Справа № 184/364/17(2-а/184/43/17)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2018 року м. Дніпросправа № 184/364/17(2-а/184/43/17)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Лукманова О.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасова Ю.В.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року (суддя Гукова Р.М., м. Покров, повний текст рішення виготовлено 08.06.2018 року) у справі № 184/364/17 (2-а/184/43/17) за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, про скасування рішення,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області (далі по тексту - відповідач або Виконавчий комітет), в якому просив з урахуванням уточнених позовних вимог, скасувати повністю рішення №222 від 27.04.2016 року про затвердження матеріалів засідання Комісії від 21.04.2016 року по визначенню розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м.Орджонікідзе, вчинених тимчасовим зайняттям і використанням фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,7 га, розташованої по АДРЕСА_1 на території Орджонікідзевської міської ради та затвердження Акту з розрахунком визначення розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м.Орджонікідзе фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 внаслідок фактичного використання земельної ділянки площею 0,7 га, яка використовується для обслуговування комплексу виробничих будівель по АДРЕСА_2

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30.05.2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначалось, що рішення № 222 було прийнято виконавчим комітетом Покровської міської ради Дніпропетровської області з порушенням компетенції міської ради з питань щодо регулювання земельних відносин та вимог постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284. Апелянт вказував, що судом першої інстанції розглянуто позов за відсутності його представника, хоча просив суд свої вимоги розглядати виключно за його участі, на думку апелянта, суд першої інстанції позбавив права змагальності сторін, офіційного з'ясування всіх обставин по справі. Апелянт вказував, що суд першої інстанції безпідставно вважав, що рішення виконавчого комітету не порушує безпосереднього права чи обов'язку позивача, рішення не обмежується лише обчисленням та затвердженням розміру збитків. Апелянт вказував, що до земельних ділянок, про які йдеться мова у оскаржуваному рішенні за адресами вул. Заводська, 3а та 4, м. Орджонікідзе, він не має відношення, по акту передачі такі ділянки не передавались. Згідно акту обстеження земельної ділянки, яке проводилось без його участі, вбачається, що члени комісії по визначенню розмірів збитків не робили ні яких замірів, не встановили площу земельної ділянки, що знаходиться під спорудами. Апелянт вказував, що до складу комісії, якою визначаються збитки щодо самовільного користування земельними ділянками, мають включатись представники міської ради як безпосереднього власника землі, однак до комісії не були включені такі представники, що на думку апелянта є порушенням порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284. Апелянт вказував, що він не заподіяв збитків власнику земельної ділянки - міській раді, оскільки не вилучав земельну ділянку, не займав її, не погіршував якість ґрунтового покрову, не використовував земельну ділянку поза межами своєї нерухомості. Апелянт зазначав, що сама міська рада не здійснювала передачу земельних ділянок у власність оскільки до 03.02.2017 року не було затверджено містобудівну документацію, був відсутній генеральний план міста. ОСОБА_2 вказував, що з оскаржуваного рішення № 222 від 27.04.2016 року незрозуміло за що з нього стягуються збитки, за тимчасове зайняття чи за фактичне користування земельною ділянкою. Вказував, що виконавчим комітетом Покровської міської ради Дніпропетровської області затверджено матеріали засідання Комісії від 21.04.2016 року по визначенню розміру збитків, заподіяних власнику землі, однак сам позивач був позбавлений участі у роботі комісії, не запрошувався на її засідання та не знав про її роботу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Справа розглянута згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Відповідач уповноважений згідно законодавства затверджувати та визначати розміри збитків, заподіяних власникам землі. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскарженим рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області затверджено акт визначення розмірів збитків, заподіяних власнику землі, та розрахунок визначення розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м. Орджонікідзе громадянином ОСОБА_2 за фактичне використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, повноваження відповідача у цьому випадку обмежуються лише обчисленням та затвердженням розміру збитків у встановленому порядку. Що стосується відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення виконавчого комітету міської ради. Суд першої інстанції зазначив, що збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом, саме під час розгляду справи про стягнення суми шкоди судом має бути надано оцінку правильності визначення розміру заподіяних збитків, з цих підстав, оспорюваним рішенням виконавчого комітету Орджонікідзевської міської ради безпосередньо не порушуються права позивача.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 71660133 від 28.10.2016 року, ОСОБА_2 є власником на праві приватної власності комплексу будівель, розташованих за адресою: вулиця Заводська, 4, м. Орджонікідзе, Дніпропетровська область. Підставою для набуття права власності на нерухоме майно вказано договір купівлі-продажу, ВЕЕ №142754 рн.649 від 19.02.2007 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи.

Встановлено, що 25.04.2007 року Орджонікідзевською міською радою Дніпропетровської області по заяві ОСОБА_2 та клопотанню ТОВ «Стройпрогрес» було прийнято рішення №51, згідно якого вилучено із користування ТОВ «Стройпрогрес» земельну ділянку площею 0,7 га, яка використовувалась для обслуговування комплексу виробничих будівель, розташованих за адресою: вулиця Заводська, 4, м. Орджонікідзе, Дніпропетровська область. Рішенням № 51 від 25.04.2007 року надано дозвіл ОСОБА_2 на складання технічної землевпорядної документації щодо оформлення права оренди на земельну ділянку орієнтовною площею 0,7 га для обслуговування комплексу виробничих будівель, розташованих по вулиця Заводська, 4, м. Орджонікідзе, Дніпропетровська область та зобов'язано подати зазначену документацію для розгляду та затвердження у термін до 01.10.2007 року.

Відповідно до матеріалів справи, між Орджонікідзевською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_2 10.05.2007 року укладено угоду про плату за фактичне користування земельною ділянкою під об'єктами нерухомого майна та малими архітектурними формами, згідно пунктів 1.1, 1.2 якої Орджонікідзевська міська рада, на підставі рішення №51 від 24.04.2007 року надала дозвіл землекористувачу ОСОБА_2 на розробку технічної документації на земельну орієнтовною площею 0,7 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2 та використовується для обслуговування комплексу виробничих будівель для подальшого оформлення договору оренди земельної ділянки згідно з планом землекористування, ОСОБА_2 зобов'язався сплачувати плату за фактичне користування земельною ділянкою до укладання договору оренди та його державної реєстрації.

16.03.2016 року комісією по визначенню збитків землекористувачами, керуючись розпорядженням міського голови Орджонікідзевської міської ради від 07.12.2015 року №224-р, проведено обстеження земельної ділянки площею 7 000 кв.м. за адресою вулиця Заводська, 4, м. Орджонікідзе, за наслідками якого складено акт. Комісією в ході обстеження встановлено, що на даній земельній ділянці знаходиться комплекс виробничих будівель, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 Встановлено, що суб'єкт господарювання ухиляється від оформлення орендних правовідносин із Орджонікідзевською міською радою та не сплачує за використання землі, чим завдає шкоди міському бюджету.

Комісією, по визначенню розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м.Орджонікідзе, утвореною Виконавчим комітетом,, складено акт визначення розмірів збитків, заподіяних власнику землі - Орджонікідзевській міській раді за фактичне використання земельної ділянки від 21.04.2016 року, яким зафіксовано, що землекористувач ОСОБА_2 завдав збитків за фактичне використання земельної ділянки, площею 7000 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, і використовується для обслуговування виробничих будівель, за період: з 01.06.2013 року по 01.04.2016 року, у розмірі 434443,10 грн. До акту додається розрахунок збитків складений начальником відділу землекористування, яка є членом комісії.

Згідно листа № 11/130-1687/16 від 11.04.2016 року Виконавчий комітет Орджонікідзевськох міської ради запрошував ОСОБА_2 на засідання комісії по визначенню розмірів збитків на 21.04.2016 року. Згідно поштового чеку, лист направлено 12.04.2016 року.

Згідно протоколу засідання комісії по визначенню розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м.Орджонікідзе від 21.04.2016 року, комісія розглядала питання про встановлення розміру збитків, завданих ОСОБА_2 за фактичне використання земельної ділянки площею 7000,00 кв.м., затвердила акт визначення розміру збитків.

Рішенням Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №222 від 27.04.2016 року «Про затвердження матеріалів засідання Комісії для визначення розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м.Орджонікідзе від 21.04.2016 року» затверджено матеріали Комісії від 21.04.2016 року по визначенню розміру збитків, заподіяних власнику - територіальній громаді м.Орджонікідзе, вчинених тимчасовим зайняттям і використанням фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,7 га, розташованої по вул. Заводська, 4 на території Орджонікідзевської міської ради та затвердження Акту з розрахунком визначення розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м.Орджонікідзе фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 внаслідок фактичного використання земельної ділянки площею 0,7 га, яка використовується для обслуговування комплексу виробничих будівель по АДРЕСА_2

Листом від 04.05.2016 року № 11/156-1926/16 Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області повідомив ОСОБА_2 про рішення №222 від 27.04.2016 року «Про затвердження матеріалів засідання Комісії для визначення розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м.Орджонікідзе від 21.04.2016 року», направив копію розрахунку заборгованості. Згідно поштового чеку, лист направлено 05.05.2016 року.

07.11.2016 року Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області звернувся до ОСОБА_2 з претензією № 11/466-3986/16, повідомлено повторно про рішення №222 від 27.04.2016 року «Про затвердження матеріалів засідання Комісії для визначення розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м.Орджонікідзе від 21.04.2016 року» та необхідність сплатити наявну заборгованість, визначену комісією.

Відповідно до матеріалів справи, Покровська міська рада Дніпропетровської області звернулась до суду з позовною заявою у порядку цивільного провадження про стягнення з ОСОБА_2 в дохід міського бюджету 434443,10 грн. збитків у вигляді недоотриманих бюджетом доходів за фактичне використання земельної ділянки.

Постановою Верховної Ради України від 17.03.2016 року № 1037-VIII місто Орджонікідзе Дніпропетровської області перейменовано у місто Покров.

Згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, право розпоряджатися землями територіальних громад, надавати земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Згідно частин 1, 2 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною 1 ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» , самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно ст. 80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Отже, набуття позивачем на праві власності нежитлових будівель, що знаходяться в АДРЕСА_2 не надає позивачу права користуватися земельною ділянкою без сплати за неї. Законодавством покладено обов'язок здійснювати оплату за користування визначеною земельною ділянкою.

Як на підставу не укладання з Орджонікідзевською міської ради договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 вказує відсутність затвердженого генерального плату міста Орджонікдзе, що створювало заборону міській раді передавати без наявності генерального плану міста земельні ділянки у власність чи користування громадянам.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Згідно п. 3 ч.1 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральні плани населених пунктів, затверджені до набрання чинності цим Законом, є безстроковими.

Генеральний план Орджонікідзе Дніпропетровської області було затверджено рішенням №842 від 26.11.1970 року виконкомом Дніпропетровської обласної ради депутатів трудящих.

Пізніше, рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської обласної ради народних депутатів від 08.08.1987 року № 403 було затверджено проект генерального плану м. Орджонікідзе.

Згідно ч.8 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується.

Згідно ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 про наявність об'єктивних причин щодо не укладання угоди про оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,7 га, яка знаходиться по АДРЕСА_2 є безпідставними. Комісією встановлено, що така земельна ділянка використовувалась ОСОБА_2 самовільно, без укладання договору оренди з міською радою та без сплати орендної плати, що призвело до завдання збитків.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 152, ст. 156 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відшкодування заподіяних збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Частинами 1 та 3 ст. 157 ЗК України передбачено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, передбачено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 (у редакції дійсній на час виникнення спірних правовідносин) власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості). Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина.

Виконавчі комітети міських рад уповноважені створювати відповідні комісії для визнання збитків заподіяних власнику землі - територіальній громаді, зокрема така можливість передбачена Земельним кодексом України та врегульована Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284.

Згідно ст. 33, ч. 1 ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 вищевказаного Закону, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Виконавчий комітет Покровської міської ради Дніпропетровської області приймаючи рішення № 222 від 27.04.2016 року про затвердження матеріалів засідання Комісії від 21.04.2016 року по визначенню розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м.Орджонікідзе, вчинених тимчасовим зайняттям і використанням фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,7 га, розташованої по АДРЕСА_1 на території Орджонікідзевської міської ради, діяв у межах повноважень, визначених вищевказаним Порядком. Прийняття рішення є процедурно необхідним для затвердження матеріалів роботи комісії по визначенню розміру збитків, таке рішення є необхідним для подальшого звернення Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області до особи з вимогою відшкодувати збитки.

Колегія суддів вказує, що рішення Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області № 222 від 27.04.2016 року про затвердження матеріалів засідання Комісії від 21.04.2016 року по визначенню розміру збитків та про затвердження акту не створює для ОСОБА_2 наслідків, оскільки, відшкодування вищевказаної шкоди може бути або у добровільному порядку, або шляхом звернення до суду про стягнення шкоди у судовому порядку, та саме суд має дати оцінку правильності рішення виконкому ради від 27.04.2016 року № 222 про визнання розміру збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально-правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) та рішень суб'єкта владних повноважень.

Визначено, що судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах, реально порушене право. Порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов'язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Вирішуючи спір по суті, суд має надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Колегія суддів вказує, що рішення Виконавчого комітету не створює для позивача наслідків, є рішенням, яким завершується робота комісії по визначенню розмірів збитків, вже після такого рішення у Виконавчого комітету виникає право звернутись до особи, якою на думку комісії завдано збитки, для стягнення їх у добровільному чи примусовому порядку шляхом звернення до суду з відповідним позовом. У цьому випадку, Виконавчим комітетом виконано обмежені повноваження з затвердження матеріалів комісії по обчисленню розміру збитків. Що стосується відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі самого лише рішення Виконавчого комітету.

Подібної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, свою позицію з подібного спору викладено у постанові від 22.05.2018 року у справі № 820/3190/17, реєстраційний номер 74173391.

З-за таких обставин, рішенням Виконавчого комітету про затвердження матеріалів засідання Комісії для визначення розміру збитків, заподіяних власнику землі - територіальній громаді м.Орджонікідзе не створює обов'язків для позивача, як землекористувача та підлягає оцінці при розгляді судом позову про стягнення суми завданих збитків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає позовні вимоги не обґрунтованими.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі коли його вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у справі № 184/364/17 (2-а/184/43/17) - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Суддя-доповідач: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова