Справа № 812/1194/18
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1194/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Солошенка П.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника 1-го відповідача - ОСОБА_2

представника 2-го відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства Лисичанська нафтова інвестиційна компанія до ОСОБА_4 великих платників податків ДФС, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство Лисичанська нафтова інвестиційна компанія (далі - позивач, ПРАТ «ЛИНІК») з адміністративним позовом до ОСОБА_4 великих платників податків ДФС (далі - 1-й відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо ненадання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету та несвоєчасне внесення в єдиний реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування грудня 2014 року в розмірі 5782021,00 грн.;

- зобов'язати відповідача внести заяву позивача про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року в розмірі 5782021,00 грн. до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (т.1 а.с.3-8).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.01.2015 було подано податкову декларацію з ПДВ (реєстраційний № НОМЕР_1). У відповідності до Додатку 4 Декларації платником заявлена до бюджетного відшкодування сума склала 5 782 021, 00 грн. Після проведення камеральної перевірки зазначеної податкової декларації СДПІ по роботі з великими платниками податків в Луганській області відповідач призначив та провів позапланову невиїзну документальну перевірку правомірності нарахування відємного значення різниці між сумою податкового кредиту та сумою податкового зобовязання та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період з 01.10.2014-31.12.2014, про що було складено довідку за №7/28-05-17/32292929 від 20.03.2015. Відповідно за вказаний період податкові повідомлення-рішення не складались і не спрямовувались на адресу позивача, у звязку із підтвердженням задекларованих сум.

В подальшому, 26.03.2015 позивачем подано уточнюючу декларацію до податкового періоду грудня 2014 року, якою було збільшено суму відємного значення (рядок 19 декларації) на суму 7 336 472 грн. Додаток 5 до зазначеної декларації містить перелік контрагентів з якими сформований податковий кредит, який став підставою для збільшення відємного значення ПДВ. Сума до бюджетного відшкодування залишалась незмінною.

В цей же день, 26.03.2015 позивачем було подано також уточнюючу декларацію січня 2015 в строках 21,22,23 та 24 якої знайшло відображення збільшеної суми відємного значення, що додатково надійшло до складу відємного значення січня 2015 у звязку з уточненням показників декларації грудня 2014 року.

В подальшому уточнені показники відємного значення січня 2015 були враховані в податковій декларації березня 2015 року (наступної за чергою після подання уточнюючого розрахунку до грудня 2014 та січня 2015 року).

Зокрема, в рядках 29 та 31 декларації березня 2015 року, поданої 20.04.2015 вперше міститься збільшений розмір відємного значення в сумі 7 336 472 грн. Зазначена сума міститься також і в додатку 2 (графа 11) до декларації березня 2015 року.

Як зазначає позивач, уточнені показники відємного значення в сумі 7 336 472 грн. знайшли своє відображення і в наступній за черговістю податковій декларації квітня 2015 року (дивимось рядки 26, 27 і в додатку 2 до самої декларації).

Зазначені в деклараціях березня та квітня 2015 року показники були перевірені контролюючим органом двічі, про що складені довідки про результати документальної позапланової невиїзної перевірки правомірності нарахування ПРАТ «ЛИНІК» відємного значення різниці між сумою податкового кредиту та податкових зобовязань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника в банку та суми залишку відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за період березня 2015 року № 16/28-05-17/32292929 від 16.06.2015 року та квітня 2015 року № 1/28-05-17/32292929 від 09.07.2015 року.

Зокрема, зі змісту довідки за березень (сторінка 7) та довідки за квітень (сторінки 5-6) вбачається, що показник відємного значення в сумі 7 336 472 грн. сформований платником податку перевірений контролюючим органом, порушень не встановлено.

Отже, підставою для підтвердження сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість грудня 2014 року за результатами перевірки платника є наведені вище довідки № 16/28-05-17/32292929 від 16.06.2015 року та квітня 2015 року № 1/28-05-17/32292929 від 09.07.2015 року, що має значення для визначення строку давності (в межах 1095 днів) можливості звернення платника до суду з позовом про поновлення порушеного права.

Позивач зазначає, що згідно з пунктом 200.12. Податкового кодексу України контролюючий орган був зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. А у відповідності до пункту 200.13 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Зважаючи на те, що задекларована сума бюджетного відшкодування в розмірі 5 782 021,00 грн. податкового періоду грудня 2014 року була узгоджена контролюючим органом, то вона підлягала поверненню платнику. Разом з тим, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів контролюючим органом починаючи з 14.07.2015 року подано не було і належні суми до цього часу не були відшкодовані.

Відповідач, з метою ухилення від обовязку з відшкодування ПДВ, запровадив позапланову виїзну документальну перевірку декларації з ПДВ податкового періоду березня 2017 року, до складу якої увійшла сума відємного значення з ПДВ періоду грудня 2014 року (в складі Додатку 2 на суму 7 881 052,00грн.). За наслідками цієї перевірки були винесені два податкові повідомлення-рішення № та № від 02.08.2017, які Позивач оскаржив у судовому порядку, чим фактично зупинив процедуру відшкодування.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, залишеною в силі Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.04.2018, податкові повідомлення-рішення були скасовані, а сума бюджетного відшкодування стала узгодженою і підлягає поверненню платнику шляхом відображення її в Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Враховуючи те, що на теперішній час змінена процедура бюджетного відшкодування, позивач просив суд з метою відновлення порушених прав задовольнити його позовні вимоги і зобов'язати відповідача внести заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року в розмірі 5782021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідач позов не визнав, 17.05.2018 до канцелярії суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне (т.1 а.с.106-109,125-126).

Позивачем за березень 2017 року подано декларацію з ПДВ із заявленою сумою до бюджетного відшкодування в розмірі 7278714,00 грн. На декларування бюджетного відшкодування мало вплив залишок відємного значення за періоди березень 2013 року, грудень 2014 року, січень 2015 року та січень 2017 року.

Камеральною перевіркою, що проводилася з 21.04.2017 по 19.05.2017 було виявлено підстави для проведення документальної позапланової перевірки. Зазначену перевірку було призначено відповідно до наказу ОСОБА_4 ВПП ДФС № 1105 від 19.06.2017. Матеріали перевірки оформлено актом № 42/28-10-47-08/32292929 від 19.06.2017. За результатами перевірки встановлено завищення бюджетного відшкодування по періодах: січень 2015 - 8899512 грн., січень 2017р. - 4822914 грн., березень 2017 - 7278714 грн.

Не погодившись із результатами перевірки позивачем було подано заперечення №130000/ від 23.06.2017 на акт документальної позапланової перевірки, в ході розгляду яких було прийнято рішення про проведення позапланової перевірки на підставі 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

За результатами призначеної в ході розгляду заперечень перевірки (акт від 19.07.2017 №50/28-10-7-08/32292929) висновки попереднього акту залишено без змін. На зазначений акт позивачем було подано заперечення від 26.07.2017 №130000/. Листом від 01.08.2017 №40941/10/28-10-47-08 повідомлено про залишення результатів перевірки без змін. З результатами акту від 19.07.2017 №50/28-10-7-08/32292929 були складені податкові повідомлення-рішення № від 02.08.2017 на загальну суму зменшення бюджетного відшкодування 21001140 грн., у т.ч. березень 2017 - 7278714 грн. та № від 02.08.2017р., яким зменшено відємне значення березня 2017 суму на16822933,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням ДФС від 11.10.2017 №22869/6/99-99-11-01-02-15 скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Позивачем були оскаржені податкові повідомлення-рішення до суду за справою №812/1544/17.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2017 залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного від 13.04.2018 скасовані податкові повідомлення-рішення № та № від 02.08.2017 у повному обсязі.

Відповідач зазначає, що починаючи з квітня 2017 року, відповідно до Кодексу та порядку ведення Реєстру заяв затверджено постанову кабінету ОСОБА_5 України від 5.01.2017 № 26, ДФС надає Міністерству фінансів України необхідну інформацію для оприлюднення реєстру заяв на своєму веб-порталі.

На даний час позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м.Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області.

У день взяття на облік платника податків в органі ДФС за новим місцезнаходженням (місцем проживання) або після закінчення поточного бюджетного періоду (для юридичних осіб, які після зміни місцезнаходження повинні сплачувати визначені законодавством податки і ори за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного року) відбувається автоматична передача ІКП з попереднього місця обліку платника шляхом зміни реквізитів ІКП частині кодів областей (ОСОБА_6 Крим, області, міста ОСОБА_3 та Севастополь), району відповідно до нового місця обліку платника з фіксацією події в реєстрі передачі ІКП між органами ДФС. За новим місцем обліку платника отримані ІКП відображаються в реєстрі отриманих ІКП.

В підсистеми АІС «Суди» системи АІС «Податковий блок» ОСОБА_4 ВПП ДФС здійснено опрацювання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.04.2018. ОСОБА_4 ВПП ДФС від 11.05.2018 № 18297/7/28-10-47-08 повідомлено ГУ ДФС у Луганській області та ДПІ у м.Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 02.08.2017.

На підставі викладеного, відповідач вважає, що ОСОБА_4 ВПП ДФС не має обовязку вносити суми бюджетного відшкодування ПДВ до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відносно позивача.

Крім того, позивач просить внести заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року в розмірі 5 782 021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Проте заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01.01.2017 суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, вносяться до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі викладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На вищезазначений відзив на адміністративний позов, позивачем до канцелярії суду було надано відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив наступне (т.1 а.с.135-137).

Відповідно до Наказу Державної фіскальної служби України № 529 від 09.08.2017 затверджено Положення про ОСОБА_4 великих платників податків (далі Положення), який є територіальним органом ДФС України та у відповідності до абзацу 3 пункту 1 Положення, ОСОБА_4 великих платників податків забезпечує реалізацію повноважень ДФС у взаємовідносинах з великими та іншими платниками податків та здійснює їх податкове супроводження. Отже, його взаємовідносини не обмежені виключно великими платниками податку.

У відповідності до абзацу 4 пункту 1 Положення, ОСОБА_4 великих платників податків є правонаступником усіх прав та обовязків Центрального офісу великих платників податку, а також Спеціалізованих державних податкових інспекцій з обслуговування великих платників у місті Луганську і у місті Запоріжжі.

Станом на серпень 2017 року до ОСОБА_4 великих платників податку перейшли обовязки, які виникли з правовідносин між ПРАТ «ЛИНІК» і спеціалізованими державними податковими інспекціями з обслуговування великих платників у містах Луганську та у місті Запоріжжі, на податковому обліку у яких ПРАТ «ЛИНІК» перебував до 01 січня 2018 року включно. Отож, ОСОБА_4 є зобовязаною особою щодо відображення у єдиному реєстрі заяв бюджетного відшкодування грудня 2014 року, яке утворилось під час перебування Позивача на обліку у цьому контролюючому органі.

Обовязок щодо внесення спірної суми бюджетного відшкодування до єдиного реєстру бюджетної заборгованості виник у Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі з часу набрання чинності Постанови КМУ від 22.02.2016 № 68 шляхом обовязкового відображення в єдиному реєстрі заяв суми бюджетне відшкодування ПДВ за податковою декларацією грудня 2014 року, поданою 20 січня 2015 року (реєстраційний № НОМЕР_1). У відповідності до Додатку 4 Декларації платником заявлена до бюджетного відшкодування сума склала 5 782 021,00грн.

Після проведення камеральної перевірки зазначеної податкової декларації СДПІ по роботі з великими платниками податків в Луганській області ОСОБА_4 великих платників податку ДФС, де на той час перебував на обліку ПРАТ «ЛИНІК» призначив та провів позапланову невиїзну документальну перевірку правомірності нарахування відємного значення різниці між сумою податкового кредиту та сумою податкового зобовязання та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період з 01.10.2014-31.12.2014 року, про що було складено довідку за № 7/28-05-17/32292929 від 20.03.2015. Відповідно, за вказаний період податкові повідомлення-рішення не складались і не спрямовувались на адресу ПРАТ «ЛИНІК» у звязку із узгодженням задекларованих сум.

В подальшому, 26.03.2015 ПРАТ «ЛИНІК» подано уточнюючу декларацію до податкового періоду грудня 2014 року, якою було збільшено суму відємного значення (рядок 19 декларації) на суму 7 336 472 грн. Додаток 5 до зазначеної декларації містить перелік контрагентів з якими сформований податковий кредит, який став підставою для збільшення відємного значення ПДВ Водночас, сума до бюджетного відшкодування залишалась незмінною.

Зважаючи на те, що задекларована сума бюджетного відшкодування в розмірі 5 782 021,00 грн. податкового періоду грудня 2014 року була узгоджена контролюючим органом, то вона підлягала поверненню платнику. Разом з тим, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів контролюючим органом починаючи з 14.07.2015 року подано не було.

Позивач зазначає, що процедура судового оскарження відбувалась не стосовно суми 5 782 021,00 грн. за декларацією грудня 2014 року, а стосовно уточнення тієї частини відємного значення, яка в подальшому увійшла до розрахунків наступних за груднем 2014 року податкових періодів (січня-березня 2015 року) і не мала впливу на суму 5 782 021,00грн. і не є сумою бюджетного відшкодування.

Позивач вказує, що не з моменту завершення судового оскарження, а з моменту набрання чинності (з 23.02.2016) Постановою КМУ № 68 від 22.02.2016 «Про затвердження Порядку ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість» у відповідача виник обовязок щодо внесення заяви про бюджетне відшкодування до відповідного реєстру.

Внесення відповідних заяв до реєстру не може обумовлюватись наявністю судових процедур, оскільки дані про судовий спір в подальшому після відображення суми бюджетного відшкодування відображаються в такому реєстрі як підстава зупинення відшкодування, а не навпаки, як це коментує в своєму відзиві відповідач.

Законом України від 21.12.2016 №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, статтею 19-1 визначено функції контролюючих органів, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 19-1.1.6 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, а саме: здійснюють контроль за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Натомість, державні податкові інспекції, згідно з положеннями статті 19-3 Податкового кодексу України, здійснюють лише сервісне обслуговування платників податків, реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Посилання на зміну обліку платника податків не може бути підставою для заміни сторони у справі, оскільки ОСОБА_4 великих платників податків ДФС (як правонаступник СДПІ з ОВПП у місті Луганську та СДПІ з ОВПП у місті Запоріжжі) на даний час діє та не ліквідований, а борг щодо суми бюджетного відшкодування виник під час здійснення позивачем своїх обовязків як великого платника податків і контроль за справлянням бюджетного відшкодування цього періоду здійснював ОСОБА_4 великих платників і тому він не може бути перекладений на територіальний підрозділ ДФС, а тим більше на ДПІ в місті Лисичанську, яка не здійснює взагалі зазначені повноваження.

Відповідно до підпункту 45 пункту 3 згаданого вище Положення про офіс великих платників податків до основних повноважень ОСОБА_4, поряд з іншими, належить здійснення контролю за правомірністю відшкодування податку на додану вартість.

А посилання у відзиві на начебто недоступність до картки платника податку внаслідок переходу на обслуговування до ДПІ у місті Лисичанську взагалі є хибним, оскільки для виконання рішення необхідно мати доступ до єдиного реєстру бюджетної заборгованості, а не до ІКП.

Наказом Міністерства Фінансів України №326 від 03.03.2017 затверджено «Порядок інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість» (далі Порядок).

У відповідності до пункту 6 зазначеного Порядку внесення інформації для формування Реєстру здійснюється електронними повідомленнями. На кожне електронне повідомлення, яке надходить від ДФС до Реєстру, накладається не менше двох електронних цифрових підписів посадових (уповноважених) осіб та печатка відповідного територіального органу ДФС.

Тому Посилання відповідача на Наказ МФУ № 422 від 07.04.2016, яким затверджено порядок ведення оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, є незмістовним, оскільки цей акт не регулює питання щодо ведення єдиного реєстру заяв про бюджетне відшкодування.

Позивач вважає, що відповідач не надав належних та заслуговуючих на увагу доказів того, що у нього був відсутній доступ до такого реєстру і він не має інформації щодо спірної суми для своєчасного формування електронного повідомлення з внесенням даних щодо суми бюджетної заборгованості до єдиного реєстру, а також щодо покладання такого обовязку на іншу відповідальну особу. А той факт, що позапланову невиїзну документальну перевірку (див. довідку за № 7/28-05-17/32292929 від 20.03.2015) проводили представники ОСОБА_4 великих платників податку, то саме у них зберігаються відповідні дані, які необхідні для внесення їх до єдиного реєстру заяв про суму бюджетного відшкодування грудня 2014 року і такий обовязок не був покладений на інший підрозділ ДФС будь-яким розпорядчим документом.

Таким чином, позивач вважає, що ГУ ДФС у Луганській області і його територіальний орган Лисичанська ДПІ не є правонаступником ОСОБА_4 великих платників податків ДФС щодо того обовязку який виник, слід вважати саме ОСОБА_4 великих платників податків ДФС належною стороною у справі.

Щодо вимоги про зобовязання внести суму бюджетного відшкодування до єдиного реєстру бюджетної заборгованості замість надання висновку позивач зазначив, що на час виникнення спірних правовідносин нормами Податкового кодексу України був закріплений обов'язок контролюючого органу вчинити відповідні дії, направлені на відшкодування платнику податків суми узгодженого податку на додану вартість, а саме обов'язок подання висновку до органу Казначейства. З 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Судом до участі у справі залучено у якості другого відповідача ГУ ДФС у Луганській області (далі 2 відповідач), який 20.06.2018 надав відзив на адміністративний позов (т.1 а.с.192-195).

В обґрунтування відзиву зазначив, що згідно абз. п. 10.14 розділу X Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку обліку платників і зборів» від 09.12.2011 № 1588, після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов'язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Положення про ОСОБА_4 великих платників податків, затвердженого Наказом ДФС України від 14.06.2018 № 374 (далі - Положення № 374), ОСОБА_4 великих платників забезпечує реалізацію повноважень ДФС у взаємовідносинах з великими та іншими платниками та здійснює їх податкове супроводження.

Відповідно до абз. 4 п. 1 Положення № 374, ОСОБА_4 великих платників податків є правонаступником усіх прав та обовязків Центрального офісу великих платників податків, а також Спеціалізованих державних податкових інспекцій обслуговування великих платників у м. Луганську та м. Запоріжжі.

На підставі викладеного, 2 відповідач зазначив, що після припинення вищевказаних юридичних осіб усі їх обовязки перед позивачем мають бути покладені на 1 відповідача, оскільки саме на період правовідносин позивача з 1 відповідачем мало місце невчинення дій, які є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до ст. 19-1 ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VІІІ, контролюючі органи виконують перелік функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу.

Як вказано у ст. 19-3 Закону № 1797- VІІІ, державні податкові інспекції здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, обєктів оподаткування та обєктів, повязаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, (який функціонує відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 10 червня 2016 року №1657/5 «Про затвердження Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016 року за № 839/28969), отриманих з офіційного веб-порталу Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр", станом на 19 червня 2018 року ОСОБА_4 не виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців та громадських формувань; відомостей щодо знаходження ОСОБА_4 в стані припинення також не міститься.

Щодо неможливості 1 відповідача отримати доступ до картки позивача як платника податків у звязку із його переведенням з 01.01.2018 на облік до ДПІ у м. Лисичанську, 2 відповідач пояснив, що надання 1 відповідачем органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку узгодженої суми бюджетного відшкодування та внесення заяви позивача до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування повязано безпосередньо з роботою у вищезгаданому Реєстрі, а не з ІКП.

Також зазначив, що на момент виникнення спірних правовідносин за 1 відповідачем був закріплений обовязок щодо надання висновку до органу казначейства, а у звязку з набранням чинності з 01.01.2017 Закону № 1797-VIII, висновок про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість не надається, а відшкодування здійснюється автоматизовано на підставі інформації з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Вищенаведене підтверджується правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (постанова від 27.02.2018 № К/9901/3530/17).

2 відповідач просив суд звернути увагу на те, що зміна обліку платника податків не може бути підставою для заміни сторони у справі, оскільки ОСОБА_4 великих платників податків ДФС на даний час є діючим органом, не ліквідований та не знаходиться у стані припинення.

Таким чином, відсутні підстави вважати Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області співвідповідачем по справі, оскільки правонаступником спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби є саме ОСОБА_4 великих платників ДФС, а не ДПІ у м.Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області.

Таким чином, посилання 1 відповідача на перебування позивача на обліку у ДПІ у м. Лисичанську, неможливість надання висновку про повернення суми бюджетного відшкодування, а також відсутність повноважень для вчинення зазначених дій є незмістовними та такими, що не кореспондуються з нормами чинного законодавства.

На підставі викладеного, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог щодо зобовязання ГУ ДФС у Луганській області внести заяву позивача про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року на суму 5 782 021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування

Судом по справі вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 по справі відкрито провадження, призначено до розгляду в поряду загального позовного провадження, визначено дату підготовчого засідання (т.1 а.с.1).

Ухвалою суду від 11.06.2018 до участі у справі залучено у якості другого відповідача ГУ ДФС у Луганській області (т.1 а.с.176).

Ухвалою суду від 21.06.2018 за клопотанням представника позивача продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів (т.1 а.с.207).

Ухвалою суду від 11.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (т.2 а.с.17).

Судові засідання проводились в режимі відеоконференції.

08.08.2018 в судове засідання прибули всі представники сторін, надали суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, відзивах та відповіді на відзив відповідно.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд дійшов наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» зареєстроване в якості юридичної особи (ідентифікаційний код 32292929) та внесене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т.1 а.с.15).

Позивач перебував на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в подальшому ДФС.

Постановою Кабінету міністрів України №247 від 30.03.2016 спеціалізовані державні податкові інспекції з обслуговування великих платників (в тому числі м. Луганська та м. Запоріжжя) були реорганізовані шляхом їх приєднання до ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби, у звязку з чим ПрАТ «ЛИНІК» було передано на облік до Запорізького управління ОСОБА_4 великих податків ДФС.

20.01.2015 Позивачем до СДПІ з ОВП у м.Луганську МГУ МД подано податкову декларацію з податку на додану вартість разом із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2014 року у розмірі 5 782 021,00 грн. Зазначена у заяві сума утворилась за рахунок сплачених шляхом банківських розрахунків з постачальниками товарів, робіт, послуг протягом поточного звітного періоду та попередніх податкових періодів ПДВ (т.1 а.с.16-35).

У період з 16.03.2015 по 19.03.2015 на підставі п.п.78.1.8 п.78 ст.78, відповідно до ст.79 ПК України та згідно наказу СДПІ по роботі з ОВП у м.Луганську МГУ МД від 02.03.2015 №26 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку правомірності нарахування позивачем відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період з 01.10.2014 по 31.12.2014 року, відображеного у податкових деклараціях з ПДВ за жовтень грудень 2014 року.

За результатами перевірки складено довідку від 20.03.2015 №7/28-05-17/32292929, у висновках якою зазначено, що перевіркою не встановлено порушень при відображенні ПрАТ «ЛИНІК» у декларації за грудень 2014 року бюджетного відшкодування у сумі 5 782 021грн. (т.1 а.с.71-76).

Статтею 200 ПК України у редакції, що діяла станом на час подачі позивачем декларації та проведення відносно нього перевірки, передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом ОСОБА_5 України.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (п.200.7-200.13).

Таким чином, вказаною нормою встановлені певні дії як платником податку, контролюючим органом та органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетного коштів.

З свого боку позивач повністю виконав вимоги ст.200 Податкового Кодексу України.

Матеріалами справи також підтверджено, що СДПІ з ОВП у м.Луганську МГУ МД 23.03.2015 підготувала висновок про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість №199-20 за декларацією № від 20.01.2015 за грудень 2014 року на суму 5 782 021,00грн. (т.1 а.с.188).

При цьому, як вбачається з інформації Управління Державної казначейської служби України у м.Луганську Луганській області від 15.06.2018 №03-26/593, наданої на запит суду, висновок СДПІ з ОВП у м.Луганську МГУ МД протягом 2015 року подавався неодноразово, однак, враховуючи те, що протягом пяти операційних днів узагальнена інформація про обсяги сум бюджетного відшкодування ПДВ не надходила, висновок повертався без виконання. Вперше висновок №199-20 від 23.03.2015 був наданий 23.03.2015. Востаннє висновок був повернений 19.11.2015 (т.1 а.с.183,184-185,186).

Таким чином, на підставі вказаних обставин справи судом встановлено, що контролюючим органом своєчасно після закінчення перевірки був поданий органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Проте, протягом 2015 року реальне бюджетне відшкодування не відбулось. Не відбулось воно і станом на дату розгляду справи по суті.

Згідно інформації з ЄДРПОУ СДПІ з ОВП у м.Луганську МГУ ДФС 16.05.2017 припинено, за рішенням засновників (т.1 а.с.157-158).

Розпорядженням №47-р від 18.09.2016 щодо переведення платників податку з метою реалізації постанови Кабінету ОСОБА_5 України №247 від 30.03.2016 ПрАТ «ЛИНІК» переведений на обслуговування до СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі (т.2 а.с.8-10).

В подальшому ОСОБА_4 великих платників податків Держаної фіскальної служби став правонаступником усіх прав та обовязків, в тому числі і СДПІ з ОВП у м.Луганську та у м.Запоріжжі, що підтверджується затвердженим наказом ДФС 09.08.2017 №529 Положенням про ОСОБА_4 великих платників податків Держаної фіскальної служби (т.2 а.с.29-41).

Таким чином, станом на серпень 2017 року до ОСОБА_4 великих платників перейшли обовязки, які виникли між ПрАТ «ЛИНІК» і спеціалізованими державними податковими інспекціями з обслуговування великих платників у містах Луганську та Запоріжжі, в тому числі і щодо бюджетного відшкодування ПДВ за податковою декларацією за грудень 2014 рік.

З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким внесення зміни, зокрема до статті 200 Податкового кодексу України. Вказаним законом змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який вже не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Так, згідно з підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів (п.200.13 ст.200 Податкового кодексу України).

При цьому, пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими цей підрозділ був доповнений Законом №1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов'язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 25 січня 2017 року № 26 затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок), який набрав чинності 01 квітня 2017 року.

Вказаною Постановою передбачено, що до набрання чинності Порядком, бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 01 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку податковий орган вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:

- дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

- суму узгодженого податковим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі податкового органу на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду податковий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов'язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку (абзац 2 пункту 7 Порядку).

Пунктом 12 Порядку передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому, органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Суд звертає увагу на те, що у зв'язку з набранням чинності Порядком, з 01 квітня 2017 року втратив чинність Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 22 лютого 2016 року №68, який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними податковими органами податкових декларацій з податку на додану вартість або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість, передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Таким чином, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01 квітня 2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

При цьому, у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку №68, який діяв до 01 квітня 2017 року, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10 січня 2017 року єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01 квітня 2017 року мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.

Водночас, з 01 квітня 2017 передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення податковим органом в Реєстрі інформації про її узгодження.

Таким чином, після набрання чинності Порядком, тобто з 01 квітня 2017, контролюючий орган зобов'язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства до таких сум податкового органу для перерахування на рахунки платника податку.

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 05.05.2018 в справі № 822/2703/17 (номер в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 73843599).

Наявність у позивача права на повернення сум бюджетного відшкодування у розмірі 5 782 021,00 грн. 1 відповідачем не заперечується і підтверджується вказаними вище доказами.

Оскільки СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ МД (правонаступником якої є ОСОБА_4 великих платників) все ж таки своєчасно підготувало і направило до казначейського органу висновок про бюджетне відшкодування ПДВ ПрАТ «ЛИНІК» за декларацією за грудень 2014 року, то суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії щодо ненадання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. При цьому, вимоги про визнання протиправними дії щодо невнесення заяви ПрАТ ЛИНІК про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року у розмірі 5 782 021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування підлягають задоволенню по вище викладеним мотивам.

Оскільки ОСОБА_4 великих платників не було внесено заяву ПрАТ ЛИНІК про повернення суми бюджетного відшкодування за декларацією за грудень 2014 року у розмірі 5 782 021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобовязання саме ОСОБА_4 великих платників внести заяву ПрАТ «ЛИНІК» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року на суму 5 782 021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Доводи 1 відповідача про те, що станом на 01.01.2018 ПрАТ «ЛИНІК» переведений на обслуговування до контролюючого органу за місцезнаходженням, оскільки вже не відповідає критеріям великих платників податків, у звязку з чим 05.01.2018 облікова справа позивача була передана до ГУ ДФС у Луганській області, а тому ОСОБА_4 великих платників позбавлений доступу до ІКП позивача та можливості вчиняти дії щодо внесення заяви позивача до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, є незмістовними з наступних підстав.

Наказом Міністерства Фінансів України №326 від 03.03.2017 затверджено «Порядок інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість» (далі Порядок).

У відповідності до пункту 6 зазначеного Порядку внесення інформації для формування Реєстру здійснюється електронними повідомленнями. На кожне електронне повідомлення, яке надходить від ДФС до Реєстру, накладається не менше двох електронних цифрових підписів посадових (уповноважених) осіб та печатка відповідного територіального органу ДФС.

Тому посилання відповідача на Наказ МФУ № 422 від 07.04.2016, яким затверджено порядок ведення оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, є незмістовним, оскільки цей акт не регулює питання щодо ведення єдиного реєстру заяв про бюджетне відшкодування.

Крім того, згідно з абзацом третім пункту 10.14 розділу Х Порядку обліку платників і зборів, затвердженого наказом № 1588 від 09.12.2011, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за N 1562/20300, після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі.

Пунктом 10.20 вказаного Порядку передбачено, що якщо в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) продовжується адміністрування податків, зборів у випадках, визначених у пункті 10.14 цього розділу, то такий контролюючий орган може залишити у себе оригінали документів, необхідних для відповідних процедур адміністрування, а до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання) передати їх засвідчені копії.

Після завершення відповідних процедур адміністрування до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання) передаються оригінали документів, що залишались у контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання), інформація та документи за результатами таких процедур.

Матеріалами справи підтверджується, що ПрАТ «ЛИНІК» перебувало на обліку в ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби до 31 грудня 2017 року.

Право на бюджетне відшкодування позивач набув ще під час перебування на обліку в СДПІ з ОВП у м.Луганську МГУ МД (в подальшому ДФС), тобто до 31.12.2017, правонаступником якої є ОСОБА_4 великих платників, а тому навіть після передачі на облік за основним місцем знаходження до ГУ ДФС у Луганській області, ОСОБА_4 великих платників, як контролюючий орган за неосновним обліком, продовжує здійснювати податкове супроводження до закінчення процедури.

Твердження 1 відповідача про те, що він не мав реальної можливості виконати зобовязання щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, яке стало узгодженим з 13.04.2018 дата набрання законної сили постанови Луганського окружного адміністративного суду по справі №812/1544/17, оскільки вже з 05.01.2018 ОСОБА_4 великих платників не мав доступ до ІКП позивача, є неприйнятними, так як вже зазначалось раніше сума бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2014 року у розмірі 5 782 021,00 грн. стала узгодженою 20.03.2015 згідно висновку СДПІ з ОВП у м.Луганську МГУ МД щодо не встановлення порушень при відображенні ПрАТ «ЛИНІК» у декларації за грудень 2014 року бюджетного відшкодування у сумі 5 782 021грн., зазначеного у довідці від 20.03.2015 №7/28-05-17/32292929 (т.1 а.с.71-76).

Процедура судового оскарження по справі №812/1544/17 відбувалась не стосовно суми 5 782 021,00 грн. за декларацією грудня 2014 року, а стосовно уточнення тієї частини відємного значення, яка в подальшому увійшла до розрахунків наступних за груднем 2014 року податкових періодів (січня-березня 2015 року) і не мала впливу на суму 5 782 021,00 грн., а тому не є сумою бюджетного відшкодування (т.1 а.с.77-87,88-95).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_5 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведена протиправність бездіяльності саме 1 відповідача, адміністративний позов в частині визнання протиправною бездіяльності 1 відповідача щодо невнесення заяви позивача про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та зобов'язання внести таку заяву до вказаного Реєстру підтверджений належними та допустимими доказами, у звязку з чим він підлягає задоволенню у вказаній частині.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

За приписами ч.ч.1,2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при зверненні з адміністративним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 3524,00 грн. (т.1 а.с.2).

З огляду на те, що позовні вимоги позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь позивача у сумі 2643,00грн.

Керуючись статтями 2,5,77,90,139,241-245, 255, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства Лисичанська нафтова інвестиційна компанія до ОСОБА_4 великих платників податків ДФС, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби щодо невнесення заяви Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року у розмірі 5 782 021,00 грн. до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Зобов'язати ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: 04119, м.Київ, Шевченківський район, вулиця Дегтярівська, будинок 11 Г) внести заяву Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м.Лисичаснськ, вулиця Свердлова, будинок 371, офіс 1-А) про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2014 року на суму 5 782 021,00 грн. (пять мільйонів сімсот вісімдесят дві тисячі двадцять одна гривня 00 коп.) до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог Приватному акціонерному товариству Лисичанська нафтова інвестиційна компанія відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 великих платників податків Державної фіскальної служби (, місцезнаходження: 04119, м.Київ, Шевченківський район, вулиця Дегтярівська, будинок 11 Г) на користь Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м.Лисичаснськ, вулиця Свердлова, будинок 371, офіс 1-А) у рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 17 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_7