Справа № 826/11088/17
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі представника позивача Максименка В.О., представника відповідача Губич А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови №351-ЦА-УП-ДУ, -

В С Т А Н О В И В :

05.09.2017 р. Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (надалі - ПАТ «Креді Агріколь Банк») звернулося до суду з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови №351-ЦА-УП-ДУ від 23.08.2017р. про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення відповідача підлягає скасуванню, оскільки позивач на запит відповідача надав необхідні документи, а решта документів не була надана внаслідок того, що у відповідача відсутні повноваження на отримання витребуваної інформації та документів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2018 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до п. 10 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» має право надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.05.2018 р. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. Апелянт наголошує, що стаття 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» закріплює вичерпний перелік суб'єктів, які мають право ознайомлюватися з певним обсягом інформації щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю та визначає порядок розкриття банківської таємниці.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що відповідно до ст.28 Закону України «Про депозитарну систему України» комісія здійснює державне регулювання у системі депозитарного обліку відповідно до Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що до відповідача надійшло звернення Головного слідчого управління Служби безпеки України, на підставі якого до ПАТ «Креді Агріколь Банк» був надісланий запит (вимога) щодо надання інформації від 08.06.2017 р. № 13/01/11334, в якому зазначено, що керуючись п.10 статті 8 та статтею 9 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та статтею 25 Закону України «Про депозитарну систему України» зобов'язується позивач у строк до 16.06.2017р. надати за період з 01.01.2015р. по 22.05.2017р. інформацію: виписки з рахунків депонентів, на яких обліковуються цінні папери Емітента станом на 22.05.2017р., документи на підставі яких проводились операції з цінними паперами емітента (договори про обслуговування рахунків у цінних паперах (з усіма додатками, додатковими угодами, актами, тощо), анкетами, розпорядження та інші документи, виписки про операції з цінними паперами Емітента, витяги з відповідних внутрішніх журналів Депозитарних установи щодо зазначеного вище (а.с.12).

15.06.2017р. позивач на вищевказаний запит відповідача надав відповідь, в якій зазначив часткову запитувану інформацію, а саме: було надано виписки з рахунків депонентів станом на 22.05.2017 року, виписки про операції з цінними паперами емітента (а.с.41).

25.07.2017 р. Комісією було порушено справу про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та визначено дату 03.08.2017р. о 15.00 на яку керівнику позивача назначено з'явитися до відповідача для підписання акту про правопорушення на ринку цінних паперів (а.с.43).

03.08.2017 р. відповідачем відносно позивача був складений акт про правопорушення на ринку цінних паперів № 382-ЦА-УП-ДУ (а.с.46).

10.08.2017 р. відповідачем прийнято постанову про розгляд справи про правопорушення на рику цінних паперів розгляд якої призначено на 23.08.2017р. о 11.00. (а.с.49).

23.08.2017 р. відповідачем на підставі п.7 ч.1 ст.11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» прийнято постанову №351-ЦА-УП-ДУ, якою до ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у зв'язку з не усуненням правопорушення застосовано штрафну санкцію у розмірі 10000 грн. (а.с.51).

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Судом апеляційної інстанції справу розглянуто в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» (надалі - Закон № 448/96) визначає правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні.

Державне регулювання ринку цінних паперів - це здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері (ч.1 ст.1 Закону № 448/96).

Статтею 3 Закону № 448/96 визначені форми державного регулювання ринку цінних паперів, зокрема: прийняття актів законодавства з питань діяльності учасників ринку цінних паперів; регулювання випуску та обігу цінних паперів, прав та обов'язків учасників ринку цінних паперів; видача ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів та забезпечення контролю за такою діяльністю, заборона та зупинення на певний термін (до одного року) професійної діяльності на ринку цінних паперів у разі відсутності ліцензії на цю діяльність та притягнення до відповідальності за здійснення такої діяльності згідно з чинним законодавством; реєстрація випусків (емісій) цінних паперів та інформації про випуск (емісію) цінних паперів; контроль за дотриманням емітентами порядку реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, умов продажу (розміщення) цінних паперів, передбачених такою інформацією; створення системи захисту прав інвесторів і контролю за дотриманням цих прав емітентами цінних паперів та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів; контроль за достовірністю інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, контролюючим органам; встановлення правил і стандартів здійснення операцій на ринку цінних паперів та контролю за їх дотриманням; пруденційний нагляд за професійними учасниками фондового ринку в межах діяльності, яка провадиться таким учасником на підставі виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку ліцензії.

Відповідно до частини 1 ст. 5 вказаного Закону державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є, зокрема, здійснення державного регулювання та контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних на території України, а також у сфері спільного інвестування; захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень; сприяння розвитку ринку цінних паперів (ст.7 № 448/96).

Статтею 8 Закону № 448/96 визначено повноваження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку в тому числі надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 8 статті 11 Закону № 448/96 передбачено, що за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів визначена відповідальність юридичних осіб у вигляді штрафів у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про депозитарну систему України» (надалі - Закон № 5178 в редакції на день виникнення спірних правовідносин) визначає правові засади функціонування депозитарної системи України, встановлює порядок реєстрації та підтвердження прав на емісійні цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, а також порядок проведення розрахунків за правочинами щодо емісійних цінних паперів.

Статтею 1 Закону № 5178 визначені поняття:

депозитарна діяльність - діяльність професійних учасників депозитарної системи України та Національного банку України щодо надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах депозитарних установ, емітентів, депозитаріїв-кореспондентів, осіб, які провадять клірингову діяльність, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках (далі - Розрахунковий центр), депонентів, а також надання інших послуг, які відповідно до цього Закону мають право надавати професійні учасники депозитарної системи України;

депозитарна система України - сукупність учасників депозитарної системи та правовідносин між ними щодо ведення обліку цінних паперів, прав на цінні папери і прав за цінними паперами та їх обмежень, що встановлюються в системі депозитарного обліку цінних паперів, у тому числі внаслідок проведення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів;

депонент - власник цінних паперів, співвласники цінних паперів, нотаріус, на депозит якого внесено цінні папери, яким рахунок у цінних паперах відкривається депозитарною установою на підставі відповідного договору про обслуговування рахунка в цінних паперах, а також депозитарна установа, яка відкриває собі рахунок у цінних паперах на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи. Національний банк України може бути депонентом у випадках, передбачених цим Законом;

учасники депозитарної системи України - Національний банк України, професійні учасники депозитарної системи України, депозитарії-кореспонденти, фондові біржі, клірингові установи, Розрахунковий центр, емітенти, торговці цінними паперами, компанії з управління активами, депоненти".

Відповідно до ч.1 та 2 статті 28 Закону № 5178 державне регулювання у депозитарній системі України здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, а також Національний банк України та інші державні органи у межах своїх повноважень, визначених законом. Комісія здійснює державне регулювання у системі депозитарного обліку відповідно до Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", цього Закону та інших актів законодавства.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 25 Закону № 5178 інформація, що міститься у системі депозитарного обліку, надається депозитарними установами на письмову вимогу Комісії - стосовно відомостей про власників цінних паперів, їх рахунки, а також про відповідні операції з цінними паперами цих власників.

Частиною 1 статтею 14 Закону № 5178 депозитарною установою є юридична особа, що утворюється та функціонує у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю і яка в установленому порядку отримала ліцензію на провадження депозитарної діяльності депозитарної установи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є депозитарною установою та професійним учасником фондового ринку, який, отримавши запит відповідача, складений на підставі п.10 статті 8 та статтею 9 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та статтею 25 Закону України «Про депозитарну систему України», у строк вказаний у вимозі до 16.06.2017р. не надав витребувані відповідачем документи та інформацію.

Вказане апелянтом не спростовано.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми закону, якими чітко визначені повноваження відповідача щодо отримання необхідної інформації та документів, позивач безпідставно не виконав вимогу від 08.06.2017 р. № 13/01/11334, внаслідок чого, правомірно був притягнутий до відповідальності.

Посилання апелянта на норми Закону України «Про банки та банківську діяльність» колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки запит (вимога) щодо надання інформації від 08.06.2017 р. № 13/01/11334 складений на підставі положень Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та Закону України «Про депозитарну систему України», отже застосуванню підлягає положення саме вказаних норм.

Таким чином, доводи апелянта, що у відповідача відсутні повноваження щодо витребування та отримання запитуваної інформації, не заслуговують уваги, оскільки, як зазначено вище, позивач відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 25 Закону № 5178 на запит відповідача зобов'язаний був надати витребувану інформацію, що міститься у системі депозитарного обліку, в тому числі відомості і документи про відповідні операції з цінними паперами власників цінних паперів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення, внаслідок чого позовні вимог є необгрунтованими.

Аргументи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Повний текст постанови виготовлено 16.08.2018 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2018 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2018 р. у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови №351-ЦА-УП-ДУ - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель