Справа № 814/980/17
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/980/17

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусян А.В.,

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017р. по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги за №Ф-98/14-29-13-05, рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017р. ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ГУ ДФС у Миколаївській області, в якому просив:

- скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 5.05.2017р. за №95/14-29-13-05, №96/14-29-13-05, №97/14-29-13-05 та за №100/14-29-13-05;

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 5.05.2017р. за №Ф-98/14-29-13-05;

- скасувати рішення про застосування штрафних санкцій від 5.05.2017р. за №000098/14-29-13-05.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 24.03.2017р. по 6.04.2017р. спеціалістами ГУ ДФС Миколаївській області проведено документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 9.09.2014р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 9.09.2014р. по 31.12.2016р..

За результатами вказаної перевірки, 21.04.2017р. ДФС складено акт перевірки за №281/14-29-13-03/НОМЕР_1, у висновках якого встановлено низку порушень, на підставі яких 5.10.2017р. ДФС прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення за №100/14-29-13-05, №97/14-29-13-05, №96/14-29-13-05, №95/14-29-13-05; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за №000098/14-29-13-05, а також контролюючим органом виставлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №98/14-29-13-05.

Позивач вважає, що ГУ ДФС неправильно вирахувало його чистий оподатковуваний дохід та дійшло хибного висновку про заниження загального оподатковуваного доходу, як наслідок ДФС зробив неправильний висновок про заниження суми єдиного внеску. У зв'язку із чим, позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення прийняті ДФС 5.05.2017р. за №95/14-29-13-05, №96/14-29-13-05, №97/14-29-13-05 та №100/14-29-13-05, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 5.05.2017р. за №Ф-98/14-29-13-05 та рішення про застосування штрафних санкцій від 5.05.2017р. за №000098/14-29-13-05 є такими, що підлягають скасуванню.

Посилаючись на зазначені обставини просив позов задовольнити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017р. адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 5.05.2017р. №95/14-29-13-05.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 5.05.2017р. №96/14-29-13-05.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 5.05.2017р. №97/14-29-13-05.

Визнано протиправною та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області від 5.05.2017р. №100/14-29-13-05.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у Миколаївській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 5.05.2017р. за №000098/14-29-13-05.

Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Миколаївській області про сплату боргу (недоїмки) від 5.05.2017р. №Ф-98/14-29-13-05.

Присуджено на користь ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Миколаївській області судовий збір у розмірі 1040,72грн., сплачений за квитанціями №ПН391 від 19.05.2017р..

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщенні про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, про час і місце розгляду справи, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ГУ ДФС у Миколаївській області при прийнятті оскаржуваних рішень діяло не врахувало документи, які були надані позивачем, та не врахувала пояснення, які надав платник податку, і прийняло необґрунтовані рішення, чим порушило права позивача.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з 24.03.2017р. по 6.04.2017р. посадовими особами ГУ ДФС проведено документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 9.09.2014р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 9.09.2014р. по 31.12.2016р..

За результатами перевірки 21.04.2017р. ГУ ДФС у Миколаївській області складено акт перевірки за №281/14-29-13-03/НОМЕР_1, у висновках якого встановлено низку порушень, на підставі яких 5.10.2017р. ДФС прийнято:

- податкове повідомлення-рішення за №100/14-29-13-05, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 42 632,82грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10 658,21грн.;

- податкове повідомлення-рішення за №97/14-29-13-05, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 272,74грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 27,27грн.;

- податкове повідомлення-рішення за №96/14-29-13-05, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 328,31грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 65,66грн.;

- податкове повідомлення-рішення за №95/14-29-13-05, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено грошове зобов'язання з військового збору на суму 1431,8грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 357,95грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за №000098/14-29-13-05, яким ФОП ОСОБА_2 донараховано єдиного внеску на суму 43 611,42грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 5286,99грн..

Крім того, у травні 2017р. ГУ ДФС у Миколаївській області виставлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №98/14-29-13-05 на суму 43 611,42грн..

Не погоджуючись із зазначеним рішенням контролюючого органу, ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність дій ГУ ДФС у Миколаївській області при прийнятті оскаржуваних рішень, з урахуванням підстав, за якими позивач просить визнати їх протиправними, судова колегія виходить з наступного.

Приписами пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

У відповідності до абз.4 п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до п.177.2 ст.177 та п.178.3 ст.178 цього Кодексу.

За правилами п.177.2 ст.177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно до пп.177.4.1 п.177.4 ст.177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, крім іншого, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

Як встановлено в суді першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, визначаючи оподатковуваний дохід ФОП ОСОБА_3, контролюючим органом не враховано, що позивач отримав дохід від господарської діяльності.

При цьому ГУ ДФС не було враховано документально підтверджені витрати ФОП ОСОБА_3 за 2015р. на суму 25 366,28грн. по контрагенту ТОВ «Мегаполіс Україна», а саме: видаткову накладну за №ПЕ15-000048540 від 1.12.2015р. на суму 11 977,98грн. та платіжне доручення за №358 від 7.12.2015р. на суму 11 977,98грн., видаткову накладну за №ПЕ15-000047406 від 24.11.2015р. на суму 13 383,3грн. та платіжне доручення за №356 від 30.11.2015р. на суму 13 388,3грн..

Крім того, в акті перевірки зазначено, що перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку 5 до податкової декларації, встановлено його завищення на загальну суму 125 384,18грн., з яких за 2014р. - в сумі 29 931,05грн., за 2015р. - в сумі 95 453,13грн..

При цьому в акті перевірки вказано, що до складу валових витрат включено витрати, які документально не підтверджені в сумі 5215,27грн., а саме: до декларації про майновий стан і доходи за 2014р. в колонку 4 - вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції, включені витрати в сумі 5215,27грн. за товарно-матеріальні цінності, по яким відсутня оплата.

Апеляційний суд зазначає, що вищевказаний висновок ГУ ДФС спростовується наданими ФОП ОСОБА_3 доказами оплати вартості товарно-матеріальних цінностей, поставлених ТОВ «Партнер Дістрібьюшен» по накладним, які зазначені в додатку 4 до акту перевірки, а саме:

- товарно-транспортною накладною №НПР-043232 від 11.11.2014р. на суму 473,88грн., оплаченої згідно квитанції до ПКО №НПР-004840 від 1.12.2014р. на суму 473,88грн.;

- товарно-транспортною накладною № НПР-042831 від 7.11.2014р. на суму 493,8грн., оплаченої згідно квитанції до ПКО №НПР-004783 від 27.11.2014р. на суму 493,8грн.;

- товарно-транспортною накладною №НПР-042483 від 5.11.2014р. на суму 1111,56грн., оплаченої згідно квитанцій до ПКО №НПР-004684 від 21.11.2014р. на суму 500грн., №НПР-004715 від 24.11.2014р. на суму 400грн., №НПР-004627 від 18.11.2014р. на суму 211,56грн.;

- товарно-транспортною накладною №НПР-045561 від 25.11.2014р. на суму 955,2грн., оплаченої згідно квитанцій до ПКО №НПР-005032 від 12.12.2014р. на суму 355,2грн., №НПР- 006061 від 15.12.2014р. на суму 600грн.;

- товарно-транспортною накладною №НПР-046294 від 28.11.2014р. на суму 329,2грн., оплаченої згідно квитанції до ПКО №НПР-05128 від 18.12.2014р. на суму 329,2грн.;

- товарно-транспортною накладною №НПР-038693 від 14.10.2014р. на суму 602,63грн., оплаченої згідно квитанції до ПКО №НПР-004440 від 6.11.2014р. на суму 602,63грн.;

- товарно-транспортною накладною №НПР-044222 від 15.11.2014р. на суму 599,2грн., оплаченої згідно квитанції до ПКО №НПР-004911 від 5.12.2014р. на суму 599,2грн..

Також, в акті перевірки зазначено, що до декларації про майновий стан і доходи за 2014р. в колонку 4 - вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції, включені витрати в сумі 21 615,21грн., за товарно-матеріальні цінності, по яким покупцем, отримувачем товару не є ФОП ОСОБА_2, а інша особа, тобто ФОП ОСОБА_2 не отримував товар зазначений в накладних. Також в акті перевірки зазначено, що до декларації про майновий стан і доходи за 2015р. в колонку 7 - інші витрати включено витрати в сумі 76 844,58грн. за надані послуги, по яким покупцем, отримувачем послуг не є ФОП ОСОБА_2, а інша особа.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що батько позивача ОСОБА_4 та мати позивача ОСОБА_5 також були підприємцями та здійснювали діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.11) та працювали на підставі відповідних договорів поставки з такими постійними постачальниками як ТОВ «УДК», ТОВ «Ортан», ПП «Стар Трейд 1», філією «Південний регіон» ПАТ «Кременчуцький ЛГЗ», ТОВ ВКФ «Шпиль», філією «Південний регіон ТОВ «Петрус - Алко»».

У вересні 2014р. ОСОБА_2 зареєстровано як фізичну особу підприємця з основним видом діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.11).

Після смерті батьків, з метою продовження підприємницької діяльності, ФОП ОСОБА_3 укладено договори поставки з тими ж самими постачальниками (ТОВ «УДК», ТОВ «Ортан», ПП «Стар Трейд 1», філією «Південний регіон» ПАТ «Кременчуцький ЛГЗ», ТОВ ВКФ «Шпиль», філією «Південний регіон ТОВ «Петрус - Алко»»), з якими працювали його батьки. Проте, постачальники ще довгий час допускали описки та вказували у видаткових накладних отримувачем не ФОП ОСОБА_2, а ФОП ОСОБА_4 чи ФОП ОСОБА_5 (тобто батьків позивача). При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що розрахунок за отриманий товар проводився вже безпосередньо ФОП ОСОБА_2, що підтверджується доданими до матеріалів справи договорами поставки, видатковими накладними та квитанціями. Крім того, всі накладні по яким отримувачем товару вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_5, складені після 7.10.2014р., тобто за вказаними накладними товар поставлявся вже після смерті ФОП ОСОБА_4 та ФОН ОСОБА_5

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що висновки контролюючого органу про заниження ФОП ОСОБА_2 загального оподатковуваного доходу в сумі 139 895,73грн. є необґрунтованими та спростовуються вищезазначеними документами.

За правилами п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Приписами п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 ч.1 ст.4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що оскільки ГУ ДФС неправильно вирахувано чистий оподатковуваний дохід ФОП ОСОБА_3, то його висновки про заниження позивачем суми єдиного внеску є необґрунтованими.

Що стосується посилань ГУ ДФС, що ФОП ОСОБА_2 в порушення вимог пп.1.4 п.16-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України не нарахував та не сплатив військовий збір по деклараціям за 2015р. в сумі 1431,8грн., апеляційний суд зазначає наступне.

Приписами пп.1.1 - 1.4 п.16-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу, об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5% від об'єкта оподаткування, визначеного пп.1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною пп.1.3 цього пункту.

За правилами п.177.2 ст.177 ПК України, об'єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Як вбачається з матеріалів справи, що під час проведення перевірки контролюючим органом неправильно визначено чистий оподатковуваний дохід ФОП ОСОБА_3 та зроблено неправомірний висновок про зайве включення витрат за 2015р. в сумі 95 453,13грн., та як наслідок зроблено висновок про не нарахування та несплату військового збору.

Таким чином, з урахуванням того, що ФОП ОСОБА_2 правомірно включено витрати за 2015р. в розмірі 95 453,13грн., апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для збільшення суми грошового зобов'язання зі сплати військового збору.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ФОП ОСОБА_2, оскільки ГУ ДФС у Миколаївській області при прийнятті оскаржуваних рішень діяло з порушенням чинних норм законодавства України, чим порушило права ФОП ОСОБА_2

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017р. - залишити без змін.

Стягнути із Головного управління ДФС у Миколаївській області (54001, м.Миколаїв, вул.Лягіна, 6, ) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету 22030106.) судовий збір у розмірі 1072,87грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Лукянчук