Справа № 810/3880/17
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2018 року

Київ

справа №810/3880/17

адміністративне провадження №К/9901/59264/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі № 810/3880/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

15.08.2018 Головне управління ДФС у Київській області (згідно зі штампом вхідної кореспонденції суду) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі № 810/3880/17.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2018 суддею-доповідачем Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду в провадженні К/9901/59264/18 визначено Васильєву І.А.

Перевіряючи доводи касаційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

В свою чергу, у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Так, у справі, що переглядається, постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано нечинним податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № 95017-13 від 30.06.2017. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача сплачений судовий збір відповідно до квитанції № 89273 від 10.11.2017 у розмірі 640,00 грн.

Абзацом першим частини 2 статті 186 КАС України в редакції, чинній станом на день постановлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали і подання апеляційної скарги, було встановлено, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, втім, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 189 КАС України (в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги). Апелянту надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. 04 липня 2018 року від апелянта надійшло клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску вказаного строку апелянт зазначав, що вперше апеляційну скаргу ним було подано у межах процесуальних строків встановлених статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли на момент подання такої апеляційної скарги. Проте ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу було повернуто скаржнику, у зв'язку з несплатою судового збору. Апелянт вважав, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

А відтак, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі № 810/3880/17 вказані податковим органом підстави пропуску строку апеляційного оскарження визнані неповажними та відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі згідно пункту четвертого частини 1 статті 299 КАС України.

За змістом вищенаведеної норми процесуального права, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Не погодившись з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене судове рішення як таке, що постановлене з порушення норм процесуального права та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що, відмовляючи оскаржуваною ухвалою у відкритті апеляційного провадження у справі, суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки пропуск строку апеляційного оскарження, на думку податкового органу, зумовлено блокуванням рахунків податкового органу для сплати судового збору.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент прийняття ухвали судом апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційного оскарження визнані судом неповажними

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Стаття 49 Кодексу адміністративного судочинства України передбачала обов'язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Це стосується і суб'єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Маючи намір добросовісної реалізації належного права на апеляційний перегляд справи, сторона повинна забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

Відсутність у податкового органу коштів, призначених для сплати судового збору, як і наслідок, невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов'язків не може слугувати поважною підставою пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені в кошторисі такої установи своєчасно та у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період.

Державні органи є рівними перед законом і судом, поряд з іншими учасниками справи, та зобов'язані діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, та не можуть зловживати наданими їм процесуальними правами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права і дійшов обґрунтованого висновку про неповажність вказаних відповідачем підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки останні не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на апеляційний перегляд справи.

За таких обставин, подана Головним управлінням ДФС у Київській області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі № 810/3880/17 касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини 1 та частини 2 статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року у справі № 810/3880/17.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписС.С. Пасічник
підписВ.П. Юрченко