Справа № 754/15455/16-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

14 серпня 2018 року

справа №754/15455/16-а

адміністративне провадження №К/9901/43948/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І .Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 7 серпня 2017 року у складі судді Шевчука О.П. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у складі колегії суддів Ганечко О.М., Коротких А.Ю., Літвіної Н.М. у справі №754/15455/16-а за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1.(далі - позивач у справі) звернувся до суду з позовом до Житомирської митниці Державної фіскальної служби (далі - митний орган, відповідач у справі), в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову №0507/101000014/2016 від 10 листопада 2016 року, якою його визнано винним у порушенні митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8 500 грн.

Позов мотивований тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено з порушенням процедури, зокрема без його участі, відтак спірна постанова є протиправною.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 7 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено з підстав того, що позивача було неодноразово запрошено до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, однак він впродовж тривалого часу не з'являвся, доказів направлення на адресу відповідача пояснень з цього приводу не надав.

У жовтні 2017 року позивачем подана касаційна скарга на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, 23 жовтня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України (суддя Швед Е.Ю.) відкрито касаційне провадження, витребувано справу №754/15455/16-а з суду першої інстанції.

22 березня 2018 року справу №754/15455/16-а передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).

У касаційній скарзі позивач доводить, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, що відповідач порушив процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності і розглянув справу про адміністративне правопорушення без його відсутності за наявності його клопотання про перенесення розгляду справи. Відтворює доводи, викладені у позовній заяві та апеляційній скарзі, з посиланням на статтю 526 Митного кодексу України та статтю 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просить задовольнити позов.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду.

Розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент ухвалення судових рішень) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судові рішення судів попередніх інстанцій відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили наступне.

06 червня 2016 року позивачем через пункт пропуску «Виступовичі - Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці Державної фіскальної служби ввезено на митну територію України транспортний засіб Renault Laguna кузов № НОМЕР_1 державний реєстраційний номер Р. Литва НОМЕР_2 з метою транзиту.

10 листопада 2016 року митним органом винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0507/101000014/2016, відповідно якої позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

У липні 2016 року на адресу позивача від Управління боротьби з митними правопорушеннями Київської міської митниці Державної фіскальної служби надійшов лист - запрошення прибути о 10 год. 21 липня 2016 року до Управління боротьби з митними правопорушеннями Київської міської митниці Державної фіскальної служби для проведення митної перевірки транспортного засобу.

20 липня 2016 року датоване наявне в матеріалах справи повідомлення позивача на адресу митниці про те, що, у зв'язку з поганим самопочуттям (хворобою), позивач не може прибути до вказаної дати до Управління боротьби з митними правопорушеннями та просив без його участі питання, щодо якого здійснений виклик, не розглядати.

31 серпня 2016 року матеріали про порушення митних правил розглянуто митним органом без участі позивача та складено протокол про порушення ним митних правил, відповідно до якого його розгляд мав відбутися 10 жовтня 2016 року о 10 год. за адресою Житомирської митниці.

04 жовтня 2016 року позивачем на адресу митниці направлено повідомлення про те, що він бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил та про неможливість бути присутнім на її розгляді в призначену дату з причин запланованого відрядження з 7 по 21 жовтня 2016 року.

За зазначеним зверненням розгляд справи про порушення було перенесено на 10 листопада 2016 року о 10 год.

4 листопада 2016 року позивач повідомив митницю, що в зазначену дату він не може бути присутнім на розгляді справи, у зв'язку з поганим самопочуттям та просив перенести розгляд справи.

10 листопада 2016 року відповідач розглянув справу про порушення позивачем митних правил та прийняв спірну постанову.

Таким чином позивач неодноразово повідомлявся про розгляд справи за його участю, у зв'язку з його повідомленнями про неможливість взяти участь в її розгляді здійснювались переноси розгляду справи.

За змістом частини четвертої статті 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Зазначена норма кореспондується з частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас, відповідно до частини першої статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Факт вчинення правопорушення, його склад (об'єктивна та суб'єктивна сторона) не є спірним між сторонами. Зміст позовних вимог та вимог апеляційної і касаційної скарг позивача зводиться виключно до непогодження його з начеб-то порушеною відповідачем процедурою притягнення його до адміністративної відповідальності.

Втім, матеріали справи свідчать про факт належного повідомлення позивача про заплановані дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, інкриміноване йому. Про це свідчить також та обставина, що на кожне з таких повідомлень позивач надсилав на адресу відповідача власні - про неможливість взяти участь у розгляду справи про адміністративне правопорушення з різних причин.

З урахуванням вимог статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд погоджується з правовою оцінкою обставин справи, здійсненою судами попередніх інстанцій.

Сукупний аналіз норм статей 526 та 486 Митного кодексу України свідчить про те, що відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не може відбуватись безліч разів лише тому, що особа кожного разу заявляє клопотання про бажання взяти участь у її розгляді, при цьому тривалий час не з'являючись до компетентного органу з цією метою.

За змістом частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 7 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі №754/15455/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер