Справа № 826/11366/16
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року за адміністративним позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування Наказу, Висновку, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

04 березня 2016 року Позивачем до Відповідача подано Скаргу на дії реєстратора речових прав Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лукашевич Лесі Миколаївни (в порядку ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Як зазначено Позивачем у Скарзі, дії та Рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу гр. Лукасевич Лесі Миколаївни (01025, АДРЕСА_1, тел.: (НОМЕР_1, № Свідоцтва НОМЕР_2) пов'язані із вилученням із Державного реєстру іпотек записів про обтяження по квартирам, Іпотекодавцем яких є ЗАТ «Планета-Буд» (код за ), та подальше внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Лесею Миколаївною в період часу з 08.02.2016 року по 12.02.2016 року записів про реєстрацію дев'яти квартир за адресами: 1). м. Київ, вул. Миколи Закревського, буд. 5, кв. 137; 2). м. Київ, вул. Анни Ахматової, буд. 8, кв. 295; 3). м. Київ, вул. Декабристів, буд. 8, кв. 177; 4). м. Київ, проспект Миколи Бажана, буд. 7а, кв. 200; 5). м. Київ, вул. Лайоша Гавро, буд. 9є, кв. 75; 6). м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 17, кв. 71; 7). м. Київ, вул. Тростянецька, буд. 6д, кв. 94; 8). м. Київ, вул. Тростянецька, буд. 6д, кв. 96; 9). м. Київ, бульвар Кольцова, буд. 7, кв. 86. за новим власником: Товариством з обмеженою відповідальністю «БОНУМ ПРОГРЕСУМ», код за , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 03037, м. Київ, вулиця Довженка Олександра (Шевченківський р-н), будинок 18, є протиправними, оскільки відчуження дев'ятьох квартир, власником та Іпотекодавцем яких є ЗАТ «Планета-Буд», а Іпотекодержателем - Позивач, відбулось незаконно.

Внаслідок зазначених реєстраційних дій, ЗАТ «Планета-Буд» позбавлено права власності, а Іпотекодержателя - Позивача, предмета забезпечення своїх вимог, оскільки майно вибуло із його володіння поза його волею і перебуває у третіх осіб вільне від обтяжень та іпотек. Зазначеними діями можуть бути заподіяні йому збитки в особливо великих розмірах у зв'язку із втратою (незаконним виведенням із забезпечення) майна, яке було передано в забезпечення виконання ЗАТ «Планета-Буд» зобов'язань перед Позивачем.

04.04.2016 року від Відповідача до Позивача надійшло повідомлення про те, що розгляд скарги відбудеться 01.04.2016 року та про необхідність зазначення про наявність судового провадження або судового рішення з порушених у Скарзі питань.

Листом Відповідача від 07 квітня 2016 року №11691/7186-0-33-16/196 повідомлено Позивача про продовження терміну розгляду скарги до 18 квітня 2016 року.

14.04.2016 року Позивачем Відповідачу направлено Лист №199/16-Л, в якому його повідомлено, що Свідоцтва про приймання майна з прилюдних торгів зазначених дев'яти квартир видано, зокрема, на підставі Актів про реалізацію предмета іпотеки (від 25.01.2016 року ВП №38113021; ВП №38113022; ВП №38113023; ВП №38113024, ВП №38113025 та від 29.01.2016 року ВП №38113035, ВП №381130356, ВП №38113037). Проте, відповідні виконавчі провадження у відділі ДВС Подільського РУЮ ГТУЮ у м. Києві не реєструвались, на виконанні у відділі не перебувають, електронні торги не проводились, до ДП «СЕТАМ» реєстрації заявок в Системі електронних торгів від ТОВ «Бонум Прогресум» не надходило, гарантійні внески не сплачувались.

14 квітня 2016 року Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації складено Висновок, яким рекомендовано відмовити у задоволенні Скарги Позивача у зв'язку з оформленням її без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: не підтвердженням факту порушення прав скаржника.

Наказом Міністерства юстиції України «Про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Український комунальний банк» від 04 березня 2016 року» від 18 травня 2018 року № 290/7, на підставі зазначеного Висновку Комісії, у зв'язку з оформленням Скарги без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: не підтвердженням факту порушення прав скаржника, Позивачу у задоволенні Скарги відмовлено.

Відповідно до частини першої ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV), рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з частиною другою ст. 37 Закону №1952-IV, зокрема Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини п'ятої ст. 37 Закону №1952-IV, зокрема скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги; до скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Згідно з п. 1 частини восьмої ст. 37 Закону №1952-IV, Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті.

Відповідно до частини дев'ятої ст. 34 Закону №1952-IV, порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (надалі - Порядок), для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (надалі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до п. 5 Порядку, перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги); чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Згідно з п. 8 Порядку, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до п. 12 Порядку, за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Як зазначено раніше, Позивачем надано Відповідачу достатню інформацію щодо відповідних реєстраційних дій та рішень державного реєстратора, за результатом перевірки якої він мав прийняти відповідне рішення.

Більш того, як вбачається з Повідомлення Відповідача від 25.04.2016 року №14281/7186-0-33-16/19, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 106-107), на підставі зазначеного, ним прийнято рішення про направлення повідомлення до правоохоронних органів для вжиття відповідних заходів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підтвердження факту можливого порушення прав Позивача, у зв'язку з чим оскаржений ним Наказ Відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Проте, згідно з частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має паво в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації не є індивідуальним актом в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не порушує права та інтереси Позивача, у зв'язку з чим і не породжує для нього будь-яких негативних юридичних наслідків.

Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 14.08.2018 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.