Справа № 1840/2795/18
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 р. справа №1840/2795/18

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними дій щодо проведення перерахунку пенсії зі зменшенням з 01.01.2018 основного розміру пенсії за вислугу років з 77% до 70% грошового забезпечення та зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 77% грошового забезпечення з 01.01.2018, здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 однією сумою. Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Основний розмір пенсії 77% грошового забезпечення. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Листом відповідач повідомив про зменшення розміру відсотку пенсії від розміру його грошового забезпечення з 77% до 70%. На думку позивача, вказані дії є протиправними, оскільки при перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям повинні застосовуватися норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент призначення пенсії.

Ухвалою суду від 20.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Головне управління ПФУ в Сумській області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву зазначило, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду і не наведені докази наявності поважних причин такого пропуску. Також, відповідач зазначив, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" позивачу був здійснений перерахунок пенсії. При цьому, згідно із Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", яким внесено зміни до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, позивачу було зменшено основний розмір пенсії з 77% до 70% грошового забезпечення. Отже, перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до норм чинного законодавства. Враховуючи наведені обставини, ГУ ПФУ в Сумській області вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Позивач, не погодившись з доводами відповідача, надав суду відповідь на відзив та зазначив, що строк звернення до суду він не пропустив, оскільки про зменшення відсотків позивачу стало відомо з листа відповідача, датованого 29.05.2018, який він отримав за адресою свого проживання. Також зазначив, що законодавча зміна встановленого Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимального розміру пенсії відбулася після призначення йому пенсії, а тому не може розповсюджуватися на нього та не є підставою для зменшення розміру призначеної пенсії.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, як військовий пенсіонер, та отримував пенсію за вислугу років відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 77 відсотків від суми грошового забезпечення.

06.06.2018 позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Сумській області із заявою про перерахунок пенсії (а.с.17).

Головне управління ПФУ в Сумській області листом №1788/П-11 повідомило ОСОБА_1 про те, що перерахунок його пенсії здійснено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". При проведенні перерахунку застосовано норми законодавства, чинного на момент його проведення, а саме ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно з якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% грошового забезпечення (а.с.18).

На думку позивача, проведення перерахунку пенсії та визначення її у розмірі 70% грошового забезпечення є протиправним.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з п. "а" ст. 13 вказаного закону (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції, що діяла на дату призначення позивачу пенсії, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VІ від 08.07.2011, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, яким максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43 Закону № 2262-ХІІ).

Згідно із Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" від 27.03.2014 №1166-VІІ (далі по тексту -Закон №1166-VІІ), який набрав чинності 01.04.2014, внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, а саме цифри " 80" замінили на цифри " 70".

Таким чином, Законами №3668-VІ та №1166-VІІ були внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, щодо розміру відсотку грошового забезпечення з якого розраховується розмір пенсії.

При цьому, слід звернути увагу, що ні положеннями Закону України №1166-VІІ, ні положеннями Закону №2262-XII не передбачено проведення після 01.04.2014 перерахунку раніше призначених пенсій, виходячи з нового (зменшеного) відсотку відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зазначає, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, встановлені ст. 63 Закону № 2262-XII.

Тому, при перерахунку пенсії, позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Необхідно відмітити, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення №5-рп/2002).

Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов'язки і відповідальність.

Також, у Рішенні від 11.10.2005 №8-рп/2005 Конституційний Суд зазначив, що утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Отже, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення є протиправним і такий перерахунок слід здійснити виходячи з розміру 77% від суми грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 у справі №686/12623/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, як суб'єкт владних повноважень, не довело правомірності своїх дій щодо зменшення розміру пенсії з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити позивачу перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії виходячи з основного її розміру 77% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум.

Що стосується вимог позивача щодо здійснення виплати недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 однією сумою, то суд зазначає, що вказана вимога є передчасною, оскільки в цій частині права позивача на даний час віповідачем не порушені.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області 704,80 грн. судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням з 01.01.2018 основного розміру пенсії за вислугу років з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) провести ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії виходячи з основного її розміру 77% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704,80 грн, сплачений при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар