Справа № 2540/2775/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року Чернігів Справа № 2540/2775/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

за участі секретаря - Андрушко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, справу за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про скасування постанови, визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області і просить:

скасувати постанову про накладення штрафу від 23.07.2018 у виконавчому провадженні № 54614749 з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду міста Чернігова № 2-а/2506/13428/11, виданого 28.07.2011;

визнати дії державного виконавця із не закінчення виконавчого провадження № 54614749 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірними та зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області закінчити виконавче провадження № 54614749 з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду міста Чернігова № 2-а/2506/13428/11, виданого 28.07.2011.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішення суду рішення суду виконано в 2012 році в обсязі згідно заяви стягувача. Так позивач зазначає, що 09.11.2011 від ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої стягував просить виконати судове рішення з 01.06.2011 по 22.07.2011, а з 23.07.2011 по 31.12.2011 просить не виконувати останнє. ОСОБА_1 згідно його заяви було перераховано пенсію з 01.06.2011 по 22.07.2011, кошти виплачено в березні 2012 року. Про виконання судового рішення було повідомлено державного виконавця, від якого не надійшло заперечень з приводу виконання судового рішення в такому обсязі. Крім того, позивач зазначає, що державним виконавцем при здійсненні примусового виконання судового рішення № 2-а/2506/13428/11 не було враховано, що з на виконання цього рішення суду вже відкривалося виконавче провадження (постанова від 03.11.2011 № 29609466), яке було завершено і виконавчий лист було повернено до органу, який його видав, без виконання, ще в 2012 році. Також на виконавчому листі міститься відмітка державного виконавця Коваля В.О. про наявність відмови у відкритті виконавчого провадження в вересні 2014 року. Отже, позивач заперечує проти відкриття виконавчого провадження та вважає, що строки для повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання порушені. За наведених обставин позивач вважає, що ним виконано судове рішення в повному обсязі, а тому накладення на управління пенсійного фонду штрафу за невиконання судового рішення є неправомірним.

Ухвалою суду від 10.08.2018 у справі № 2540/2775/18 відкрито провадження та надано відповідачу термін для подачі відзиву на позовну заяву.

Управлінням ДВС Головного територіального управління юстиції було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позовних вимог Чернігівського ОУПФУ. Відповідач зазначив, що оскільки рішення суду боржником в повному обсязі не виконано, державним виконавцем 23.07.2018 правомірно винесена постанову про накладення штрафу відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За наведених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в силу ч. 5 ст. 205 КАС України.

Представник відповідача в письмовому клопотанні просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що Деснянським районним судом м. Чернігова 28.07.2011 було видано виконавчий лист № 2-а/2506/13428/11 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова перевести згідно поданої заяви з 01.06.2011 року пенсію ОСОБА_1 на державну і додаткову пенсію по інвалідності 2 групи згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за відрахуванням вже виплачених сум.

Зазначений виконавчий лист ОСОБА_1 подав до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 01.09.2017 відкрито виконавче провадження № 54614749 з виконання виконавчого листа № 2-а/2506/13428/11, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 28.07.2011.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження направлені сторонам рекомендованими листами з повідомленням про вручення.

Постановою головного державного виконавця від 01.09.2017 виконавче провадження було зупинено в зв'язку з направленням до суду подання державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 2-а/2506/13428/11 від 15.09.2017 змінено боржника у виконавчому провадженні на Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України.

Постановою від 27.09.2017 виконавче провадження № 54614749 поновлено. Також, 27.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про зміну сторони виконавчого провадження.

Листом (а.с. 40-41) Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України повідомило, що рішення суду виконано управлінням у 2012 році. Управлінням було переведено ОСОБА_1 на отримання пенсії по 2 групі інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснено перерахунок пенсії з 01.06.2011 по 22.07.2011. Сума доплати за рішенням суду за вказаний період склала 8067.86 грн. та була перерахована на банківський рахунок стягувана через установу ПАТ «Ощадбанк» у березні 2012 року.

Також повідомлено, що в зв'язку з незгодою із відкриттям виконавчого провадження, управління звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом про скасування постанови про відкриття виконавчою провадження.

Рішенням Деснянського районною сулу м. Чернігова у справі №750/9230/17 від 14.04.2018 в задоволенні позову Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовлено.

Листом від 11.05.2018 № 10953/14 (а.с. 47-48) Чернігівським ОУПФУ повторно повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про виконання рішення суду та додано протокол від 11.11.2011.

Постановою головного державного виконавця від 23.07.2018 за невиконання рішення суду в повному обсязі без поважних причин на підставі ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» на Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду україни накладено штраф в сумі 5100,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено. ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначені ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для застосування до боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

З тексту судового рішення вбачається, що Чернігівське ОУПФУ було зобов'язано перевести ОСОБА_1 на державну і додаткову пенсію по інвалідності 2 групи та здійснити йому перерахунок пенсії з 01.06.2011. Судовим рішенням не визначено, що період, за який воно повинно бути виконано, складає з 01.06.2011 по 22.07.2011.

Як встановлено під час судового засідання та не заперечується позивачем ОСОБА_1 було переведено на державну і додаткову пенсію по інвалідності 2 групи згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснено перерахунок пенсії за період з 01.06.2011 по 22.07.2011. Подальше нарахування та виплата пенсії згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, Чернігівським ОУПФУ не здійснювалось.

Отже, суд приходить до висновку, що Чернігівським ОУПФУ виконано судове рішення не в повному обсязі.

Посилання позивача на заяву ОСОБА_1 від 09.02.2011 (а.с. 13), згідно якої стягував просить виконати судове рішення з 01.06.2011 по 22.07.2011, а з 23.07.2011 по 31.12.2011 не виконувати, суд вважає необґрунтованими.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що діяла на момент винесення судового рішення від 28.07.2011, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.07.2011 є обов'язковою до виконання Чернігівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України саме в тому обсязі, в якому вона винесена, а не за власним переконанням боржника та стягувача у виконавчому провадженні.

Крім того, тривале невиконання постанови Деснянського районного суду міста Чернігова стало підставою для звернення ОСОБА_1 до Європейського суду з прав людини, за наслідками якого Європейський суд з прав людини передав скаргу Комітету Міністрів Ради Європи для розгляду в рамках загальних заходів приведення до виконання пілотного суду по справі Іванов проти України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що судове рішення у справі № 2-а/2506/13428/11 виконано органом пенсійного фонду не в повному обсязі за відсутності поважної причини. Таким чином, державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення на позивача штрафу.

Щодо тверджень позивача про безпідставність відкриття виконавчого провадження № 54614749, то суд зауважує, що рішенням Деснянського районного суду від 13.04.2018 постанові про відкриття виконавчого провадження було надано оцінку та відмовлено в задоволенні позовних вимог Чернігівського ОУПФУ про скасування цієї постанови.

Посилання позивача на постанови про завершення виконавчого провадження від 27.06.2012 та про відмову у відкритті виконавчого провадження від 23.09.2014, то суд вважає, що вони не стосуються предмета доказування щодо належного виконання судового рішення позивачем, а тому їх не приймає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України в разі відмови в задоволенні позову, судові витрати у вигляді судового збору з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 242-246, 287 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Чернігівському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України (пр. Миру, 44, м. Чернігів, 14005, ) в задоволенні позову до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області (пр. Миру, 43, м. Чернігів, 14000) про скасування постанови, визнання дій неправомірними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2018 року.

Суддя О.В. Кашпур