Справа № 1240/1980/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 серпня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/1980/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суд ОСОБА_1, розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсійних виплат позивачу у звязку з втратою годувальника починаючи з 01.02.2018;

- зобовязати відповідача зробити відповідний перерахунок пенсії позивачу у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_3 у відповідності до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії від 03.10.2017 № 2148-VІІІ.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що починаючи з 25.10.2015 року УПФУ в м. Лисичанську Луганської області їй була призначена пенсія у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_3, відповідно до ст.36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

26.10.2016 Лисичанським міським судом була винесена постанова по справі №2-а/415/2211/16-а, якою суд задовольнив позовні вимоги позивача, а саме визнав незаконними дії УПФУ в м.Лисичанську щодо відмови в перерахунку пенсії, у звязку з втратою годувальника та забовязав відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 на неповнолітню дитину у звязку з втратою годувальника ОСОБА_4 виходячи з розміру 50% його пенсії - 3918,90 грн. У лютому 2017 року відповідач по справі зробив відповідний перерахунок пенсії за період часу з 26.10.2016 по 01.02.2017.

На підставі постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 13.10.2017 у справі №415/3972/17, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду Луганської області від 16.01.2018, зобовязано стягнути з відповідача по справі - УПФУ в м. Лисичанську недоотриману пенсію у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_3 за період часу з 30.11.2015 по 26.10.2016 у розмірі 8404 грн.

Вказану суму за рішенням суду позивачу було перераховано у березні 2018 року.

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-УІІІ відповідачем по справі починаючи з 01.10.2017 позивачу було зроблено перерахунок пенсії, та її розмір склав 4231 грн.75 коп.

Зазначену пенсію після перерахунку у розмірі 4231 грн.75 коп. позивач отримувала лише до 01.02.2018, коли відповідач в порушення діючого законодавства, на думку позивача, знов зробив її перерахунок в сторону зменшення та визначив її розмір у сумі 1959 грн.45 коп., тобто до первісного розміру, який був визначений ще у 2016 році.

На неодноразові звернення позивача до УПФУ в м.Лисичанську та до ГУ ПФУ в Луганській області, стосовно розяснення причин зменшення розміру пенсії позивача, останнім у травні 2018 року була надана відповідь, в якій було зазначено, що зменшення розміру пенсії позивача було проведено у відповідності з рішенням суду, та її розрахунок не відповідає вимогам ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року №2148-УІІІ.

Таким чином, на думку позивача, відповідач навмисно вирішив зменшити розмір її пенсії у звязку з втратою годувальника мотивувавши її розмір «згідно рішення суду», але це зменшення є грубим порушенням прямої норми дії ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року №2148-УІІІ.

Позивач зазначає, що своїми діями, що полягають у зменшенні розміру її пенсії, відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією та Законами України права позивача, тим самим позбавивши вагомої грошової допомоги для існування позивача та її сина.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 позовну заяву ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, - залишено без руху.

Ухвалою суду від 24.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

10.08.2018 засобами поштового звязку відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне (а.с.25).

ОСОБА_2 знаходиться на обліку в управлінні та отримує пенсію у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_3.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частиною 1 статті 37 якого визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 26.10.2016 у справі № 2-а/415/2211/16-а зобовязано управління здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 на неповнолітню дитину, у звязку з втратою годувальника ОСОБА_4 , виходячи з розміру 50% його пенсії 3 918 грн. 90 коп.

На виконання зазначеної постанови, управлінням в межах покладених зобовязань, здійснено розрахунок пенсії у звязку з втратою годувальника з 05.11.2016.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 13.10.2017 у справі № 415/3972/17 зобовязано стягнути з управління на користь ОСОБА_2 недоотриману пенсію у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_3 за період часу з 30.11.2015 по 26.10.2016 у розмірі 8 404,00 грн.

Суму доплати за рішенням суду управлінням нараховано на виплатну відомість березня 2018 року.

Згідно частини 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Оскільки визначення розрахунку розміру пенсії позивачу у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_3, провадиться на виконання постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 26.10.2018 року у справі № 2-а/415/2211/16-а та не відповідає розрахунку, встановленому нормами статей 27 та 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", провести перерахунок пенсії з 01.10.2017 з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-УІІ, на думку відповідача, не має підстав.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, 10.06.1981 року нродження, і.н. НОМЕР_1, знаходиться на обліку в управлінні ПФУ в м.Лисичанську та отримує пенсію у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_3 (а.с.10,11,26,29,30,70).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 26.10.2016 у справі № 415/2211/16-а зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 на неповнолітню дитину, у звязку з втратою годувальника ОСОБА_4, виходячи з розміру 50% його пенсії 3918,90 грн (а.с.65-68).

Також, постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 26.10.2016 встановлено та не підлягає доказуванню наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2008. Від спільного подружнього життя 13.06.2008 у них народився син ОСОБА_3. 24.10.2015 ОСОБА_4 помер. При своєму житті ОСОБА_4 отримував пенсію за віком у сумі 3886,40 грн з 01.09.2015. Як вбачається з довідки, наданої УПФУ в м. Лисичанську Луганської області ОСОБА_4 отримував пенсію за віком у розмірі 3918,90 грн (а.с.65-68).

На звернення позивача щодо перерахунку розміру пенсії, відповідачем листом від 23.03.2018 № 58/Ц-7 розяснено, що позивачу призначено пенсію у звязку з втратою годувальника за померлого чоловіка на неповнолітню дитину ОСОБА_3 відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 25.10.2015 у розмірі 1074,00 грн. Згідно рішення суду від 26.10.2016 у справі № 415/2211/16-а розмір пенсії у звязку з втратою годувальника за померлого чоловіка на неповнолітню дитину ОСОБА_3 склав 1959,45 грн. При проведенні масового перерахунку відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-УІІІ в автоматичному режимі був проведений перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 та її розмір після перерахунку склав 4231,75 грн, проте 01.02.2018 пенсійна справа позивача була приведена у відповідність до вищезазначеного рішення суду та її розмір склав 1959,45 грн (а.с.8). Аналогічну за замістом відповідь надано відповідачем листом і 04.05.2018 (а.с.9).

Згідно ч.1 ст.36 Закону № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа. Визначення розміру пенсії у зв'язку з втратою годувальника проводиться від розміру пенсії за віком, яку отримувала померла особа (годувальник) за життя, тобто з фактичного її розміру.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про пенсійне забезпечення» сім'ям пенсіонерів пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж заробітку, з якого обчислювалась пенсія годувальника.

Відповідачем не заперечується право позивача на отримання пенсії у звязку з втратою годувальника ОСОБА_4, виходячи з розміру 50% його пенсії 3918,90 грн, відповідно до рішення суду.

Також, відповідачем фактично не заперечується той факт, що якщо б до позивача було застосовано норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року №2148-УІІІ вона отримувала б пенсію у сумі 4231,75 грн., проте виплата пенсії позивачу здійснюється відповідно до судового рішення.

З листа відповідача від 23.03.2018 № 58/Ц-7 вбачається, що при проведенні масового перерахунку відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-УІІІ в автоматичному режимі був проведений перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 та її розмір після перерахунку склав 4231,75 грн., проте 01.02.2018 її розмір склав 1959,45 грн. При цьому відповідачем не надано доказів стягнення з позивача надмірно сплаченої суми пенсії у звязку з втратою годувальника за вказаний період.

Отже спірним питанням при розгляді даної справи є правомірність обрахування відповідачем пенсії позивачу у звязку з втратою годувальника на підставі постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 26.10.2016 виходячи з фактичного розміру пенсії померлого годувальника, а не відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року №2148-УІІІ, яким пенсію померлого годувальника підвищено.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року №2148-УІІІ пенсія померлого годувальника підлягає перерахуванню в сторону збільшення.

Згідно з п.5 постанови Верховного суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вбачається, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» прийнято 03.10.2017, тобто після винесення постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 26.10.2016 у справі № 415/2211/16-а.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 26.10.2016 у справі № 415/2211/16-а судом було вирішено питання щодо розміру пенсії з якого необхідно обраховувати 50 відсотків позивачу виходячи з фактично отримуваної на момент життя пенсії годувальника та на момент звернення позивач до суду з позовом, проте вказаною постановою суду не вирішувалось питання щодо обрахунку пенсії позивачу саме з суми 3918,90 грн на майбутнє. До того ж, суд не міг передбачити зміні у законодавстві.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн, з урахуванням задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 44, 73-77, 79, 94, 139, 241 246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати противоправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області, які полягають у зменшенні розміру пенсійних виплат ОСОБА_2, у звязку з втратою годувальника починаючи з 01.02.2018.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області зробити перерахунок пенсії позивачу у звязку з втратою годувальника на неповнолітню дитину ОСОБА_3 у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-УІІІ.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, місце проживання: 93408, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, с.Боброве, вул.Червона, 34) за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області (, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м.Лисичанськ, вул.ім.В.Сосюри, 347) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя ОСОБА_1