Справа № 2040/5970/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 серпня 2018 р. № 2040/5970/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_2Ф.) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі по тексту відповідач, Шевченківський ОУПФУ), третя особа - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради (далі по тексту третя особа, УПСЗН), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яка полягає у не виплаті з 01 вересня 2017 року пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: м. Харків, в-зд Грибоєдова, буд.4), та зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01.09.2017 р., сплативши Позивачу заборгованість за весь час затримки виплати, а саме з 01 вересня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 13.05.2016 року зареєстрована та проживає за адресою м. Харків, в-зд Грибоєдова, буд.4. З цієї ж дати Шевченківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова до вересня 2017 року виплачувалась пенсія. З 01.09.2017 року з незрозумілих причин призупинено виплату пенсії.

Позивач, 29 травня 2018 року, звернулась з заявою до Шевченківського обєднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова з вимогою поновити виплати пенсії за віком. Проте листом від 07.06.2018 року №428/Ш-4 позивача повідомлено про відсутність підстав для поновлення пенсії. Вважає прийняте рішення протиправним, у зв'язку з чим просила задовольнити зазначені позовні вимоги в повному обсязі.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу і отримана уповноваженою особою 02.08.2018 року (а.с.47).

Відповідач, у встановлений судом строк, надав відзив на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволені позову зазначивши, що з 24.05.2016 року позивач перебував на обліку та отримував пенсію за віком призначену згідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Горлівка, Донецької області, на підставі довідки № НОМЕР_2 від 12.05.2016 р., виданої управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, в якій зазначене фактичне місце проживання: м. Харків, в-д. Грибоєдова, 4.

Позивач звертався до Управління із заявою від 29.05.2018 року. Відповідь була надана 07.06.2018 р. №428/щ-11, в якій зазначалось що 23.08.2017 за №569 упралінням, при проведенні перевірки реєстрації Позивача за адресою м.Харків, в-д. Грибоєдова, 6.4, було зроблено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області. На цей запит адресно- довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області 04.09.2017р. було повідомлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за вищезазначеною адресою не значиться.

Оскільки паперова пенсійна справа Позивача на території України та підконтрольній українській владі території відсутня, а пенсія позивачу не виплачується на підставі електронної пенсійної справи тому, враховуючи повідомлення Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області, а також довідку Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобоварського району Харківської міської ради від 23.02.2017 №02-26/1343, в якій зазначено, що Позивач станом на 23.02.2017 знят з обліку внутрішньо переміщених осіб і довідка від 12.05.2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вилучена та анульована, з 01.09.2017 - ОСОБА_2 було призупинено виплату пенсії до зясування.

04.09.2017 року управлінням направлявся на імя ОСОБА_2 виклик для зясування та вирішення питань поновлення виплати пенсії, а також листом від 07.03.2018 року вих. №3921-02/49, було повідомлено Позивачу, що для подальшого отримання пенсії за матеріалами електронної пенсійної справи, Позивачу необхідно звернутись до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради для реєстрації як внутрішньо переміщеної особи та отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

02.04.2018 року ОСОБА_2 особисто звернулась до управління за поновленням виплати пенсії та надала довідку від 02.04.2018 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видану Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської області.

Відповідно до п.7-10 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365, ОСОБА_2 було включено до списку на отримання інформації для призначення (відновлення) виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам та 05.04.2018 за №5536-02/49 список було направлено до управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради для розгляду на комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

11.05.2018 року до управління надійшло Рішення районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 11.05.2018 №94, яким не підтверджено перебування/проживання ОСОБА_2 на території Новобаварського району м. Харкова.

02.08.2018 року до управління надійшло Рішення районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 02.08.2018 №105, яким скасовано дію довідки ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: м. Харків, заїзд Грибоєдова, 6.4, відповідно до п.п. 1 п.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та наказу начальника Управління Новобаварського району Харківської міської ради від 30.07.2018 №43/ОД, видану 02.04.2018 № НОМЕР_3, у звязку з відмовою від довідки.

Тому, враховуючи вищезазначені Рішення районної комісії, відсутні підстави для поновлення пенсії позивачу.

Представник третьої особи, у встановлений судом строк надав пояснення та зазначив, що позивач 02.04.2018 звернулася до Управління з заявою про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб за фактичним місцем проживання за адресою: м. Харків, в-д Грибоєдова, буд. 4.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» (далі-Постанова № 509) їй було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_3.

Відповідно до пункту 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою № 509 (далі-Порядок) довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

25.07.2018 року ОСОБА_2 звернулася до Управління з заявою щодо вилучення довідки та зняття з обліку Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Довідку № НОМЕР_3 від 02.04.2018 вилучено та видано довідку № 02-26/6880 від 25.07.2018 про зняття з обліку.

Відповідно підпункту 1 пункту 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі-Закон) наказом начальника Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради «Про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» від 30.07.2018 №43/ОД дія довідки скасована, інформація внесена до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Витяг з протоколу засідання районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 02.08.2018 року №105 щодо скасування дії довідки ОСОБА_2 передано до Шевченківського обєднаного УПФУ м. Харкова.

Щодо правомірності видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи Управління, в межах своїх повноважень, зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 пункту 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі-Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Обєднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

В заяві на отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 02.04.2018 ОСОБА_2 вказала, що внутрішнє переміщення до м. Харкова здійснила з Донецької області, міста Горлівка.

Відповідно до статті 1 пункту 2 Закону адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Статтею 4 Закону зазначено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Адресою місця проживання ОСОБА_2 на момент виникнення загальновідомих обставин є: АДРЕСА_1, що підтверджено даними паспорту серії ВЕ №216361, виданого Калінінським РВ Горлівського МУУМВС України у Донецькій області 22.02.2002.

Проведення АТО ОСОБА_2 вказала, як обставини що спричинили внутрішнє переміщення.

Тобто, є підтвердження ОСОБА_2 місця проживання та час і обставини вимушеного переміщення з території місця проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАСУ справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 з 13.05.2016 року зареєстрована та проживає за адресою: 61020, м. Харків, в-зд Грибоєдова, б.4 та перебуває на обліку в Шевченківському обєднаному управлінні пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за віком.

Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України серії ВЕ № 216361 з 13.05.2016 року та інформації ГУ ДМС України в Харківській області зареєстровано постійне місце проживання позивача за вищевказаною адресою (а.с. 13-14, 21).

25.07. 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради з заявою, в якій просила зняти з неї статус внутрішньо переміщеної особи згідно довідки від 01.04.2018 року № НОМЕР_3 (а.с. 17-18).

Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 25.07.2018 року № 02-26/6880 довідку позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.04.2018 року № НОМЕР_3 вилучено та анульовано (а.с.19).

Згідно рішення Шевченківського обєднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 04.09.2017 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.40), позивачу призупинено виплату пенсії по особовому рахунку до з'ясування.

У зв'язку з отриманням інформації щодо призупинення виплати позивачу пенсії з вересня 2017 року, позивач звернувся до Шевченківського обєднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова з відповідною заявою. Проте, Рішенням Шевченківського обєднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 15.05.2018 року встановлено відсутність підстав для поновлення виплати пенсії у звязку з не підтвердженням місця перебування/проживання на території Новобаварського району м. Харкова (а.с. 46).

Позивач, 29 травня 2018 року, повторно звернулась з заявою до Шевченківського обєднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова з вимогою поновити виплати пенсії за віком (а.с. 22-23).

Листом від 07.06.2018 року №428/Ш-4 позивача повідомлено про відсутність підстав для поновлення пенсії (а.с. 24-25).

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями позивач звернувся до суду.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізовано, зокрема, у ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення та ст.8 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування цей ОСОБА_3 регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ч.1 ст. 47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 49 наведеного Закону встановлено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що виплата пенсії може бути припинена виключно за рішенням територіального органу Пенсійного фонду або суду у передбачених Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування випадках та в інших випадках, передбаченими законами України.

Згідно ч.2 ст. 49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до п.2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.9 цього ж Порядку передбачено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

У відповідності до п.15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, особа, яка звертається за призначенням пенсії (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити уповноваженій особі органу, що призначає пенсію, паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Суд зазначає, що з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання за адресою: в-зд Грибоєдова, б.4, м. Харків і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між нею та управлінням Пенсійного фонду України змінився, а тому і їх законодавче регулювання також, оскільки з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, в тому числі і норми Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №365.

Крім того, припинення виплати пенсії позивачу на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, 05 листопада 2014 року № 637, 08 червня 2016 року № 365 прямо суперечить нормам Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яким передбачено, що рішення про припинення виплати пенсії може бути прийнято виключно територіальним органом Пенсійного фонду або судом та лише у випадках, встановлених ч.1 ст. 49 наведеного Закону або, з урахуванням п.5 ч.1 ст.49 вказаного Закону, іншими законами України.

Нормами Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не передбачено припинення виплати пенсії у випадках, встановлених підзаконними нормативно-правовими актами, а положеннями інших законів України не визначено такої підстави для припинення виплати пенсії, як відсутність паперової пенсійної справи або довідки внутрішньо переміщеної особи, враховуючи реєстрацію позивачем постійного місця проживання за адресою: в-зд Грибоєдова, б.4, м. Харків.

Також суд вважає необхідним застосування до спірних правовідносин практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 № 3477-IV.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Пічкур проти України, яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пункті 333 цього рішення ЄСПЛ зазначив: Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратиський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Воно повинно усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією.

Суд також звертає увагу на положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про незалежність судової влади № 8 від 13.06.2007 року, зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Таким чином, дії відповідача щодо призупинення з вересня 2017 року виплати пенсії ОСОБА_2 вчинені необґрунтовано, за відсутності правових підстав для припинення виплати позивачу пенсії, передбачених ч.1 ст. 49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та не у межах повноважень чи у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку на звернення до суду суд зазначає наступне.

Згідно із частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою та другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції).

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

ОСОБА_3 також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

При цьому, ОСОБА_3 містить імперативну норму, згідно з якою громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень, зокрема, за ознаками місця проживання або іншими ознаками (стаття 24).

Крім того суд зазначає, що 24 квітня 2018 року в справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження №К/9901/2128/18) Верховний Суд розглянув питання визначення строку подання адміністративного позову з вимогами про виплату сум пенсії.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду врахував, що нараховані суми пенсії, на виплату якої пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження шестимісячним строком (в межах загального строку позовної давності) з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положень КАС України в системному зв'язку з положенням частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов'язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Окремо Верховний Суд зазначив, що неможливість обмеження шестимісячним строком обов'язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного право на соціальний захист підтверджується, також встановленим статтями 256 та 257 Цивільного кодексу України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку обов'язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов'язання перед державою підлягав би судовому захисту протягом 3 років, а такий же обов'язок держави перед громадянином - 6 місяців.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов'язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

У відповідності до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Стосовно вимоги про визнання протиправною бездіяльність Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яка полягає у не виплаті з 01 вересня 2017 року пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: м. Харків, в-зд Грибоєдова, буд.4) суд зазначає наступне.

Враховуючи наявність рішення пенсійного органу, щодо призупинення виплати пенсії, суд вважає, що прийняття судового рішення про визнання протиправною бездіяльність Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яка полягає у не виплаті з 01 вересня 2017 року пенсії за віком ОСОБА_1, не є належним способом захисту порушеного права ОСОБА_2 у спірних правовідносинах.

Так, суд відзначає, що дії субєкта владних повноважень активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, в той час коли бездіяльність пасивна поведінка субєкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи.

Позаяк позивач зверталася з питання, відносно якого на даний час виник спір, до субєкта владних повноважень та отримала рішення про призупинення пенсії, то суд вбачає відсутність бездіяльності субєкта владних повноважень. А отже, в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

У звязку з наведеним, суд вважає за необхідне для ефективного захисту прав, та інтересів позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень застосувати положення частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України та вийти за межі позовних вимог, скасувавши рішення Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 04.09.2017 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання він втратив статус внутрішньо переміщеної особи, а відтак отримав право на виплату пенсії за місцем свого постійного проживання (реєстрації), отже відповідач безпідставно припинив виплату позивачу пенсійного забезпечення, чим порушив право на пенсійне забезпечення, а тому суд вважає адміністративний позов обґрунтованим та таким що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 04.09.2017 року про призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, адреса: м. Харків, в-зд Грибоєдова, буд. 4).

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком з 01.09.2017 року ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, адреса: м. Харків, в-зд Грибоєдова, буд. 4).

Сплатити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, адреса: м. Харків, в-зд Грибоєдова, буд. 4) заборгованість за весь час затримки виплати, а саме з 01 вересня 2017 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, адреса: м. Харків, в-зд Грибоєдова, буд. 4) у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 6 пов., м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, рнокпп НОМЕР_1, адреса: м. Харків, в-зд Грибоєдова, буд. 4) суму сплаченого судового збору в розмірі 352, 40 грн. (триста пятдесят дві гривні 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21 серпня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.