Справа № 326/955/18
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 326/955/18
Провадження № 2-а/326/14/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої-судді Чапланової О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Стогнієвої Катерини Миколаївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Стогнієвої К.М. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що 03 червня 2018 року о 05-50 годині на АЗС «Окко», розташованій на вул. Новікова в м. Сєвєродонецьк Луганської області, поліцейським взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції Луганської області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Стогнієвою К.М. було винесено Постанову серії ВР № 300323 від 03 червня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Копія оскаржуваної постанови йому вручена не була, її було отримано адвокатом поштою 20.06.2018 року.

Відповідно даних вказаної постанови він, керуючи транспортним засобом з порушенням пункту 10.4 Правил дорожнього руху України, під час перевірки документів згідно із п.п. 2.4 ПДР не пред'явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пп. 2.4 «а» ПДР.

При складанні зазначеної постанови відповідачем було допущено порушення вимог КУпАП в частині дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: йому не було ро'зяснено його права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надано доказів вчинення ним правопорушення, належним чином не розглянуто його клопотання про надання допомоги адвоката, проігноровані вказівки про упередженість відповідача, який з самого початку розгляду справи зазначив, що справа вже є розглянутою, не було з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржувана постанова йому не оголошувалась та не вручалась, а про її зміст він дізнався лише після отримання відповіді на запит його адвоката.

Винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП, зокрема права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази тощо.

В постанові не було конкретизовано, яке саме порушення п. 10.4 ПДР стало підставою для вимоги відповідача щодо зупинки його транспортного засобу та надання посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу обов'язкового страхування.

Відповідно до інформації про його легковий автомобіль, яка міститься на офіційному веб-сайті Моторного транспортного страхового бюро України, на автомобіль оформлено поліс № АК9827288, який станом на 03.06.2018 року був діючим. При цьому відповідач мав можливість переконатись у цьому при винесенні оскаржуваної постанови.

Відсутні будь-які докази на підтвердження того, що він відмовився надати для ознайомлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки факту вказаної відмови не було.

Візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 10.4 Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до статті 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події тощо.

Оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не містить його місце проживання; відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; докази його ознайомлення із складеною постановою.

Просить: визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 300323 від 03 червня 2018 року, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 04 липня 2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.20-21).

Відповідач надала відзив на позов (а.с.38-43), в якому зазначила, що позов вона не визнає з наступних підстав. 03.06.2018 року, приблизно о 05-50 годині, при здійсненні чергування з нагляду за дорожнім рухом та охорони громадського порядку, нею було виявлено порушення вимог п. 10.4 ПДР України транспортним засобом марки «Skoda Super В» д.н.з. НОМЕР_1, а саме: водій вказаного транспортного засобу в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова, в районі АЗС «Окко», перед поворотом праворуч завчасно не зайняв крайню праву смугу.

Підійшовши до водія транспортного засобу вона відрекомендувалась, повідомила водію про порушення ним правил дорожнього руху та пред'явила вимогу пред'явити водійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземних транспортних засобів. Водій відмовився пред'явити зазначені документи, що є порушенням п. 2.4 (а) ПДР України. Особу водія було встановлено відповідно до Інформаційно-пошукової системи «Армор», ним виявся ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 нею було оголошено про розгляд адміністративного провадження за порушення вимог п. 10.4 та п. 2.4 (а) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КУпАП України. ОСОБА_2 було роз'яснено вимоги ст. 10, ст. 63 Конституції України, та вимоги ст.ст. 268, 307, 308 КУпАП України.

До складання постанови нею були розглянуті та вирішені питання, передбачені ст. 278 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, вона керувалась абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» яким передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Керуючись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, на підставі ст..ст. 222, 251, 268, 276, 278, 283, 287 КУпАП, 03.06.2018 року нею при розгляді справи про адміністративне правопорушення було оцінено докази та, враховуючи ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесено постанову серії ВР № 300323 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у якій до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

ОСОБА_2 відмовився отримати копію постанови на місці, у відповідній графі постанови міститься запис.

Вважає, що зазначена постанова складена у відповідності до вимог діючого законодавства України, підстави для її скасування відсутні, просить постанову серії ВР № 300323 від 03.06.2018 року визнати такою, що складена з дотримання вимог чинного законодавства; адміністративний позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Крім цього, відповідачкою було надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 300323 від 03.06.2018 року та цифровий носій з відеозаписом з місця адміністративного правопорушення (а.с.44,46).

Представник позивача ОСОБА_4 надав відповідь на відзив, в якій надано пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково зазначено, що у постанові серії ВР № 300323 від 03.06.2018 року не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, не зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Вважає що слід критично ставитись до наданої відеофіксації з місця адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано відомостей, яким саме технічним приладом або технічним засобом, що має функції відеозапису, було зафіксовано вказане адміністративне правопорушення, не надано жодного доказу у підтвердження того, що цей технічний засіб допущений до застосування, пройшов державну повірку, визнаний придатним до застосування та відповідає вимогам експлуатаційної документації. Просить позовні вимоги задовольнити (а.с.50-53).

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили.

Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, у відзиві на позов просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктами 1 та 2 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням наведеного, з урахуванням відсутності потреби заслухати при розгляді даної справи свідка чи експерта, суд розглядає справу за відсутності учасників справи належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду справи, у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи та розглядом справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

03 червня 2018 року постановою поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Стогнієвої К.М. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.44).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 1241-126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ч. 2, 4, 5 та ч. 6 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частина 1 статті 283 КУпАП містить положення про те, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка підлягає оскарженню (ст. 289 КУпАП).

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що 03 червня 2018 року поліцейським взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Стогнієвою Катериною Миколаївною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 300323, за якою остання встановила, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, керуючи транспортним засобом ««Skoda Super В», державний номерний знак НОМЕР_1 з порушенням п. 10.4 ПДР України, 03 червня 2018 року о 05 год. 50 хв. у м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Новікова, АЗС «Окко» під час перевірки документів згідно із п.п. 2.4 ПДР не пред'явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пп. 2.4 «а» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. У постанові зазначено, що її копію надіслано рекомендованим листом 04.06.2018 року за вих. № 5926/41/36/01-2018 (а.с.44).

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема, у випадках якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п. 2.1 ПДР в редакції, чинній на час винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон) ; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) .

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами .

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Судом встановлено, що 03 червня 2018 року постановою поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Стогнієвої К.М. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Вказана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Судом оглянутий наданий відповідачем на цифровому носії відеозапис (а.с.46), з якого вбачається, що поліцейський взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Стогнієва К.М. при розгляді 03.06.2018 року справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, КУпАП. З відеозапису вбачається рух автомобіля НОМЕР_2, за яким здійснює рух автомобіль патрульної поліції. Вбачається, що під'їхавши до АЗС «Окко» водій ОСОБА_2 зупинив автомобіль, вийшов з нього та почав йти в протилежний від автомобіля бік, в той час як співробітники патрульної поліції звернулися до нього з проханням не відходити від автомобіля та зупинитися. Коли ОСОБА_2 зупинився, поліцейський відрекомендувалась пред'явила посвідчення поліцейського на ім'я Стогнієвої К.М. та заявила вимогу пред'явити документи, а саме: водійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземних транспортних засобів. На запитання ОСОБА_2 у зв'язку з чим від нього вимагають пред'явити вказані документи, поліцейський повідомила водію про порушення ним п. 10.4 Правил дорожнього руху, а саме про те, що він як водій транспортного засобу в районі АЗС «Окко» перед поворотом праворуч завчасно не зайняв крайню праву смугу. ОСОБА_2 пред'явив працівникам патрульної поліції паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. На неодноразову вимогу пред'явити водійське посвідчення, реєстраційний талон на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземних транспортних засобів водій ОСОБА_2 не відреагував, зазначені документи не пред'явив. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 поліцейським Стогнієвою К.М.. було оголошено про розгляд справи про адміністративне правопорушення у зв'язку із порушенням ним вимог п. 2.4 (а) ПДР України. Також ОСОБА_2 було роз'яснено вимоги ст. 10, ст. 63 Конституції України, та вимоги ст.ст. 268, 307, 308 КУпАП України, розглянуті його клопотання та ознайомлено з відеофіксацією правопорушення. ОСОБА_2 відмовився отримати копію постанови на місці, у зв'зку із чим у відповідній графі постанови міститься запис про направлення її копії рекомендованим листом.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, 2) забезпечення дотримання ПДР.

Оглянутий судом відеозапис, на якому зафіксовано порушення позивачем ПДР, узгоджується з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, не спростовується наданими позивачем доказами, тому суд, приймає вказаний відеозапис, як доказ скоєння позивачем порушення ПДР.

Судом встановлено, що дії позивача утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постановою від 03 червня 2018 року серії ВР № 300323 та відеозаписом, на якому зафіксовано порушення позивачем ПДР, що досліджені судом, встановлені фактичні дані, які підтверджують вину ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Судом не встановлено обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з того, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, повністю доведений сукупністю досліджених судом доказів. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксоване передбаченим законом способом. Постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення винесено поліцейським взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції на підставі, у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП. Діяння позивача правильно кваліфіковане, при накладанні стягнення враховані загальні правила накладання стягнення за адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення на позивача накладене в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд критично ставиться до посилання позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Крім цього, жодного доказу у підтвердження вказаних у позові обставин позивачем не надано.

Посилання позивача на те, що постанова містить недоліки, не спростовують факту порушення ним п. п. 2.4 (а) ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не є підставою для визнання цієї постанови протиправною, її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, враховуючи сукупність досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають і у їх задоволенні необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись: ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 126, ст.ст. 213, 222, 251, 258, 283, 287, ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5-11, 72, 77, 241-246, 255, 257, 271-272, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: 72100, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, до поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Стогнієвої Катерини Миколаївни, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б.8, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №300323 від 03 червня 2018 року, закриття справи про адміністративне правопорушення - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу УІІ Перехідних Положень КАС України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

15.08.18