стягнення такого, тобто позовні вимоги відповідають положенням податкового законодавства та підтверджуються дослідженими належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовано (заперечення проти позову відповідач суду не надав), в зв'язку з чим позов підлягає до задоволення.

З огляду на положення ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 242- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 стягнення податкового боргу - задовольнити.

2. Стягнути суму податкового боргу з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (дата народження 25.03.1983, адреса: 90615, Закарпатська область, Рахівський р-н, смт. Великий Бичків, вул. Українська, буд. 46, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 8147,16 ( вісім тисяч сто сорок сім грн.. 16 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Закарпатський окружний адмінсуд до Львівського апеляційного адміністративного суду.

СуддяОСОБА_2