Справа № 817/1293/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2018 року м. Рівне №817/1293/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник Ільїн В.А., відповідача: представник Тумак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про зобов`язання додатково направити до комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій матеріали про участь позивача в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей для надання йому статусу учасника АТО.

Ухвалою від 11.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 25.05.2018.

Ухвалою від 25.05.2018 підготовче засідання відкладено на 12.06.2018.

30.05.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (а.с.30-32).

Ухвалою від 12.06.2018 закрито підготовче провадження у справі, а розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 10.08.2018.

В судовому засіданні 10.08.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 26.02.2016 матеріали щодо надання позивачу учасника бойових дій направлено на доопрацювання до Національної поліції України. Вважає, що відповідач, протиправно не направляє повторно на розгляд комісії матеріали для надання йому статусу учасника АТО, хоча всі необхідні документи в Управління Національної поліції в Рівненській області наявні. З таких підстав просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. В обґрунтування своїх заперечень пояснила, що оскільки окрім раніше поданих документів відносно позивача у розпорядженні Головного управління Національної поліції в Рівненській області інші будь-які документи (рапорти, витяги з оперативних завдань, журналів бойових дій, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень) і фактичні дані, які б підтверджували перебування позивача у зоні проведення АТО відсутні, та такі документи та відомості не були додатково надані самим ОСОБА_1 , тому повторне звернення до комісії із тим же пакетом документів, що повернулися з розгляду комісії, є безпідставним. Вважає, що відповідач діяв в межах, на підставі та у спосіб, визначений законодавством, а тому підстав для задоволення позову немає. За таких обставин, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , старший оперуповноважений сектору карного розшуку Сарненського районного відділу, майор міліції в період з 11.09.2015 по 10.10.2015 безпосередньо брав участь в АТО, забезпеченні її проведення з метою виконання службових завдань в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 18.01.2016 за №281/01/12-2016 (а.с.9), витягом з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України №283 від 10.10.2015 (а.с.11) та витягом з наказу Управління МВС України в Рівненській області №279о/с від 04.09.2015 (а.с.73).

26.02.2016 за результатами розгляду матеріалів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, зокрема, ОСОБА_1 , комісією Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (учасниками війни) направлено на доопрацювання до Національної поліції в Рівненській області матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій позивача, що оформлено протоколом №3 (а.с.8).

У відповідь на запит адвоката позивача Головне управління Національної поліції в Рівненській області листом від 06.03.2018 за №492/116/05/12-2012 повідомило, що матеріали щодо встановлення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій повторно на розгляд комісії направлені не були у зв`язку з тим, що позивач не надав будь-яких інших офіційних документів, які б містили достатні докази безпосередньої участі у виконанні завдань антитерористичної операції (рапорти, витяги з оперативних завдань, журналів бойових дій, книг нарядів, графіків несення служби тощо) (а.с.10).

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не направлення повторно на розгляд комісії матеріалів щодо присвоєння статусу учасника АТО, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Процедура надання статусу учасника бойових дій особам, у тому числі, які брали участь в антитерористичній операції визначена Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі - Порядок № 413).

Згідно вимог пункту 4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.

Положення про міжвідомчу комісію затверджується Мінсоцполітики. До складу міжвідомчої комісії включаються фахівці Міноборони, МВС, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральної прокуратури України, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС. Також можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

В силу вимог пункту 2-1 Прядку №413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Згідно пункту 6 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Комісії інформують у місячний строк Державну службу у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про осіб, яким надано статус учасника бойових дій, за формою згідно з додатком 3.

Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.

Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та у місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії.

Пункт 8 Порядку №413 визначає, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку №413, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Тобто, наведені положення Порядку передбачають процедуру отримання статусу учасника бойових дій, у тому числі самостійне звернення особи до комісії для реалізації свого права.

Процедура розгляду таких заяв відповідними Комісіями передбачена Положенням про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 №200 (далі - Положення № 200).

Комісія має право, зокрема:

- вивчати документи, надані працівниками ОВС до Комісії особисто (пп. 2 п. 2 розділу II Положення);

- у разі потреби заслуховувати пояснення працівників ОВС, свідків, представників органів державної влади (пп. 3 п. 2 розділу II Положення)

- приймати рішення про надання статусу учасника бойових дій працівникам ОВС (пп. 4 п. 2 розділу II Положення);

- подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій документи із спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання (пп. 5 п. 2 розділу II Положення);

- приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій працівникам ОВС (пп. 3 п. 2 розділу II Положення № 200).

Як встановлено судом, рішення, передбачене Положенням №200, комісією за результатами розгляду матеріалів щодо ОСОБА_1 не приймалось, вказані матеріали було повернуто до Головного управління Національної поліції в Рівненській області для доопрацювання.

Отже, відповідач був зобов`язаний вчинити дії щодо доопрацювання документів позивача та направлення їх до Комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання Учасниками бойових дій, учасниками війни.

Однак, як свідчить зміст листа від 06.03.2018 за №492/116/05/12-2018 матеріали щодо встановлення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій повторно на розгляд комісії направлені не були у зв`язку з тим, що позивач не надав будь-яких інших офіційних документів, які б містили достатні докази безпосередньої участі у виконанні завдань антитерористичної операції (рапорти, витяги з оперативних завдань, журналів бойових дій, книг нарядів, графіків несення служби тощо).

Разом з тим, витяг з протоколу №3 засідання комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 26.02.2016, відповідно до якого матеріали щодо ОСОБА_1 направленні на доопрацювання відповідачу, не містить будь-яких зауважень до наданих документів, переліку документів, яких недостатньо для прийняття рішення, а лише посилання на п.6 Порядку №413.

Таким чином, відповідач повинен був доопрацювати такі матеріали на власний розсуд, і повторно направити їх на розгляд Комісії.

При цьому, навіть у тому випадку, якщо жодних інших додаткових документів і матеріалів відповідачем не було отримано і не могло бути отримано, він не мав права залишати такі документи у себе, а повинен був направити їх Комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання Учасниками бойових дій, учасниками війни із супровідним листом і вказівкою про те, що доопрацювати документи позивача на виконання рішення, оформленого протоколом №3 від 26.02.2016 він не має можливості.

Бездіяльність відповідача, яка полягала у не направленні матеріалів стосовно ОСОБА_1 , які були повернуті на доопрацювання згідно з протоколом засідання комісії Міністерства внутрішній справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (учасниками війни) №3 від 26.02.2016, зумовила відсутність будь-якого остаточного рішення Комісії з цього приводу і позбавила позивача будь-якої можливості реалізувати свої права на отримання статусу учасника бойових дій та, відповідно, на отримання пільг, гарантованих чинним законодавством України для такої категорії осіб.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Головне управління Національної поліції в Рівненській області не направляючи повторно до комісії матеріали стосовно ОСОБА_1 , повернуті на доопрацювання, діяло не на підставі, не в межах та не у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в ході розгляду справи не спростував доводи позивача та не подав докази в обґрунтування правомірності своїх дій щодо не направлення повторно матеріалів до комісії.

За наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення повністю.

При цьому, твердження позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відхиляється судом з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу змісту вказаної норми права судом встановлено, що застосування даного виду судового контролю є правом суду, яким він може скористатися після ухвалення судового рішення.

Враховуючи зміст спірних правовідносин та стадію судового розгляду, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для застосування даного заходу судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору у розмірі 704,80 грн. відповідно до платіжного доручення від 20.04.2018 за №11, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Крім того, позивач заявив клопотання про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу. При цьому, згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

На виконання вимог частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України позивач подав до суду акт наданих послуг від 11.06.2018, квитанцію прибуткового касового ордеру №7, де визначено детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом з зазначенням часу, витраченого на надання цих послуг, та загальної вартості послуг.

Клопотання від іншої сторони з приводу зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до суду не надходило.

Таким чином, вартість послуг адвоката - 5240 грн. відноситься до складу судових витрат. Розмір витрат є співмірним з складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та підлягає розподілу за наслідками судового розгляду справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (, 33000, м.Рівне, вул.Хвильового,2) задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області направити до комісії Міністерства внутрішній справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій матеріали стосовно ОСОБА_1 , які були повернуті на доопрацювання згідно з протоколом засідання комісії Міністерства внутрішній справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (учасниками війни) №3 від 26.02.2016.

Присудити ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн. та у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 5240,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 16 серпня 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.