Справа № 819/1003/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/5640/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Сапіга В.П.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Луців І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року (головуючий суддя Баранюк А.З., м.Тернопіль,) у справі № 819/1003/18 про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Тернопільської міської ради укладати додаткові угоди до договорів оренди землі Остапчук Вікторії Олександрівни про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2018 року позивач звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Тернопільської міської ради укладати додаткові угоди до договорів оренди землі Остапчук Вікторії Олександрівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 31.07.2009 року, якою зафіксувати факт поновлення договору землі без змін.

В обґрунтування вимог позову ОСОБА_1 покликалася на те, що 31.03.2014 року позивач, з метою повідомити орендодавця про її намір продовжити орендні відносини, відповідно до договору оренди землі від 31 липня 2009 року, помилково подала заяву до Тернопільської міської ради через "Єдиний дозвільний центр" не про поновлення договору оренди землі, а про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Рішенням Тернопільської міської ради №6/53/152 від 28.11.2014 року "Про відмову в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га за адресою вул. Протасевича ФОП ОСОБА_1 " відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою вул. Протасевича; припинено право користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 0,0250 га за адресою вул. Протасевича; зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в 20-ти денний термін з дня прийняття рішення повернути, зазначену п.2 земельну ділянку. За таких обставин позивач звернулася в господарський суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року таким, що є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах та зобов'язати керівника Тернопільської міської ради в місячний строк в обов'язковому порядку укласти та підписати з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі від 31.07.2009 року на той самий строк та на тих самих умовах. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 25 березня 2016 року у справі №921/102/15-г/7 в задоволенні позову відмовлено. В подальшому позивач звернулася до господарського суду Тернопільської області із позовом до Тернопільської міської ради про визнання договору оренди землі від 31.07.2009 року укладеним. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 27 вересня 2016 року у справі №921/414/16-г/4 в задоволенні позову відмовлено. До того ж, позивач звернулася до господарського суду Тернопільської області із позовом до Тернопільської міської ради про визнання поновленим терміну дії договору оренди землі від 31.07.2009 року на той самий строк та на тих самих умовах. Рішенням господарського суду Тернопільської області в задоволенні позову відмовлено. 24.11.2017 року позивачкою було підготовлено та подано до Тернопільської міської ради звернення з пропозицією укласти додаткову угоду та текст додаткової угоди для фіксування факту поновленні договору оренди землі, на що отримала відмову заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади Остапчук Вікторії Олександрівни 12.12.2017 року позивач звернулася до Тернопільської міської ради з письмовою пропозицією скасувати рішення Тернопільської міської ради від 28.11.2014 року №6/53/153 на яку 07.01.2018 року поштовим листом отримала повідомлення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 05.01.2018 року № 69/08, за підписом Остапчук В.О., яким позивачці було відмовлено в розгляді земельного питання щодо скасування відповідного рішення. Відтак, позивач вважає, що порушено її право на укладення додаткової угоди до договору оренди землі, що і стало причиною звернення із відповідним позовом до суду.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм процесуального права, просить скасувати судове рішення першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У своїй апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що наявний спір виникає з договірних відносин, які підлягають врегулюванню на підставі норм Господарського кодексу України, в порядку господарського судочинства, адже доказів наявності договірних відносин між уповноваженою особою Тернопільської міської ради та СПД ОСОБА_1 в мотивувальній частині рішення суду не зазначено.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір між сторонами виник з приводу поновлення договору оренди землі від 31 липня 2009 року про строкове платне користування земельною ділянкою несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови у м. Тернополі по вул. Протасевича, загальною площею 250,00 кв.м, укладеного між Тернопільською міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, шляхом укладення додаткової угоди до даного договору. Врахувавши зміст позовної заяви, суб'єктний склад сторін та характер спірних правовідносин, суд першої інстанцій дійшов висновку, що у даному випадку наявний спір, що виникає з договірних відносин, які підлягають врегулюванню на підставі норм Господарського кодексу України, в порядку господарського судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним з врахуванням наступного.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна із сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна із сторін є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною 3 ст. 19 КАС України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Разом з тим при визначенні юрисдикційності спору суд повинен враховувати зміст (суть) спірних правовідносин. При вирішенні питання щодо компетенції суду слід врахувати критерій суб'єктного складу спірних правовідносин, одним з яких є участь суб'єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, із яких виник спір, і кінцеву мету пред'явлення позову.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Господарського кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За таких обставин позов не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи та спрямований на захист прав у сфері господарсько - правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи суб`єктний склад сторін, зміст заявлених позивачем вимог та предмет, з огляду на той факт, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.

При цьому, на виконання положень частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції роз'яснив позивачу, що даний спір відноситься до юрисдикції місцевого господарського суду.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 294, 308, 312, 315, 316, 321, 322 ,325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі № 819/1003/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин - з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді В. П. Сапіга
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 21.08.2018 року