Справа № 414/2074/18
Суддя: Акулов Є. М.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Справа № 414/2074/18

Провадження № 2-а/414/41/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Дегтяренко Т.В.,

представника позивача Грінака В.С.,

відповідача ОСОБА_2,та його представника захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в особі Кремінського районного відділу УДМС України в Луганській області до ОСОБА_2 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в особі Кремінського районного відділу УДМС України в Луганській області звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та про примусове видворення за межі території України, посилаючись на те, що в Україні з міркувань національної безпеки та з метою захисту українського суспільства тривають системні заходи з протидії незаконній міграції. В ході проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території України, 08 серпня 2018 року співробітниками Кремінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області в місті Кремінна Луганської області було затримано та доставлено до Кремінського РВ УДМС громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться в Україні без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України. Раніше 20.12.2017 в ході проведення співробітниками Кремінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області операції під умовною назвою «Мігрант» було виявлено громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який незаконно проживає на території України. Під час проведеної Кремінським РВ УДМС перевірки стосовно ОСОБА_2 встановлено, що останній прибув на територію України 23 лютого 2010 року та по теперішній час знаходиться на території України. ОСОБА_2 проживає на території України за паспортом громадянина Грузії НОМЕР_2, який виданий 27 квітня 2015 року MINISTRY OF JUSTICE, дійсний до 27 квітня 2025 року. Термін проживання на території України відповідача на законних підставах закінчився 24 травня 2010 року та документи на продовження терміну перебування в Україні або документи, які дають право на законне проживання та перебування на території України, він не оформив, знаходиться в Україні нелегально. 20 грудня 2017 року за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме проживання без документів на право проживання в Україні та ухилення від виїзду з України після закінчення дозволеного терміну перебування Кремінським РВ УДМС відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЛГ № 044389 та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МЛГ 044389 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. ОСОБА_2 було ознайомлено з вимогами чинного законодавства України про необхідність виїзду за межі України. 13 лютого 2018 року Кремінським РВ УДМС було встановлено, що ОСОБА_2 навмисно продовжує порушувати правила перебування на території України та ухиляється від виїзду за межі України, у зв'язку з чим, з метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, 13 лютого 2018 року Кремінським РВ УДМС прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_2 та зобов'язано останнього покинути територію України у термін до 23 лютого 2018 року. Відповідач із зазначеним рішенням був ознайомлений, від перекладача відмовився, а від виконання самого рішення не відмовлявся, поставивши власний підпис та особисто отримав рішення 14 лютого 2018 року. Під час прийняття рішення ОСОБА_2 було роз'яснено, що у випадку невиконання цього рішення до нього будуть застосовані заходи примусового видворення, що передбачені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». 08 серпня 2018 року співробітниками Кремінського ВП ГУНП в Луганській області в ході проведення операції під умовною назвою «Мігрант» повторно було виявлено ОСОБА_2 та встановлено, що він не виконав рішення УДМС від 13 лютого 2018 року про примусове повернення, тобто у визначений термін не виїхав за межі території України. Факт не виконання ОСОБА_2 рішення підтверджується Витягом про перевірку за обліками Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обліку інформації з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан». 08 серпня 2018 року Кремінським РВ УДМС ОСОБА_2 вдруге було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЛГ № 059280 та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МЛГ 059280 у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Позивач зазначає, що міграційна картка у ОСОБА_2 відсутня, в паспорті штамп про перетин кордону відсутній, що є порушенням вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п. 3 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150. Встановити дату перетину кордону України є неможливим, оскільки останнім був проведений обмін паспортного документу, за яким він перетнув державний кордон України, у зв'язку із закінченням терміну дії попереднього паспортного документу. А тому з метою припинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення щодо незаконного перебування на території України та Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» просить прийняття рішення стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та про примусове видворення його за межі території України.

Представник позивача Грінак В.С. в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив його задовольнити з огляду на порушення ОСОБА_2 норм законодавства України, вважав за необхідне допустити рішення до негайного виконання.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні просив не видворяти його за межі України до країни походження Грузії, позаяк у нього там немає родичів. Факт нелегального проживання на території України та невиконання рішення УДМС не оспорював, лише вказав, що звертався до уповноважених органів з метою вирішення питання щодо легалізації проживання, але воно так і не було вирішене. При цьому ніяких доказів суду не надав. Підтвердив, що був засуджений Кремінським судом до кримінального покарання та відбував його в місцях позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, підтримала позицію підзахисного, але ніяких доказів не надала.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за місцем мешкання характеризується посередньо, ніде не працює, не одружений, притягався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, немає стійких соціальних зв"язків.

Згідно копії паспорту громадянина Грузії НОМЕР_2, виданого 27 квітня 2015 року MINISTRY OF JUSTICE, який дійсний до 27 квітня 2025 року, ОСОБА_2 було зобов'язано залишити територію України до 23 лютого 2018 року (а.с. 15). ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Руставі Республіка Грузія, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 16).

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2 від 20 грудня 2017 року, 08 серпня 2018 року, останній не заперечує щодо того, що ним було порушено встановлені правила перебування на території України (а.с. 17-19).

20 грудня 2017 року та 08 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_2 складалися адміністративні матеріали у зв'язку з порушенням ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та його було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 203 ч. 1 КУпАП у виді штрафів на суму 510,00 грн. та 1700,00 грн. відповідно (а.с. 20-23).

13 лютого 2018 року Кремінським районним відділом Управління Державної міграційної служби України у Луганській області прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов'язано останнього покинути територію України до 23 лютого 2018 року з забороною в'їзду на три роки (а.с. 24-25).

Інформацією з Веб-оператора запитів/відповідей ВІС «Шлюз МВС-АРКАН» підтверджується невиїзд ОСОБА_2 за межі території згідно рішення Кремінського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Луганській області від 13 лютого 2018 року (а.с. 26).

08 серпня 2018 року ОСОБА_2 був затриманий працівниками Кремінського ВП ГУНП у Луганській області у зв'язку зі складенням адміністративного протоколу та з'ясуванням обставин правопорушення (а.с. 27-28).

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охороні здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону ( стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в'їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Як вбачається з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Ч. 6 ст. 26 Закону України « Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що контроль за правилами і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

З метою контролю за виконанням іноземцем та особою без громадянства рішення про примусове повернення службові особи органу охорони державного кордону чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, можуть супроводжувати такого іноземця та особу без громадянства по території України.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у разі прийняття рішення про примусове повернення в паспортному документі іноземця або особи без громадянства скасовується віза і вилучаються документи, що підтверджують законні підстави перебування в Україні.

На підставі ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18- річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України « Про біженців та осіб, які перебувають потребують додаткового або тимчасового захисту.

Згідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордони України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави. Позов про примусове видворення не подається стосовно іноземців та осіб без громадянства, підстави для примусового видворення яких виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон під час їх виїзду з України. Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в'їзд в Україну строком на п'ять років. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в'їзду в Україну,який особа мала до цього.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення суду про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.

Зі змісту ч.3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політику сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до ч.4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою,яка потребує додаткового захисту в Україні, із заявою про визначення біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в України, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Відповідно до ч.5 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, службова особа якого супроводжувала іноземця та особу без громадянства, яку примусово видворено за зверненням органу Служби безпеки України, інформує такий орган про виконання рішення про примусове видворення.

Відповідно до ч.8 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» положення цієї статті не застосовуються до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту.»

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено перелік обставин, за наявності яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення іноземця або особи без громадянства. В ході судового розгляду судом не встановлено наявності обставин, передбачених ст..ст. 30,31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача. Відсутність таких обставин підтверджено відповідачем.

Відповідно до п. 2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КМУ від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Отже, ОСОБА_2, який немає стійких соціальних зв"язків, притягався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, знаходиться на території України незаконно, позаяк закінчився дозвільний термін проживання і рішення про примусове повернення в добровільному порядку він не виконав.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що уразі видворення за межі України до країни походження Грузії йому нічого не загрожує, і країна походження за звітами комісії ООН з дотримання прав людини є благополучною країною, позов про примусове видворення відповідача з України підлягає задоволенню.

Одночасно з вимогою про примусове видворення позивачем заявлено вимогу про затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч.1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції , його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу. Відповідно до ч.11 ст. КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на ті обставини, що ОСОБА_2 тривалий час перебуває на території України незаконно, стосовно нього неодноразово складалися протоколи про адміністративне правопорушення за вказаними обставинами, у суду є всі підстави вважати, що відповідач може ухилитися від виконання даного рішення, а тому вважає за необхідне ухвалити рішення про його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців на строк до шести місяців.

У зв'язку з викладеним, рішення про примусове видворення відповідача з України та затримання громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, слід звернути до негайного виконання відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 23, 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та керуючись ст.ст. 2, 5, 139, 241-246, 250, 251, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в особі Кремінського районного відділу УДМС України в Луганській області до ОСОБА_2 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та про примусове видворення за межі території України задовольнити.

Затримати та примусово видворити за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце перебування: АДРЕСА_2, паспорт громадянина Грузії № НОМЕР_2, виданий 27.04.2015 року MINISTRY OF JUSTICE, дійсний до 27.04.2025 року, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, місцезнаходження: АДРЕСА_1 Ріпкинського району Чернігівської області на строк ,необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як шість місяців, - до 08 січня 2019 року включно.

Рішення звернути до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення відповідно до ст. 297 КАС України та п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 серпня 2018 року.

Суддя Є.М. Акулов