Справа № 127/18212/18
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/18212/18

Головуючий у 1-й інстанції: Борисюк І.Е.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

22 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляна Анатолія Івановича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляна Анатолія Івановича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляна А.І., в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 109 від 10.07.2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.96-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.08.2018 позов задоволено: скасовано постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляна А.І. про адміністративне правопорушення № 109 від 10.07.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3; справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.96-1 КУпАП відносно Подоляна А.І.- закрито.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що посадові особи Департаменту діяли на підставі та у спосіб, що передбачені Констиуцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано.

Щодо суті вчиненого правопорушення, відповідач дійшов висновку, що позивачем порушено п.9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, оскільки останній не повинен був проектувати об'єкт будівництва з висотою, більшою за ту, яка передбачена містобудівними умовами та обмеженнями та повинен був повідомити про це замовника проекту.

Від позивача відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи судовою повісткою, в судове засідання не з'явилися.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на виконання наказу Держархбудінспекції від 29.11.2017 року № 1788, відповідно до направлення на проведення планової перевірки від 11.06.2018 року №Я/П-11.06/1 в період з 15.06.2018 по 28.06.2018 Департаментом ДАБІ у Вінницькій області здійснювалась перевірка ТОВ "УкрБудПромСервісПлюс" щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час проектування об'єкту "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з комерційним приміщенням в дві черги по вул. Слобідська,14 у м.Хмільник Вінницької області (замовник ВАТ "Гніванський кар'єр").

За результатами проведення планового заходу державного контролю головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту ДАБІ у Вінницькій області Подоляном А.І. встановлено порушення позивачем п. 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45; ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; п. 4.3. та п. 4.4. ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»; абз. 2 ч. 1 ст.26 Закону України «Про архітектурну діяльність».

27.06.2018 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96-1 КУпАП.

За наслідками розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, 10.07.2018 року Подоляном А.І. винесено постанову про адміністративне правопорушення за № 109 якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн.

Як слідує зі змісту вказаної постанови, проектна документація розроблена без урахування вимог вихідних даних (технічних умов на водопостачання та водовідведення, які були відсутні на час розроблення та передачі проектної документації та містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки); відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки № 8-18 від 20.04.2017 граничнодопустима висота будівлі встановлена 30 м, однак у розробленій та переданій документації фактична висота будівлі складає 31, 47 м.

Не погоджуючись з постановою відповідача, позивач звернувся до суду цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що посадовою особою Департаменту ДАБІ у Вінницькій області не надано належних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент винесення постанови № 109, строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст.36 КУпАП закінчилися.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, виходить із наступного.

Правовідносини щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та притягнення винних у порушенні законодавства у сфері містобудування осіб до відповідальності врегульовані Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон України №3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок №553), Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР (далі - Закон України №208/94-ВР).

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль-сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

За правилами частини першої статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Затвердження проектної документації на будівництво об'єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За визначенням наданим у абзаці 6 частини 1 статті 1 Закону № 687-XIV проект - це документація для будівництва об'єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об'єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Згідно абзацу 1 пункту 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16 травня 2011 року, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці, державних стандартів і правил, у тому числі вимог доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (вимоги щодо створення доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення зазначаються в проектній документації окремим розділом).

За змістом частини першої статті 96-1 КУпАП передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів, будівельних норм, стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, передбачення приладів обліку води і теплової енергії, а також заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкта - тягнуть за собою накладення штрафу на головного архітектора проекту, головного інженера проекту, експерта, інших відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат, від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2017 між ВАТ «Гніванський кар'єр» та ТОВ «УкрБудПромСервісПлюс» укладено договір на виконання проектних робіт, згідно якого останнє прийняло на себе виконання розробки проектно-кошторисної документації стадії робочий проект (РП): будівництво багатоквартирного житлового будинку з комерційними приміщеннями в дві черги по вул. Слобідська,14, м.Хмільник Вінницької області.

Наказом генерального директора ТОВ «УкрБудПромСервісПлюс» № 3 від 16.03.2017 головним інженером проекту по будівництву багатоквартирного житлового будинку з комерційними приміщеннями в дві черги, що розташований за вказаної вище адресою, призначено ОСОБА_3

17.05.2017 року між Замовником та Проектувальником складено та підписано Акт прийому-передачі проектної документації до Договору №3 від 15.03.2017 року.

Як слідує з вказаного Акту, з домовленістю сторін Том 9 0.03-17-1-3ВК (водопровід та каналізація) буде передано не пізніше 20 днів після отримання замовником технічних умов.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 30 Закону № 3038-VI технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації.

Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

Технічні умови надаються протягом 10 робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви.

Отже, відповідно до вищезазначених правових норм, Технічні умови надаються не розробнику проектної документації, а забудовнику (замовнику будівництва), а отже позивач не мав можливості до надання йому технічних умов ВАТ "Гніванський кар'єр" запроектувати водопостачання та водовідведення.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що Технічні умови надані ВАТ "Гніванський кар'єр" 07.08.2017 року.

Згідно тверджень позивача на виконання умов Договору №3 28.08.2017 року ТОВ «УкрБудПромСервісПлюс» передало ВАТ "Гніванський кар'єр" проектну документацію (вдопровід та каналізація), за 10 місяців до проведення перевірки.

Вказана обставина не заперечувалась відповідачем.

Стосовно порушення ОСОБА_3 містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки № 8-18 від 20.04.2017 колегія суддів вказує на наступне.

Так, відповідно до п.1 Містобудівних умов і обмежень. граничнодопустима висота будівель згідно містобудівного розрахунку-відносно нульової відмітки-до 30 м.

Як встановлено відповідачем під час перевірки земельної ділянки № 8-18 від 20.04.2017 у розробленій та переданій документації фактична висота будівлі складає 31, 47 м.

Відповідно до ст. 29 Закону №№ 3038-VI, основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

За визначенням, наведеним в ст.1 вказаного Закону, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Апелянт в доводах апеляційної скарги зазначив, що позивач не повинен був проектувати об'єкт будівництва з висотою, більшою за ту, яка передбачена містобудівними умовами та обмеженнями та повинен був повідомити про це замовника проекту з метою звернення до органу, що видав містобудівні умови та обмеження щодо внесення до них змін або відмовити замовника проекту у намірі використовувати саме цю модель ліфту або запропонувати іншу конфігурацію житлового будинку.

Згідно наявних матеріалів справи, ВАТ "Гніванський кар'єр" звернулося до позивача з листом від 28.04.2017 року, в якому просило запроектувати ліфт в проекті "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з комерційним приміщенням в дві черги по вул. Слобідська,14 у м.Хмільник Вінницької області, долучивши креслення.

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору ним запроектовано ліфт відповідно до вимог Замовника та повідомлено останнього, що у зв'язку зі зміною ліфта, висота житлової будівлі збільшена на 1,67 м. Вся зазначена інформація відображена в Схемі житлового будинку як частини Проектної документації.

Дана обставина не спростована відповідачем ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 3 та 8 ст.29 Закону 3038-VI містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника.

Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами позивача інстанції, що саме Замовник будівництва має право подати до органу місцевого самоврядування та архітектури заяву про внесення змін до містобудівних умов.

Відносно тверджень відповідача, що позивач повинен був відмовити замовника проекту у намірі використовувати саме цю модель ліфту або запропонувати іншу конфігурацію житлового будинку, то жодним нормативно-правовим актом не покладено на проектувальника містобудівної документації такого обов'язку.

Як встановлено судом першої інстанції, в подальшому проект пройшов погодження, замовником будівництва отримано дозвіл на будівництво, подано декларацію на початок виконання будівельних робіт, яка була зареєстрована (прийнята) Інспекцією, яка в свою чергу, мала право відмовити у реєстрації декларації та повернути її для виправлення виявлених недоліків. Однак, Інспекцією такі дії вчинені не були та з 23.05.2017 ВАТ «Гніванський кар'єр» розпочато будівельні роботи.

Стосовно доводів відповідача, що ВАТ «Гніванський кар'єр» розпочав будівельні роботи до подання в повному обсязі проектної документації, то колегія суддів вважає, що розробник документації не повинен нести відповідальності за порушення замовником вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Крім того, згідно із ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, позивач звертався до відповідача із клопотанням про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак, дане клопотання на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення не було розглянуте, що підтверджується постановою про адміністративне правопорушення № 109 від 10.07.2018 та відповіддю відповідача на клопотання позивача від 11.07.2018 № 27-С-244-4. В результаті зазначеного, позивач був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема надати свої пояснення і правом на захист.

Колегія суддів вважає необгрунтованими твердження відповідача в тій частині, що клопотання позивача було розглянуто вчасно, оскільки відповідно до Порядку №244 такі клопотання розглядаються в 15-денний термін, оскільки як вже було зазначено вище, клопотання позивача розглядалось після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Визначаючись щодо строків накладення адміністративного стягнення, колегія суддів виходить із такого.

Частиною 1 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Зазначена стаття визначає присічні строки притягнення особи до відповідальності, а саме: не більше двох місяців з дня вчинення правопорушення та не більше двох місяців з дня виявлення правопорушення, в разі якщо воно носить триваючий характер.

Триваючими адміністративними правопорушеннями є порушення, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Так, правопорушення, за яке ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності полягає у передачі замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства.

Таким чином, правопорушення у даній справі не є триваючим, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, у зв'язку з чим дане правопорушення припинилося фактом передачі проектної документації ВАТ «Гніванський кар'єр»-28.08.2017.

Відтак, в даному випадку обчислення строку притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за правопорушення розпочинається з моменту вчинення такого порушення.

В той же час, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності датована 10.07.2018, а отже остання винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на час провадження у справі закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що строки накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96-1 КУпАП відповідачем, закінчилися.

Частиною 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 33, 243, 247, 250, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляна Анатолія Івановича залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.