Справа № 819/1740/17
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 серпня 2018 року

Київ

справа №819/1740/17

адміністративне провадження №К/9901/52031/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року у справі № 819/1740/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Верховного Суду від 07.06.2018 року касаційна скарга Головного управління ДФС у Тернопільській області була залишена без руху, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі 3200,00 грн. грн. Скаржнику встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом 10 днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 07.06.2018 на адресу суду було направлено оригінал платіжного доручення № 4890 від 18.06.2018 про сплату судового збору у розмірі 3200,00 грн.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі № 819/1740/17 є вимога про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.02.2017 № , яким позивачу нарахований податок з доходів фізичних осіб в сумі 44 314,49 грн., та штрафні санкції в сумі 11 078,62 грн. та податкове повідомлення - рішення від 02.02.2017 № , яким позивачу нарахований військовий збір в сумі 3 369,26 грн., та штрафні санкції в сумі 842,31 грн.

Скасовуючи постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 22 листопада 2016 року № 1376 та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки від 22 листопада 2016 року № 007768, акт проведеної перевірки та податкові повідомлення-рішення було направлено відповідачем за адресою АДРЕСА_2, засобами поштового зв'язку та повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання». При цьому, встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 позивач ніколи не проживав та не був зареєстрований, а згідно копії паспорта адреса реєстрації позивача та його місце фактичного проживання АДРЕСА_1. На вищевказану адресу наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, акт проведеної перевірки та оскаржуване податкове повідомлення-рішення надіслані не були, що фактично позбавило позивача можливості реалізації свого права на ознайомлення у встановлений законом спосіб із зазначеними документами до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень і документів. Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вказане обумовлює протиправність дій відповідача щодо проведення документальної невиїзної перевірки, зокрема акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, внаслідок чого прийняті на його підставі оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 К/9901/1367/18, від 21.02.2018 К/9901/1970/17.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень, також не міститься.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2018 року у справі № 819/1740/17.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписС.С. Пасічник
підписВ.П. Юрченко