Справа № 336/5725/17(2-а/336/507/2017)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 серпня 2018 рокусправа № 336/5725/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Кругового О.О.

перевіривши на відповідність Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 лютого 2018 року (суддя Жупанова І.Б.) в адміністративній справі № 336/5725/17(2-а/336/34/2017) за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 на зазначене рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2018 року повернута скаржнику у зв'язку із не усуненням недоліків апеляційної скарги, що була залишена без руху.

20 червня 2018 року ОСОБА_1 повторно подана апеляційна скарга, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2018 року залишена без руху з підстав не дотримання скаржником строків на апеляційне оскарження, визначених статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, порушення вимог частини 5 статті 296 цього ж Кодексу та надано десятиденний строк на усунення виявлених недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від скаржника надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження та звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що первісна апеляційна скарга була ним подана у межах строку, встановленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. Проте, через майновий стан скаржника ним не оплачено судовий збір і апеляційна скарга була повернута позивачу судом апеляційної інстанції.

Здійснивши аналіз наведених скаржником доводів, колегія суддів дійшла висновку про їх безпідставність, виходячи з наступного.

Строк на апеляційне оскарження визначений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 295 Кодексу).

Згідно матеріалів справи, оскаржене рішення суду першої інстанції було прийнято суддею в порядку спрощеного провадження 16 лютого 2018 року (а.с.48). Копія повного тексту рішення отримана позивачем 23 лютого 2018 року. Апеляційна скарга, яка була подана позивачем 17 квітня 2018 року, залишалась судом апеляційної інстанції без руху з підстави несплати судового збору, а ухвалою від 14 травня 2018 року повернута скаржнику.

Копія ухвали про повернення апеляційної скарги скаржником отримана 28 травня 2018 року (а.с. 77).

Повторно апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 20 червня 2018 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно частини 3 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій та підтверджені належними доказами. У зв'язку з цим, доводи скаржника про відсутність фінансової можливості вчасно сплатити судовий збір, на думку колегії суддів, не можуть бути підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Верховний Суд постановою від 03 квітня 2018 року у справі №804/7050/16 (адміністративне провадження №К/9901/41446/18) висловив наступну правову позицію:

Відповідно до статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Кодексом адміністративного судочинства України передбачено обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Крім того, частиною 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Клопотання ОСОБА_1 від 24 липня 2018 року про звільнення від сплати судового збору у розмірі 960 грн. обґрунтовується скрутним майновий станом, на підтвердження чого скаржником надано документ про отримувані ним з 01.03.2017 року пенсійні виплати в сумі 2960,99 грн. щомісяця. Таким чином, згідно пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначена для оплати сума судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Отже клопотання про звільнення від оплати судового збору через майновий стан сторони не підлягає задоволенню.

Сплата судового збору у розмірі, визначеному законом, є процесуальним обов'язком скаржника. Внаслідок невиконання цього обов'язку суд приймає передбачені Кодексом адміністративного судочинства України процесуальні рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 295, 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 лютого 2018 року в адміністративній справі № 336/5725/17(2-а/336/34/2017) за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з 29 травня 2018 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.О. Круговий