Справа № 826/6786/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6786/17 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Бабенка К.А.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції м. Києва про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3.(далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції м. Києва (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 листопада 2014 року ВП №45314647, прийняту старшим державним виконавцем Гуріною Дарією Ігорівною відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві; визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 вересня 2016 року ВП №45314647, прийняту старшим державним виконавцем Абакумовою Надією Іванівною Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішенням від 12 липня 2018 року відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2018 року та прийняти нову постанову про задоволення позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на примусове виконання до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві надійшов виконавчий напис №4655 від 04.06.2013 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем про звернення стягнення на земельну ділянку ОСОБА_3, площею 0,0774 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер № НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

05.11.2014 року старшим державним виконавцем Гуріною Д.І. органу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції розглянуто заяву про відкриття виконавчого провадження й виконавчий документ та постановою від 05.11.2014 року відкрито виконавче провадження № 45314647.

В подальшому старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві постановою від 15.09.2016 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваних постанов відповідач діяв у відповідності із вимогами законодавства та згідно з наявними обставинами виконавчого провадження.

Колегія суддів частково не погоджується із такими висновками з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV (що діяв на час винесення оскаржуваної постанови) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У свою чергу, ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави, коли державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, а саме у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Судовим розглядом встановлено, що 19.02.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (позикодавцем) та позивачем (позичальник) укладено кредитний договір №475/77185 (відновлювальна кредитна лінія), згідно якого ОСОБА_3 отримав у вигляді відновлювальної кредитної лінії 366009,54 доларів США.

В якості забезпечення зобов'язань за вказаним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель), позивачем та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки №02-10/407 від 19.02.2007 року, згідно умов якого вказані особи передали в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» земельну ділянку, площею 0,0774 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, № НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

04.06.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. на договорі іпотеки №02-10/407 від 19.02.2007 року вчинено виконавчий напис за реєстровим №4655, згідно якого в рахунок погашення заборгованості позивача перед ПАТ «Укрсоцбанк» запропоновано звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,0774 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

04.11.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» надіслано на адресу ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №4655 від 04.06.2013 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем.

05.11.2014 року старшим державним виконавцем Гуріною Д.І. органу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції розглянуто вказану вище заяву та відкрито виконавче провадження № 45314647.

Колегія суддів зазначає, що на час вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні обставини, передбачені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що державний виконавець при вчиненні дій щодо відкриття виконавчого провадження діяв у відповідності до вимог законодавства, а отже оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 05 листопада 2014 року ВП №45314647 є законною та скасуванню не підлягає.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 вересня 2016 року ВП №45314647, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно зі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Судовим розглядом встановлено, що з метою фактичного виконання рішення - виконавчого напису №4655 виданого 04.06.2013 року, старшим державним виконавцем постановою від 15.09.2016 року накладено арешт на все майно боржника (ОСОБА_3.).

Слід вказати, що на час винесення оскаржуваної постанови від 15.09.2016 року існувало незавершене виконавче провадження щодо боржника - ОСОБА_3, що обумовлювало необхідність застосування арешту майна боржника.

Проте, колегія суддів вважає, що під час винесення спірної постанови від 15.09.2016 року про накладення арешту на все майно боржника державним виконавцем не було враховано те, що виконавчим написом №4655 від 04.06.2013 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, було передбачено звернення стягнення саме на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,0774 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а не на все майно боржника.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 12 липня 2018 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому наявні підстави для його скасування та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково. Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 вересня 2016 року ВП №45314647, прийняту старшим державним виконавцем Абакумовою Надією Іванівною Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

К.А. Бабенко