Справа № 740/3845/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 740/3845/16-а

адміністративне провадження № К/9901/38546/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 740/3845/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перерахунок пенсії та призначення надбавки,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року (у складі колегії суддів: Пилипенко О. Є., Глущенко Я. Б., Шелест С. Б.), встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Ніжинського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 03 січня 2017 року, просила суд:

- визнати неправомірними дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку призначеної пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та призначення надбавки;

- зобов'язати Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняти рішення про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ в розмірі 90% з урахуванням довідки про складові заробітної плати прокуратури Чернігівської області від 23 вересня 2015 року з 23 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року, а з 01 червня 2016 року з урахуванням довідки про складові заробітної плати прокуратури Чернігівської області від 07 червня 2016 року, які знаходяться в особовій справі Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області;

- зобов'язати Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняти рішення про встановлення надбавки до пенсії на утримання неповнолітньої дитини.

2. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначала, що ст. 86 Закону України «Про Прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зменшено розмір пенсії з 90% до 60%, що дає право на вислугу років, у порівнянні зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, що є звуженням прав позивача в розумінні Конституції України. Щодо відмови органами Пенсійного фонду встановити надбавку до пенсії на утримання непрацездатної особи (неповнолітньої дитини 2002 року народження), дані дії є незаконними оскільки ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII так і ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ передбачає встановлення надбавки на утримання непрацездатної особи та будь-яких додаткових рішень з цього приводу не потрібно, оскільки це право прямо передбачене законом.

3. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково:

- визнано протиправними дії Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугою років в порядку ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов'язано Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01 жовтня 2016 року призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ у розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку із урахуванням довідки прокуратури Чернігівської області про складові заробітної плати від 07 червня 2016 року, та призначити ОСОБА_2 надбавку на утримання непрацездатного члена сім'ї;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто з Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року апеляційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України задоволено. Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

5. Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанцій, позивач у березні 2017 року звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просила скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, та залишити в силі постанову Ніжинського міськрайонного суду від 25 січня 2017 року.

6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України 10 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для подачі заперечення на касаційну скаргу.

7. 05 травня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення на касаційну скаргу, де Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України, посилаючись на ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», просить в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 15 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі № 740/3845/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2018 року справу було прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду і призначено касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку у Ніжинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України і з 23 вересня 2015 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

12. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року, яка набрала законної сили, зобов'язано Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України прийняти рішення про призначення ОСОБА_2 з 23 вересня 2015 року пенсії відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» за вислугу років та з урахуванням довідки про складові заробітної плати прокуратури Чернігівської області від 23 вересня 2015 року.

13. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2016 року, яка набрала законної сили, зобов'язано Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок призначеної пенсії та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 червня 2016 року за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» із урахуванням довідки прокуратури Чернігівської області про складові заробітної плати від 07 червня 2016 року.

14. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» було затверджено нові схеми посадових окладів працівникам органів прокуратури.

15. На звернення позивача від 10 жовтня 2016 року щодо перерахунку призначеної пенсії згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» відповідач листом від 20 жовтня 2016 року відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку. У встановленні надбавки на утримання неповнолітньої дитини відповідачем відмовлено у зв'язку відсутністю законних підстав, а також у зв'язку з помилковим встановленням надбавки на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 з 01 червня 2016 року, виплату якої припинено.

16. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду заяви відповідачем діяли положення ст. 86 Закону України «Про прокурату» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, відповідно до якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення відповідного стажу роботи. Даною статтею збільшено стаж роботи та зменшено відсотковий розмір пенсії у порівнянні зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, що є звуженням прав позивача в розумінні Конституції України.

18. Суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, ч. 13 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність. Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

20. Скаржник зазначає, що право на пенсію в неї виникло в серпні 2011 року тобто під час дії норм ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року в редакції Закону від 12 липня 2001 року № 2663.

21. 30 вересня 2011 року позивач набула право на призначення пенсії за вислугу років згідно норм, які діяли на той час, а тому зміни, які були внесені до статті 20-1 Закону № 1789 Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI є звуженням досягнутих соціальних гарантій позивача.

22. Судом апеляційної інстанції не взято до уваги факт не призначення позивачу як за нормами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», так і за нормами ст. 86 Закону України надбавки до пенсії за вислугою років на неповнолітню дитину (непрацездатного члена сім'ї).

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

24. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

25. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

26. Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом № 1789-ХІІ. Зокрема, ст. 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 13 цієї статті).

27. Частина 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції, чинній до 15 липня 2015 року, передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

28. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

29. Відтак, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року законодавець делегував Кабінету Міністрів України.

30. 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), відповідно до пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон 1789-ХІІ (крім п. 8 ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 16, абз. 1 ч. 2 ст. 46-2, ст. 47, ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 50, ч. 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, ч. 3 ст. 51-2, ст. 53 щодо класних чинів).

31. Отже, на час прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у неї права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

32. Постанова Кабінету Міністрів України № 1013, якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її п. 6 застосовується з 01 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

33. Враховуючи наведене, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

34. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа № 711/6019/16-а) та від 02 березня 2018 року (справи № 264/1617/17, № 761/21804/17), від 14 березня 2018 року у справі № 713/793/16 (К/9901/12389/18), від 15 березня 2018 року у справі № 372/2316/17 (К/9901/2953/17) та від 11 квітня 2018 року у справі № 766/13021/16-а (К/9901/22165/18).

35. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

36. Відтак, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

37. На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

38. З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру», оскільки положення цієї статті втратили чинність.

39. Відповідно до ч. 1 ст. 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

40. Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017року) обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

41. Щодо доводу касаційної скарги, зазначеному у п. 22 цієї постанови, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції у постанові від 14 березня 2017 року, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині встановлення надбавки до пенсії на утримання непрацездатного члена сім'ї, не надав жодних обґрунтованих мотивів рішення.

42. Частиною 4 ст. 353 КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

43. Враховуючи, що одним з доводів касаційної скарги є відмова у задоволенні позовних вимог в частині «встановлення надбавки до пенсії на утримання неповнолітньої дитини (непрацездатного члена сім'ї)», колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права щодо обґрунтування судового рішення, що є обов'язковою підставою для скасування судового рішення в частині з направленням справи на новий розгляд, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 345, 349, 353, 355, 356 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі № 740/3845/16-а скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо встановлення надбавки до пенсії на утримання непрацездатного члена сім'ї.

В цій частині направити справу № 740/3845/16-а на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційної інстанції у справі № 740/3845/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб