Справа № 265/8255/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року справа №265/8255/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 червня 2018 року (повний текст складено 06 червня 2018 року в м. Маріуполь) у справі № 265/8255/17 (суддя І інстанції Гноєвой С.С.) за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з адміністративним позовом до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог посилався на ті обставини, що він з 21.04.2006 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки він здобув право на пенсію за вислугою років на пільгових умовах. Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, позивач 05.09.2017 року звернувся до відповідача з заявою про перевід його з пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п «»ф ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку з тим, що він досяг 60 років. У цій же заяві позивач згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувся під час призначення попереднього виду пенсії він не давав. 02.11.2017 року відповідач у своєї відповіді № 20713/02 зазначив, що відповідач заяву № 2953 від 06.04.2015 року до виконання прийняти не має підстав у звязку з тим, що позивач вже отримує пенсію за віком, призначену відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважав бездіяльність відповідача щодо відмови в розгляді заяви позивача від 06.04.2015 року по суті та невинесення рішення про перевід з пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» протиправним, оскільки відповідач всупереч чинного законодавства не розглянув заяву позивача та не виніс рішення про призначення, відмову у призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. На підставі викладеного просив суд визнати бездіяльність відповідача щодо відмови в розгляді заяви позивача № 2593 від 06.04.2015 року про перевід з одної пенсії на іншу неправомірною та зобовязати відповідача розглянути заяву позивача № 2593 від 06.04.2015 року та винести рішення про переведення позивача з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на умовах та порядку, передбачених ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки з 2014 по 2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 05.09.2017 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 червня 2018 року у справі № 265/8255/17 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив оскаржене рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції прийняв рішення всупереч фактичним обставинам справи, не зазначив мотиви відхилення обґрунтування позову, суд переклав обовязок доведення на позивача, порушив норми процесуального права.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, а також Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 року №1058-IV ( далі Закон №1058-IV) .

Відповідно до статті 9 цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. «а» статті 13 ЗУ № 1788 «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком з 21.04.2006 року відповідно до Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Своє рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції мотивував наступним.

Відповідно до ст. 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказане відповідає позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

Позивач в адміністративному позові стверджує, що при його зверненні із заявою до відповідача після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», він набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані доводи є необґрунтованими з огляду на те, що статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Втім вид пенсії відповідає та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вказаний висновок не суперечить правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15, які полягають в тому, що особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку із досягненням такого віку вона (пенсія) має обраховуватися на підставі положень статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як вперше.

Оскільки заява позивача до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач просив суд визнати бездіяльність відповідача щодо відмови у розгляді його заяви № 2593 від 06.04.2015 року про перевід з одної пенсії на іншу неправомірною та зобовязати відповідача розглянути заяву № 2593 від 06.04.2015 року та винести рішення про переведення позивача з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на умовах та порядку, передбачених ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки з 2014 по 2016 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 05.09.2017 року.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п'ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою правління ПФУ від 22 грудня 2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 41/26486 чинного на час виникнення спірних відносин), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ і їх основними завданнями є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 далі Порядок 22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У пункті 2 Порядку 22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до пункту 3.3 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, надає: роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно з підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

В матеріалах даної справи та серед копії документів пенсійної справи заява позивача № 2593 від 06.04.2015 року відсутня.

Згідно частин 2, 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано суду жодного доказу про звернення його до відповідача з заявою №2593 саме 06.04.2015 року.

У відповідності до приписів Порядку 22-1 відповідач на заяву позивача, яка надійшла до управляння 05.09.2017 року, у своєму листі № 16363/02 від 15.09.2017 року надав позивачу розяснення щодо порядку призначення, перерахунку пенсії та зазначив, що позивачу слід особисто звернутись до управління з паспортом на відповідними документами для визначення права на призначення пенсії.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відповідач як орган владних повноважень при розгляді вищевказаної заяви позивача про перерахунок пенсії діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 червня 2018 року у справі № 265/8255/17 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 червня 2018 року у справі № 265/8255/17 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_2