Справа № 823/2314/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Черкаси

17 серпня 2018 року справа № 823/2314/18

Черкаський окружний адміністративний суд у складіголовуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватне підприємство "Ліга 2000", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

12 червня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) з позовною заявою до Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватне підприємство "Ліга 2000" (18030, м. Черкаси, вул. Добровольського/Благовісна, 27/456), в якій просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Великої О.В. №41380342 від 01.06.2018 про зупинення державної реєстрації прав;

2) зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради відновити реєстраційні дії та розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.05.2018 реєстраційний номер 28456130 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

У відзиві на позов відповідач просив справу розглянути без участі представника та при вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

У позовній заяві зазначено, що не заперечується відповідачем, що третя особа ПП «Ліга 2000» станом на 11.06.2018 є власником вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень 1-ого поверху (літ. А-9, а саме приміщення: № 2-1, №2-2, №2-3, № 2-4, №2-5, №2-6, №2-7, №2-9, №2-10, №2-11, №2-12, №2-13, №2-14, №3-1, загальною площею 117 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, право власності підтверджується договором купівлі продажу приміщення кафе (нежитлової будівлі) від 15.09.2004, посвідченго приватним нотаріусом Мала Н.А., зереєстрвано за № 5763 та Витягом про реєстрацію права вланссті на нерухоме майно № 4820409 від 22.09.2004.

Зазначені нежитлові приміщення є предметом іпотеки, іпотекодержатель ПАТ АБ «Укргазбанк».

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 24.12.2016 № 222840, предмет іпотеки був реалізований єдиному учаснику торгів - ОСОБА_1 (позивач у справі) за стартовою ціною 501228 грн.

За результатами реалізації належних позивачу нежитлових приміщень (предмет іпотеки) державним виконавцем Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ було складено такт про проведення електронних торгів від 09.02.2017, затверджений в.о. начальника Придніпровського ВДВС 10.02.2017.

14.02.2017 постановою про перевірку зведеного виконавчого провадження № 50573394 виконуючим обов'язки Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГУЮ вищезазначений акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 09.02.2017 був скасований.

15.02.2017 державним виконавцем складений новий акт про реалізацію предмета іпотеки щодо належного ПП «Ліга2000» нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.02.2017 у справі №711/1228/17 вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, які утворені та діють відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчинення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлових приміщень 1-ого поверху літ. А-1, загальною площею 117 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_2, та належить ПП «Ліга 2000».

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.09.2017 визнано недійсними електронні торги з реалізації нежитлових приміщень 1-ого поверху літ. А-1, загальною площею 117 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_2, оформлені протоколом проведення електронних торгів № 222840 від 24.12.2016. Визнано недійсним Акт від 15.02.2017 про реалізацію предмета іпотеки нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 26.12.2017 у справі №711/1228/17 за позовом ПП «Ліга 2000» до Придніпровського ДВС, ДП «СЕТАМ», ОСОБА_1, третя особа ПАТ «Укргазбанк»про визнання недійсними електронні торги апеляційні скарги ДП «СЕТАМ» та ПАТ «Укргазбанк» задоволені, у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними електронних торгів відмовлено.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.01.2018 скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 17.02.2017. Рішенням Апеляційного суду Черкаськї області від 10.04.2018 дана ухвала залишена без змін.

31.05.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою та ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.01.2018, якою скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 17.02.2017.

Рішенням державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 01.06.2018 зупинено державну реєстрацію прав на підставі ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивач не погоджуючись із рішенням державного реєстратора про зупинення на підставі ст. 25 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» звернувся до суду за захистом своїх прав на майно - нежитлові приміщення, які позивач набув за результатами проведення електронних торгів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &lн;…&?л; фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно - правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали, оцінивши їх з урахуванням наведених вище норм права, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань (акт про проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на торгах) і реалізацією прав на предмет іпотеки - нежитлові приміщення .

Суд вважає, що спір у цій справі хоч і стосується рішення суб'єкта владних повноважень, який відповідно до законодавства наділений повноваженнями реєструвати права та їх обтяження на нерухоме майно, проте випливає із правовідносин іпотеки, і захисту цивільних прав (прав на нерухоме майно).

Між тим, правовідносини іпотеки не є правовідносинами, врегульованими адміністративною юрисдикцією, а спір, що виник на підставі них не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З врахуванням наведеного суд вважає, що ці позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Аналогічно Верховний Суд України у складі колегії суддів трьох палат в адміністративних, господарських та цивільних справах/ у постанові від 14.06.2016 у справі №21-41а16 висловив правовий висновок про те, що спір про реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно випливає із договірних відносин, а відтак має вирішуватися судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Схожий правовий висновок наведений також у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №815/6956/15.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 239 КАС України).

Враховуючи вищенаведене суду дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Керуючись статтями 1, 2, 6, 19, 238, 239, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №823/2314/18.

2. Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою вимогою не допускається.

3. Копію цієї ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 256 КАС України та відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко