Справа № 813/3212/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/11142/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Міст ТБ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення,-

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_3,

час ухвалення рішення: 17:00:03,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 30.10.2017 р.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Міст ТБ" звернулося з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.09.2017 року №14111/10/13-01-14-01-11 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 14.09.2017 року №14111/10/13-01-14-01-11 про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - Телерадіокомпанія «Міст ТБ» судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок.

Постанова мотивована тим, що положення ст. 94 Податкового кодексу України відповідач не дотримав, оскільки, як видно зі змісту оскаржуваного рішення, у його п.2 викладена вимога - забезпечити допуск до проведення перевірки. А застосування умовного арешту є вимогою про зупинку відчуження майна платника, а не вимогою про допуск до перевірки. Беручи до уваги як відсутність підстав для застосування арешту майна, так і відсутність судового рішення про підтвердження обґрунтованості такого арешту, суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 14.09.2017 року №14111/10/13-01-14-01-11 про застосування адміністративного арешту майна платника ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ» не може вважатись законним, а тому підлягає скасуванню.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано тих обставин, що ТОВ «Телерадіокомпанія «Міст ТБ» заперечувало щодо проведення перевірки, тому 11.09.2017 року звернулось у Львівський окружний адміністративний суд із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки №3823 від 01.09.17 року (справа №813/3151/17).

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін. Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що адміністративний арешт майна позивача не був підтверджений у судовому порядку, а звернення про його застосування № 177/7/13-01-14-02-14 здійснено з порушенням встановлених законом строків. Також вважає, що судом вірно встановлено порушення відповідачем вимог ст. 94 ПК України при прийнятті оспорюваного рішення.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.09.2017 року начальником Головного управління ДФС у Львівській області прийнято наказ №3823 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року.

Вказану перевірку призначено на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України за результатами розгляду доповідної записки заступника начальника управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області. Документальну позапланову перевірку наказано провести з 04.09.2017 року, тривалістю 5 робочих днів.

04.09.2017 року посадовими особами Головного управління ДФС у Львівській області здійснено вихід за місцезнаходженням ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ» для вручення наказу №3823 від 01.09.2017 року та ознайомлення з направленнями від 04.09.2017 року №№6326-6330 на проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ». Проте встановлено відсутність директора ОСОБА_4 на робочому місці, про що складено акт від 04.09.2017 року №405/1/13-01-14-01/25550345 про неможливість вручення направлень.

05.09.2017 року посадовими особами Головного управління ДФС у Львівській області складено аналогічний акт №407/1/13-01-14-01/25550345 «Про неможливість вручення направлень на проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ».

08.09.2017 року директор ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ» ОСОБА_4 повідомив про недопуск до проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ» (у зв'язку з відсутністю законних підстав для проведення перевірки), про що складено акт від 08.09.2017 року №414/13-01-14-01/25550345.

Окрім того, 08.09.2017 року посадовими особами Головного управління ДФС у Львівській області складено акт №417/13-01-14-01/25550345 недопуску до проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ».

Також, 08.09.2017 року посадовими особами Головного управління ДФС у Львівській області складено акт №418/13-01-14-01/25550345 про неможливість вручення акта про недопуск до перевірки.

11.09.2017 року позивач оскаржив у судовому порядку наказ від 01.09.2017 року №3823 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ».

12.09.2017 року начальник управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області звернулась до керівника органу доходів і зборів із зверненням №177/7/13-01-14-02-14 щодо застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ».

Розглянувши вказане звернення від 12.09.2017 року та додані до нього матеріали, на підставі яких були з'ясовані обставини, передбачені пп.94.2.3 п.94.2, п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України, у зв'язку із недопуском до проведення виїзної позапланової документальної перевірки ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ», відповідач прийняв рішення про застосування умовного адміністративного арешту його майна з вимогою забезпечити допуск до проведення перевірки ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ».

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до п.п.78.4, 78.5 ст.78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно із абз.1 п.81.2 вказаної статті, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Вимоги вищенаведеної норми відповідачем не порушено, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту недопуску до перевірки від 08.09.2017 р. №417/13-01-14-01/25550345.

Разом з тим, відповідно до пп. 94.2.3 п.94.1 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Аналогічні за змістом положення, відносно підстав застосування адміністративного арешту, відображені у пп.3 п.3.1 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №568 від 10.10.2013 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 94.5 ст.94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно із п.4.1 Порядку №568, керівник органу доходів і зборів (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2).

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.09.2017 року начальник управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області, розглянувши відповідні матеріали щодо відмови ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ» від допуску до проведення перевірки, звернулася до начальника Головного управління ДФС у Львівській області із зверненням про застосування адміністративного арешту майна, з урахуванням якого відповідачем й було прийняте оскаржуване рішення.

Відповідно до п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Згідно із наявною в матеріалах справи копією звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, таке було вчинено лише 12 вересня 2017 року, тобто через 4 дні, а не 24 години після відмови ТОВ - Телерадіокомпанія «Міст ТБ» від допуску посадових осіб органу доходів і зборів, яка мала місце 08.09.2017 року.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, Головне управління ДФС у Львівській області не зверталось до суду для підтвердження обґрунтованості арешту майна, накладеного оскаржуваним рішенням.

Пунктом 94.11 ст.94 ПК України визначено, що рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Отже, подання звернення контролюючого органу до суду щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна є обов'язком, а не правом контролюючого органу. Проте, всупереч наведеним імперативним приписам, адміністративний арешт майна позивача не був підтверджений у судовому порядку.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в існування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення. В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню, а тому спірне рішення слід скасувати як протиправне.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 813/3212/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Міст ТБ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повне судове рішення складено 16.08.2018 р.