Справа № 826/12974/17
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 серпня 2018 року № 826/12974/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «НК ПРЕМІУМ»
до:Головного управління ДФС у м. Києві
про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом (враховуючи заяву від 17.10.2017) до ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2017, відповідно до якого позивачу нараховано штрафні санкції за платежем «Пальне» (код 14021900) на 1 945 746,70 грн.

Позивач зазначає, що висновки відповідача ґрунтуються на тому, що згідно бази даних «Єдиний реєстр акцизних накладних» за період з 01.03.2016 по 31.12.2016 позивач на адресу покупців підакцизного пального (проданого за допомогою талонів на пальне) акцизні накладні не реєстрував, хоча відповідно до п. 231.1. та п. 231.3. ПК України зобов'язаний був це робити.

Однак, як зазначає позивач, в межах періоду, що перевірявся, позивач здійснював придбання обсягів пального з використанням талонів на пальне у низки суб'єктів підприємницької діяльності, а також реалізацію обсягів пального з використанням талонів на підставі договорів з контрагентами.

Позивач підкреслює, що жодне з положень укладених договорів, про які йдеться в акті перевірки, не передбачають можливості відвантаження нафтопродуктів на АЗС без пред'явлення переданих позивачу карток (талонів) на пальне.

Як зазначає позивач, у первинних документах наводилась назва ТМЦ - номінал, кількість талонів із переліком номерів переданих штрих-карт. Або - містилось визначення про те, що відпуск Товару на АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-карти), і лише така карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об'єму і марки товару, після чого складались розгорнені специфікації із реквізитами скретч-карт.

Крім того, на підтвердження своєї позиції позивач просить звернути увагу на первинні документи за допомогою яких оформлювались операції із купівлі-продажу карток (талонів) на пальне як між позивачем і його постачальниками, так і між позивачем та його покупцями. Позивач зазначає, що на підтвердження факту придбання пального постачальниками складалися видаткові накладні або інші документи, які містили перелік виданих платнику податків талонів (скретч-карток), зокрема, їх конкретні реквізити та номінали. Аналогічним чином, як зазначається у позові, відбувався продаж пального покупцям товариства. В інших випадках містилась вказівка на те, що підставою для відвантаження товару є бланки дозволу, що підтверджують право покупця на отримання палива, або містилась вказівка на талони у графі «вид» Товару, або перелік містився у відповідній розгорненій специфікації.

Позивач зазначає, що твердження контролюючого органу про отримання всіма покупцями товариства пального за довіреностями не відповідають дійсності, адже до перевірки та до заперечень були надані первинні документи з додатками до них та акти прийому передачі талонів (скретч-карт) на пальне, які підтверджують продаж пального покупцям за талонами.

Водночас, як зазначає позивач, за умовами договорів з деякими покупцями, зокрема державної та комунальної власності, передача талонів покупцям дійсно здійснювалась після підписання видаткових документів та у разі пред'явлення їх уповноваженими представниками довіреності на одержання пального. Проте, ні Акт перевірки, ні лист, ні рішення не містять переліку покупців товариства, яким платником податків було фізично реалізовано пальне на підставі довіреностей, а не талонів. Отже, як зазначає позивач, господарська діяльність позивача полягає виключно у постачанні карток (талонів) як торгівельної послуги на отримання палива. Таким чином, надані товариством до перевірки первинні документи повністю підтверджують як факт саме придбання та реалізації талонів на пальне (скретч-карток) та спростовують висновки акту перевірки.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на положення п/п. 14.1.212., п/п. 212.1.15, п/п. 212.3.4. ПК України та зазначає, що оскільки товариство не здійснює фізичного відпуску пального, у нього не може виникати обов'язку складати акцизну накладну.

Позивач також наголошує на тому, що під час перевірки не було враховано індивідуальної податкової консультації, наданої позивачу ДФС України, а відтак, враховуючи положення п. 53.1. ПК України притягнення позивача до відповідальності є протиправним.

Відтак, враховуючи викладене у позовній заяві, позивач просить задовольнити позов.

Відповідач просив відмовити у задоволенні позову. У запереченнях проти позову відповідач звертає увагу, що умовами типових договорів було передбачено, що найменування та кількість товару визначається накладними, одиницями виміру є літри. Відпуск з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картами) на отримання товару. Встановлено, що Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору. Згідно встановлених в ході перевірки обставин, придбане позивачем пальне обраховувалось на субрахунку 281 «Товари на складі». При цьому, бухгалтерський облік карток на пальне або бланків дозволів, або скретч-карток на пальне не здійснювався. Придбане пальне в подальшому реалізовувалось позивачем третім особам на підставі договорів, за якими постачальник зобов'язувався поставити нафтопродукти.

Однак, як зазначає відповідач, на адресу покупців пального акцизні накладні позивач не реєстрував.

Відповідач наполягає, що предметом договорів, укладених між позивачем з постачальниками було отримання палива у власність. Такі поставки здійснювались з наданням позивачу податкових накладних на пальне та оприбуткуванням пального на його рахунку бухгалтерського обліку. Отже, на думку відповідача, такі операції підпадають під визначення «реалізація пального».

Щодо роз'яснень ДФС, на які посилається позивач, відповідач зазначає, що вони стосуються суб'єктів господарювання, які здійснюють операції лише з картками (талонами) на пальне. Відповідно, у таких суб'єктів договори постачання передбачають постачання карток (талонів) як торгівельної послуги на отримання пального та відсутні операції з приймання (постачання) пального (видаткові накладні, акти приймання-передачі нафтопродуктів на зберігання, податкові накладні).

Відтак, на думку відповідача, в порушення вимог п. 231.1., п. 231.3. та п. 231.6. ПК України товариство здійснювало реалізацію пального (товару) без реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Враховуючи наведене, відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову.

З наведеного у сукупності вбачається, що позиція позивача зводиться до того, що у всіх випадках товариство не здійснює фізичний відпуск пального, умови договорів передбачають продаж талонів (скетч-карток) на пальне з метою фактичного отримання нафтопродуктів на АЗС, а відтак у позивача не може виникати обов'язку складати акцизну накладну. У той же час, позиція відповідача зводиться до того, що у всіх випадках, враховуючи умови договорів, зміст первинних документів, позивач здійснював придбання та реалізацію пального, що, відповідно, зумовлювало його обов'язок формування акцизних накладних.

Ухвалою від 18.10.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 29.11.2017 на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з наведеним, справа розглянута з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, дослідивши пояснення учасників справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «НУ «Преміум» (код ЄДР 39882834) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 08.07.2015 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт від 27.06.2017 № 96/26-15-14-07-02-10/39882834 (далі - Акт перевірки).

Товариство взято на податковий облік 08.07.2015. У період, який перевірявся, позивач був платником, зокрема, ПДВ.

У пункті 3.3. Акту перевірки відображено результати перевірки дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти та своєчасності декларування акцизного податку при реалізації пального.

Зазначається, що у період з 08.07.2015 по 31.12.2016 товариство здійснювало оптову торгівлю пальним, в тому числі з використанням талонів.

В контексті наведеного зазначається, що відповідно до п/п. 212.1.15. ПК України платником акцизного податку є особа, яка реалізує паливо. Наводяться визначення термінів та правил згідно абз. 2 п/п. 14.1.212, 213.1.12, 212.3.4 ПК України.

Вказується, що позивач зареєстрований як платник акцизного податку з реалізації пального 26.02.2016 за № 84.

Встановлено, що реалізація пального відбувалась в обсягах, що не перевищують обсяги пального, отриманого від постачальників. Відповідно, об'єкт оподаткування акцизним податком протягом періоду з 01.03.2016 по 31.12.2016 не виникав та акцизний податок не сплачувався.

В Акті перевірки також визначаються результати перевірки під час придбання підакцизного пального за період з 08.07.2015 по 31.12.2016. Встановлено, що товариство здійснювало придбання підакцизного пального (з використанням талонів на пальне) у постачальників, перелік яких визначений на стор. 31 Акту перевірки (т.1., а.с. 62). Одночасно наведено положення цих договорів в частині умов поставки та істотних умов. Зазначається, що постачальники на адресу товариства акцизні накладні не реєстрували.

Крім того, на стор. 32 Акту перевірки (т. 1., а.с. 63) зазначаються результати перевірки діяльності товариства під час реалізації підакцизного палива за період з 08.07.2015 по 31.12.2016. Зазначається у зв'язку з цим перелік покупців за договорами з придбання пального (з використанням талонів на пальне). Одночасно наведено умови цих договорів в частині поставки та істотних умов (т.1., а.с. 63-67).

Зазначається в Акті перевірки, що в ході аналізу документів, встановлено, що товариство у період з 01.03.2016 по 31.12.2016 на адресу покупців підакцизного пального (проданого за допомогою талонів на пальне) складено видаткові накладні, перелік яких наведено на стор. 36-66 Акту перевірки.

Згідно бази даних «Єдиний реєстр акцизних накладних», встановлено, що за період з 01.03.2015 по 31.12.2016 товариство на адресу покупців підакцизного пального (проданого за допомогою талонів на пальне, відповідно видаткових накладних, вказаних у таблиці) акцизні накладні не реєструвало.

В контексті наведеного зазначається (стор. 67 Акту перевірки), що предметом договорів, укладених товариством з постачальниками та покупцями була поставка пального, а не талонів на пальне (скретч-карток).

Фіскальний орган зазначає, що після співставлення термінів, які використовуються у договорах та визначень, які застосовуються у нормативних документах виходить, що талони на пальне (скретч-картки), отримані від постачальників, є спеціальними талонами, придбаними за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджують право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості пального певного найменування і марки, які позначені у ньому.

Підсумовуючи (стор. 68 Акту перевірки), відповідач зазначає в Акті перевірки, шо:

- товариство укладало з постачальниками та покупцями договори поставки, які передбачають перехід права власності на пальне;

- предметом вищевказаних договорів була поставка пального, а не талонів на пальне;

- частина покупців отримували пальне за довіреностями, у яких в графі «найменування отриманих цінностей» зазначені різні види пального, а не талони на пальне;

- пальне оприбутковувалось на рахунку 281 «Товари на складі», що підтверджується картками рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та в подальшому обліковувалось по кількості на рахунку № 281 «Товари на складі», що підтверджується наданою до перевірки оборотно-сальдовою відомістю та карткою рахунку 28 за січень 2015 - грудень 2016;

- відсутні акти приймання-передачі талонів на пальне. Бухгалтерський облік талонів на пальне (скретч-карток) не здійснювався;

- під час перевірки не надано будь-яких договорів відповідального зберігання пального і, відповідно, немає актів передачі на відповідальне зберігання, тобто відсутні первинні документи, що підтверджують передачу на відповідальне зберігання матеріально-відповідальним особам АЗС пального, що належить товариству. У відповідності до норм ч. 1 ст. 937 ЦК України договір зберігання повинен бути укладений у письмовій формі.

З урахуванням наведеного в Акті перевірки зазначається, що згідно з п. 231.1. ПК України платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну.

З урахуванням положень п. 231.3., п. 231.6. ПК України відповідач дійшов висновку в Акті перевірки, що товариство за період з 01.03.2015 по 31.12.2016 здійснювало реалізацію пального за допомогою талонів на пальне, на підставі договорів поставки, а отже зобов'язано було відповідно до п. 231.1. та п. 231.3. ПК України реєструвати акцизні накладні.

Відтак, як зазначено в Акті перевірки на порушення вимог п. 231.1., п. 231.3. та абзацу п. 231.6 ПК України товариство здійснювало операції з реалізації пального за допомогою талонів на пальне без реєстрації акцизних накладних.

Зазначається в Акті перевірки, що абзацом 2 п. 120-2.2. ПК України передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 50% суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, на які платник податків зобов'язаний скласти таку акцизну накладну. При цьому, відповідно до п. 11 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України норми статті 120-2 ПК України не застосовуються при порушенні термінів реєстрації акцизних накладних, складених у період з 01.03.2016 до 01.04.2016.

Крім того, перевіркою встановлено порушення товариством абзацу 1 п. п. 231.6. ПК України, а саме - перевищені граничні терміни реєстрації акцизних накладних: № 41 від 04.05.2016 та № 43 від 04.05.2016. Обсяг пального у першому випадку 2418 л, у другому - Прострочка склала 4 дні. Згідно абзацу 3 п. 120-2.2 ПК України за порушення термінів реєстрації акцизних накладних, встановлених ст. 231 ПК України, у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 2% від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального.

На вказані висновки Акту перевірки позивачем подано заперечення та додано додаткові матеріали. Відносно наведених питань висновки Акту перевірки залишені без змін.

На підставі вищезгаданих висновків Акту перевірки прийнято оскаржуване рішення. Деталізація нарахувань визначена у Розрахунку (т.1., а.с. 138-142) фінансових санкцій за період з 01.03.2016.

На вказане рішення позивачем подано скаргу до ДФС України. Однак, рішенням ДФС (т.1., а.с. 163) оскаржуване рішення залишено без змін.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п/п. 14.1.4. ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до п/п. 14.1.212. ПК України реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання.

Відповідно до п/п. 212.1.15. ПК України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Відповідно до положень ст. 231 ПК України (в редакції на період проведення спірних операцій) платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

У разі здійснення операцій з реалізації пального, які передбачають відпуск пального через паливороздавальні колонки на автомобільних заправних станціях (комплексах), автомобільних газових заправних станціях, акцизна накладна складається у день проведення відпуску пального через паливороздавальні колонки на таких станціях незалежно від того, коли відбувся перехід права власності на таке пальне.

Відповідно до індивідуальної податкової консультації від 03.06.2016 № 12363/6/39-99-15-03-03-15, наданої позивачу ДФС України з посиланням, зокрема, на положення п/п. 14.1.212, ст. 231, 213.1.12 ПК України, ДФС України роз'яснила позивачу, що при здійсненні операцій з реалізації талонів на право придбання палива об'єкта оподаткування акцизним податком не виникає, оскільки при реалізації талонів не відбувається його фізичний відпуск.

При реалізації талонів на право придбання палива акцизна накладна не оформлюється.

Такий висновок ДФС України відповідає вищенаведеним положенням ПК України, зокрема абзацу другому п. 231.3. ПК України в кореспонденції з положеннями п/п. 14.1.212 ПК України, із сукупності положень яких слід дійти висновку в контексті спірних відносин, що обов'язок виписки акцизних накладних виникає в особи, яка здійснює безпосередній, фізичний відпуск палива з АЗС споживачу. При цьому, для цілей оподаткування та застосування цих приписів, не має значення момент переходу права власності на пальне.

Оскільки при реалізації талонів на пальне (реалізації палива через передачу талонів) фізичний відпуск пального не відбувається, обов'язок щодо виписки акцизних накладних у такому випадку не виникає.

В контексті наведеного та відносно фактичних взаємовідносин позивача з його постачальниками та покупцями судом встановлено наступне.

Так, договором поставки № 250 від 22.02.2016 між ТОВ «Торговий Дім «Авіас» (постачальник) та ТОВ «НК «Преміум» (Покупець) передбачено постачання товару згідно накладних на товар. Одиниця вимірювання - літр. Кількість - згідно накладних на товар. Встановлено, що відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картками) відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених постановою КМ України № 1442 від 20.12.1997. Товар вважається переданим постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання Товару згідно умов договору. Якість Товару повинна відповідати дійсним на дату отримання Товару ДСТУ. Ціна 1 літра Товару - згідно накладних на Товар. Встановлено також (п.4.4. договору), що після оплати Товару на протязі 5-ти робочих Постачальник зобов'язується передати Покупцю, а Покупець зобов'язується отримати від Постачальника довірчі документи (талони пластикові, паперові або паливні скретч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати Товару. Строк поставки Товару - до закінчення терміну дії довірчого документу. Місце поставки - передача Покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред'явленні довіреними особами скретч-картки. Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об'єму і марки Товару. Умови постачання - самовивіз. Покупець зобов'язується отримати Товар на АЗС.

Аналогічні умови містить договір поставки № 144 від 25.04.2016 з ТОВ «Авіас».

За відносинам з ТОВ ТД «АВІАС» оформлено видаткові накладні у додатку до яких ідентифікуються видані скретч-картки на нафтопродукти (т.1., а.с. 2)

У свою чергу, договором поставки № 22/02/2016/1 від 22.02.2016, укладеним між ФОП ОСОБА_2 (Продавець) та ТОВ «НК Преміум» (Покупець) передбачено, що продавець зобов'язується передати Покупцю нафтопродукти належної кількості та якості, а Покупець прийняти і оплатити такий товар. Передача товару Покупцю здійснюється як по талонам (бланк-дозволу), так і наливними (бензовозними) партіями. Строк передачі товару - протягом одного календарного дня з дати оплати. Заправлення автомобілів Покупця починається від дня видачі талонів Продавцем. У момент пред'явлення талона для відпуску товару на АЗС Продавця здійснюється фіксація відпуску товару Покупцю, шляхом обліку й погашення пред'явленого талону. Талон, за яким був відпущений Товар, залишається на АЗС. Сторони домовились, що факт відпуску товару (виконання обов'язку Продавця передати товар у власність Покупця) підтверджується пред'явленим талоном, що враховується Продавцем. Перехід права власності на Товар від Продавця до Покупця відбувається в момент отримання Товару на АЗС у випадку поставки товару за талонами. За вимогою однієї із сторін інша сторона зобов'язана підписувати акти фактичної виборки, що містять дані про обсяг та види фактично отриманого пального з АЗС. У матеріалах справи також наявні видаткові накладні за відносинами з ФРП ОСОБА_2 на передачу пального (т.2., а.с. 3)

Відповідно до умов договору між позивачем (Покупець) та ТОВ «ТРЕНДЛ» від 29.04.2016 № 26/2016, АЗС - автозаправна станція на якій покупець має право отримати паливо. Талон - документ, який дозволяє пред'явнику отримувати паливо на АЗС. Бланк-дозвіл не відноситься до платіжних засобів та є засобом одноразового використання, що забезпечує систему безготівкового відпуску палива на АЗС. Пред'явник бланку-дозволу - довірена особа покупця, яка уповноважена на отримання палива на АЗС. Паливо - товарні нафтопродукти, що відпускаються на АЗС при передачі бланку-дозволу. Відповідно до умов договору постачальник зобов'язується здійснювати постачання палива покупцю на умовах EXW за місцезнаходженням АЗС, а покупець зобов'язується приймати таке паливо. Передача/приймання палива здійснюється виключно з використанням дійсних бланків-дозволів. Паливо вважається поставленим з моменту його фактичного отримання. Перехід права власності на паливо відбувається в момент фактичного отримання палива на АЗС. За договором з ТОВ «ТРЕНДЛ» укладено акти приймання-передачі (т.2. а.с. 9-13) щодо прийняття нафтопродуктів по талонам (бланкам-дозволам).

Відповідно до умов договору між позивачем (Покупець) та ТОВ «Нафтотрейд Ресурс» (Постачальник) від 22.06.2016 товар (нафтопродукти) постачається покупцю для подальшого перепродажу третім особам, а також для виробничого споживання. Постачальник надає за видатковою накладною Покупцю картку (и) на пальне WOG. Товар видається Покупцю в обмін на картку на пальне, яка є товарно-розпорядчим документом, на підставі якого здійснюється видача товару на АЗС. Картка не є розрахунковим чи платіжним документом. Для отримання Товару для заправки пальним транспортного засобу на АЗС водій пред'являє оператору АЗС картку на пальне. При видачі товару, картка залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання картки на АЗС. Видача товару здійснюється на АЗС, перелік яких є додатком до договору. Приймання Товару здійснюється в момент завантаження у наданий Покупцем транспорт. Автотранспортні засоби заправляються нафтопродуктами на АЗС через паливо роздавальні колонки. До матеріалів справи (т.2, а.с. 14-19) надано видаткові накладні в яких визначено перелік талонів на нафтопродукти.

Відповідно до умов договору № ДГ-16625 від 25.01.2016, укладеним між ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» (Постачальник) та ТОВ «НК «Преміум» (покупець) постачальник зобов'язується організувати та забезпечувати заправку ПММ автотранспорту Покупця. Відпуск ПММ здійснюється у мережі АЗС постачальника. Мережа АЗС - автозаправні станції, що працюють під ТМ «БРСМ Нафта», на яких покупець має право отримати ПММ. Розрахунки здійснюються із застосуванням бланку-дозволу (талону), який дозволяє пред'явнику отримувати на АЗС постачальника ПММ. Ці бланки дозволи не є платіжним засобом (платіжною карткою), призначений виключно для підтвердження повноважень представника Покупця на отримання ПММ. Крім того, застосовуються електронні паливні картки (смар-картка) літрова, що також використовується для підтвердження повноважень представника покупця на отримання ПММ. У вартість ПММ включена вартість зберігання та відпуску ПММ на АЗС. Під час видачі бланків-дозволів Постачальник видає Покупцю видаткову накладну. Для отримання РММ представник Покупця - особа, у якої наявний відповідний бланк-дозвіл, звертається до будь-якої АЗС, що належить до мережі АЗС, які здійснюють обслуговування за даним договором. Відпуск ПММ покупцеві, його представникам, здійснюється тільки після пред'явлення бланків-дозволів. До матеріалів справи (т.2, а.с. 20-22), з яких вбачається отримання покупцем талонів на пальне. Продавцем додатково у листі від 08.12.2017 № 08/12-17 деталізовано схему/процес передачі талонів на отримання пального (т.2., а.с. 176).

За умовами договору між позивачем (Покупець) та ПзІІ «АМІК Україна» № К1/2016 від 01.08.2016 передбачено, що постачальник на підтвердження свого зобов'язання з організації та забезпечення заправки нафтопродуктами автотранспорту Покупця, видає покупцеві універсальні бланки-дозволи на відпуск пального. Відпуск палива здійснюється на АЗС. Право власності на нафтопродукти переходить в момент його фактичного отримання. Постачальник організовує заправляння автотранспорту покупця на АЗС, які здійснюють реалізацію товару постачальника, перелік яких зазначено у додатку до договору. Поставка здійснюється на умовах - АЗС постачальника. Підтвердженням одержання покупцем палива на АЗС є видача фіскального чеку. До матеріалів справи надано видаткову накладну (т.2., а.с. 23), з якої вбачається отримання талонів на пальне на певні марки та визначенням ідентифікуючої інформації щодо талонів.

Умови договору від 19.09.2016 № 86-01, укладеного між ТОВ «Пром Гарант Плюс» (Постачальник) та позивачем (Покупець) є аналогічними умовам вищезгаданого договору № 250 від 22.02.2016. До матеріалів справи надано видаткові накладні (т.2., а.с. 24-27) у додатках до яких наведено ідентифікуючі дані скретч-карток на отримання пального.

Відповідно до умов договору поставки за бланками-дозволами від 07.09.2016 № 9БР-211, укладеному між ТОВ «МАНГО-ГРУП» (Продавець) та позивачем (Покупець) продавець зобов'язується передати товар у власність покупця товар за Бланками-дозволами, які є засобом обліку відпуску нафтопродуктів на АЗС. Бланк-дозвіл видається в посвідчення зобов'язання продавця передати покупцю визначену кількість товару. Власник Бланку-дозволу - Покупець або інша особа, яка пред'явила Бланк-дозвіл на АЗС. Під товаром розуміються нафтопродукти, що підлягають передачі власнику бланку-дозволу. Датою поставки товару є дата отримання оператором АЗС Бланку-дозволу на пальне від власника Бланку-дозволу. Для отримання товару на АЗС власник бланку-дозволу пред'являє його оператору АЗС. Продавець здійснює відпуск товару покупцю за бланками дозволами на умовах АЗС, перелік яких зазначено у договорі. До матеріалів справи надано видаткові накладні (т.2., а.с. 28-30) у додатках до яких наведено ідентифікуючі дані талонів на отримання пального.

За умовами договору поставки нафтопродуктів від 09.12.2016 № 08/12/16, укладеному між ПП «КОНТРАСТ» (Постачальник) та ТОВ «НК ПРЕМІУМ» (Покупець) передбачено, що передача товару здійснюється силами постачальника, а саме - постачальник доставляє товар покупцеві власним автотранспортом або відвантажує товар безпосередньо на АЗС по заправочним талонам чи заправочиних відомостях, за адресом у м. Бориспіль. Вартість послуг по збереженню та доставці товару врахована у вартості товару. Право власності на Товар переходить до покупця в момент його отримання від постачальника. До матеріалів справи надано видаткову накладну (т.2., а.с. 31) щодо передачі пального.

Умови договору від 12.12.2016 № Т-1212-16/2, який був укладений між ТОВ «ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ» (постачальник) та позивачем (покупець) є аналогічними умовам вищезгаданого договору № 25/03/206 від 25.03.2016. До матеріалів справи надано видаткові накладні (т.2., а.с. 32-33) щодо передачі бланків-дозволів на отримання пального..

За договором поставки нафтопродуктів № 25/03/206 від 25.03.2016, укладеним між ТОВ «НК Преміум» та ТОВ «ЕЛЬСЕВТ» продавець зобов'язується передати Покупцеві нафтопродукти відповідної якості, а Покупець, оплачує й приймає нафтопродукти по бланкам внутрішнього обігу (надалі - Талони) Продавця, в асортименті, кількості і за цінами, зазначеними у рахунках або накладній, та/або акті прийому-передачі. Одиниця виміру Товару - літр. Право власності на Товар переходить від продавця до Покупця з моменту фактичного отримання товару з АЗС/складу або в момент оплати, в залежності від того, яка з подій настане раніше. Ризик випадкової загибелі Товару переходить до Покупця з моменту одержання Товару на АЗС. Передача нафтопродуктів здійснюється Покупцю по талонам Продавця, що є підставою для відвантаження нафтопродуктів з АЗС/складу, що обслуговують талони Продавця. Покупець зобов'язується отримати Товар до закінчення терміну дії талонів. За вимогою однієї із сторін інша Сторона зобов'язана підписувати акти фактичної виборки, що містять дані про обсяг та види фактично отриманого пального з АЗС/складів протягом звітного місяця. Наявність талона у особи засвідчує факт надання Покупцем цій особі відповідних повноважень на отримання Товару.

За договором з ТОВ «ЕЛЬСЕВТ» укладено акти приймання-передачі (т.2. а.с. 4-8) щодо прийняття нафтопродуктів по талонам (бланкам-дозволам).

Що стосується взаємовідносин позивача з його покупцями, встановлено наступне.

Так, між позивачем (Постачальник) та комунальним підприємством «Управління міським господарством» 22.11.2016 укладено договір № 22/11-2/16 на закупівлю товарів паливно-мастильних матеріалів. Товар передається по талонній (картковій) системі на АЗС. Відповідно, договором передбачено передачу покупцю талонів на пальне. Відповідно до акту (т.2., а.с. 53) покупцем отримано талони на пальне.

Договором від 01.11.2015 № 323, укладеним між позивачем (постачальник) та КП «Плесо» передбачено, що продавець зобов'язується продавати і відпускати ПММ через мережу АЗС по талонам, що надають право на одержання товару. Відпуск товару відбувається на АЗС, перелік яких визначається у додатку. Продавець відпускає товар за пред'явленням талонів. Товар відпускається будь-які особі, яка пред'явила талон. Кількість відпущеного товару на АЗС фіксується у чеку, виданому оператором АЗС. Визначені договором талони на відпуск товару видаються як свідчення зобов'язання видати покупцю певну кількість товару певної марки на АЗС.

Умовами договору від 06.09.2016 № 29, укладеному між позивачем (продавець) та Устилузькою міською радою передбачено, що продавець приймає на себе зобов'язання передати покупцю пальне через видачу скретч-карток. Відпуск товару на АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки та/або талони) на отримання товару відповідно до Правил, затверджених постановою КМ України № 1442 від 20.12.2017. Місце поставки товарів - АЗС. Товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем з моменту отримання товару. Товар реалізується по факту пред'явлення талонів на АЗС. Відповідно до акту (т.2., а.с. 52) покупцем отримано талони на пальне.

Умовами договору від 28.11.2016 № 28/16 між позивачем (продавець) та 9-Державний пожежно-рятувальний загін (Покупець) передбачено, що позивач поставляє талони на паливо та газ. Позивач забезпечує заправку автомобілів замовника по талонам. До договору укладено специфікацію на талони. Відповідно до первинних документів (накладна, акт; т.2., а.с. 51) покупцем отримано талони на пальне

За замовленням позивач здійснював передачу талонів на пальне на адресу КМП «ІНЖБУДСЕРВІС» (т.2, а.с. 48-50).

У матеріалах справи також містяться витяги з угод між позивачем та його постачальниками та між позивачем та його покупцями (т.1., а.с. 15-17; т. 1. а.с. 63-67 (стор. 32 - 36 Акту перевірки); 158-159), зміст яких учасниками справи не заперечується та визначається, та які по суті визначають аналогічну схему роботи позивача з його постачальниками та зазначеними в Акті перевірки покупцями щодо отримання позивачем талонів на пальне та їх подальшої передачі своїм покупцям для подальшого відпуску пального на АЗС. Крім іншого, такі умови отримання палива на АЗС за талонами на пальне передбачені у договорах: № 38 від 14.04.2016 з ритуальною службою (т. 1, а.с. 158), № 09/11-16 від 09.11.2016 з КП «Святошинське лісопаркове господарство» (т.1., а.с. 158); № 25/03/206 від 25.03.2016 з ТОВ «Ельсевт»; № 228Б та 227ДП від 18.04.2016 з комунальною установою «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Відтак, фактичні обставини, за яких проводились вищезгадані операції є такими, що відповідно до умов договорів на придбання товару, Покупець (позивач) отримував у своїх постачальників бланки-дозволи (талони) на пальне, які по суті надалі надавали право довіреній особі, а фактично - будь-якій особі, яка має у розпорядженні талон на пальне та якими є вищезгадані контрагенти-покупці позивача, на отримання пального на АЗС в обмін на талони.

Відповідачем, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, не спростовано, що фізичний відпуск товару, тобто його роздрібна реалізація кінцевим споживачам, зазначеним у Розрахунку фінансових санкцій (т.2., а.с. 154-166), здійснювався на АЗС при пред'явленні талонів (довірчих документів), які в усіх випадках були індивідуалізовані, що дозволяло учасникам угод контролювати їх обіг в порядку звірки розрахунків (виборки продукції). Фактично фізичний відпуск пального покупцям позивача відбувався вже на АЗС, які входили до кола обслуговування АЗС постачальників позивача, відпуск палива контролювався учасниками угод шляхом звірки. Обставини відображення позивачем цих операцій в бухгалтерському обліку не спростовують встановлених судом фактичних обставин виконання вищезгаданих операцій відповідно до наданих матеріалів справи.

Під час розгляду справи відповідачем не відокремлене із загальних даних обліку та не доведено безпосередній відпуск позивачем пального своїм контрагентам-покупцям.

При цьому, відповідачем, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України не надано доказів того, що постачальники позивача виписували на його адресу акцизні накладні.

Таким чином, при виконанні вищезгаданих угод з покупцями позивача у нього не виникало обов'язку щодо виписки акцизних накладних, оскільки, як вже зазначалося, фізичний відпуск пального, факт чого зумовлює обов'язок виписки акцизних накладних, відбувався на АЗС постачальників позивача, які є фактичними операторами АЗС та здійснюють фізичний відпуск палива, а операції, що мали місце між позивачем та його постачальниками та надалі - між позивачем та його покупцями зводились до операцій з талонами на пальне, які засвідчували право певної отримати паливо на АЗС. При цьому, як вже зазначалося, на застосування положень абзацу другого п. 231.3. ПК України, які регламентують порядок видачі акцизної накладної при реалізації палива на АЗС (у т.ч. через талони), не впливає дата переходу права власності на товар (паливо).

По суті такий висновок відповідає і позиції ДФС України, наведеній і у численних роз'ясненнях (т. 2; а.с. 123-130).

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки у позивача за вказаних вище обставин був відсутній обов'язок виписки акцизних накладних, відповідно протилежні висновки відповідача відносно наведеного в Акті перевірки є помилковими, не ґрунтуються на наведених вище вимогах податкового законодавства, що у свою чергу зумовлює висновок про безпідставність визначення відповідачем штрафних санкцій за неподачу акцизних накладних відповідно до приписів п/п. 120-2.2. ПК України.

При цьому, судом враховується, що відповідно до вимог п/п. 53.1. ПК України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення. Оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позов, відповідно, підлягає задоволенню повністю. Позивачу підлягає відшкодуванню судовий збір. Оригінал платіжного доручення знаходиться у матеріалах справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «НК «Преміум» (код ЄДР 39882834; адреса (поштова): 01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 7/11, кім. 25) задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2017, прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві (код ЄДР 39439980; адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НК «Преміум» (код ЄДР 39882834; адреса (поштова): 01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 7/11, кім. 25) сплачений ним судовий збір у розмірі 29 186,21 грн. (двадцять дев'ять тисяч сто вісімдесят шість грн. 21 коп.; платіжне доручення № 1303 від 09.10.2017) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (адреса: вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04655, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін