Справа № 688/1752/18
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/1752/18

Головуючий у 1-й інстанції: Огороднік І.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

15 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Цимбалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України від 28.02.2018 року №0179/40000/17 у справі про порушення митних правил.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги позивач зазначає про те, що судом першої інстанції не було досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за статтею 485 Митного кодексу України, а також позивач не отримував відзиву на позовну заяву від відповідача.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року у справі №824/900/17-а, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року, зокрема, встановлено правомірність акту від 11.08.2017 року №3162/24-13-14-05/30149639, на підставі якого винесено оскаржувану постанову про порушення митних правил.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до постанови Хмельницької митниці ДФС про порушення митних правил №0179/40000/17 від 28.02.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України i накладено стягнення у вигляді штрафу в poзмipi 300 % вартості несплаченої суми митних платежів, що становить 707 090,91 грн. (сімсот сім тисяч дев'яносто гривень 91 копійка).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, будучи агентом митного брокера ТОВ "Термінал Славута-Центр", заявив у митній декларації від 24.09.2014 №400040000/2014/005130 неправдиві відомості необхідні для визначення коду згідно з УКТ ЗЕД товару "Причіпний трьохсекційний бункер на 14000л. Маркування: Agrokraft", задекларувавши його в складі iншoгo товару - "Машина сільськогосподарська: причіпна, подвійний комплекс багато функціональний: "Термінатор"", чим вчинив протиправні дії, що спричинили зменшення розміру митних платежів в сумі 235 696,97 три. під час імпорту відповідних товарів. Вказані дії відповідальною особою митного органу було кваліфковано за ст. 485 МК України, як заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Оцінюючи наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності за правопорушення, передбачене ст.485 МК України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2018 року у справі №824/900/17-а, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2018 року визнано порушення ПрАТ "Добробут АГ" положень чинного законодавства, які стали підставою для складання Головним управлінням ДФС Акта від 11.08.2017 №23162/24-13-14-05/30149639 та прийнятих на його підставі податкових повідомлень-рішень.

Зокрема, суди дійшли висновку про те, що ПрАТ "Добробут АГ" неправильно класифікував товар зазначений у митній декларації № 400040000/2014/005130 від 24.09.2014 р., що призвело до заниження податкових зобов'язань по сплаті митних платежів на загальну суму 628525,25 грн., в тому числі: по ввізному миту на - 196414,14 грн., по ПДВ на - 43211 1,11 грн. та до завищення митних платежів по ПДВ на суму - 392828,25 грн.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на експертний висновок щодо функціонального призначення та конструкційних елементів багатофункціонального посівного комплексу "Термінатор", який складений 06.11.2017 р. Центром випробування техніки Українського науково-дослідного інституту прогнозування та випробування техніки та технологій для сільськогосподарського виробництва імені Л.Погорілого, як на доказ правильності класифікації імпортованого ним посівного багатофункціонального комплексу "Термінатор", оскільки даний висновок не є офіційною інформацією виробника та згідно з ч. 8 ст. 69 МК України має інформаційний або довідковий характер.

Перевіривши доводи апеляційної скарги про те, що у позивача відсутній умисел на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Статтею 266 МК України визначено обов'язок декларанта здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, та сплатити платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України декларант - це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до ч.4 ст.266 МК України особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно з ч 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Таким чином, суб'єктом відповідальності за порушення митних правил є посадова особа ТОВ "Термінал Славута Центр" - ОСОБА_2.

Отже, позивач як особа, уповноважена на декларування товарів, та як митний брокер згідно зі своїми функціональними обов'язками повинна своєчасно отримувати та надавати митниці точні відомості про заявлений до митного контролю та оформлення товар.

З матеріалів справи судом встановлено, що в графі 31 митної декларації від 24.09.2014 №2014/005130 модель ввезеної сільськогосподарської машини позивачем не зазначена, вказана лише марка: "Термінатор". Крім того, в графі 31 цієї митної декларації не задекларовано модель ввезеного бункера.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що всупереч вимогам митного законодавства, під час декларування цих товарів позивачем не були відображені усі характеристики в описі товару, що призвело до неправильного визначення коду цих товарів згідно з УКТ ЗЕД та до неправомірного зменшення митних платежів, тому в діях позивача наявний умисел.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем пропущено шестимісячний строк притягнення позивача до відповідальності, колегія суддів виходить з наступного.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що днем виявлення правопорушення є дата складання Акта від 11.08.2017 №23162/24-13-14-05/30149639.

Відповідно до ст. 467 МК України, строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями469,477-481,485 Митного кодексу України- не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

В судовому засіданні судом досліджено в оригіналі матеріали справи про порушення митних правил №0179/40000/17.

З вказаних матеріалів судом встановлено, що 29 серпня 2017 року на адресу Хмельницької митниці ДФС (вх.№8163/5) надійшов лист Головного управління ДФС у Чернівецькій області №2274117/24-13-14-05-09 з Актом від 11.08.2017 №23162/24-13-14-05/30149639 про результати документальної невиїзної перевірки стану дотримання ПрАТ "Добробут АГ" вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифїкації згідно з УКТЗЕД товару задекларованого в митній декларації від 24.09.2014 №400040000/2014/005130.

Відповідно до ч.1 ст.493 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення. Окремі процесуальні дії у справі про порушення митних правил можуть вчинятися посадовими особами, уповноваженими складати протоколи про порушення митних правил відповідно до статті 490 цього Кодексу, а у випадку, передбаченому статтею 518 цього Кодексу, - також посадовими особами іншого органу доходів і зборів.

При цьому, зважаючи на те, що здійснення провадження у справі про порушення митних правил належить до компетенції посадових осіб митниці, днем виявлення порушення митних правил є день, коли посадові особи митниці дізналися або повинні були дізнатися про таке правопорушення.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що днем виявлення вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, є день отримання відповідачем Акту від 11.08.2017 №23162/24-13-14-05/30149639, тобто 29 серпня 2017 року.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не порушено строк накладення адміністративних стягнень, встановлений ст. 467 МК України.

Крім того, в обґрунтування апеляційної скарги позивач звертає увагу на те, що у мотивувальній частині рішення суд першої інстанції виклав аргументацію щодо обставин справи притягнення позивача до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил відповідно до постанови №0217/40000/17 від 05.04.2018 року, скарга на яку в той же день була розглянута головуючим у спpaвi Огородніком І.В. (справа №688/1751/18).

З матеріалів справи судом встановлено, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні від 02 липня 2018 року надав оцінку постанові Хмельницької митниці ДФС 05.04.2018 року №0217/40000/17.

Водночас, предметом позову в даній справі є оскарження постанови Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України від 28.02.2018 року №0179/40000/17.

В той же час суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову про скасування постанови Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України від 28.02.2018 року №0179/40000/17 у справі про порушення митних правил.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги в цій частині ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Висновки суду першої інстанції згідно зі змістом оскаржуваного рішення від 02 липня 2018 року, зокрема, в описовій та мотивувальній частині, частково не відповідають встановленим у справі обставинам, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в частині обґрунтування правомірності постанови Хмельницької митниці ДФС 05.04.2018 року №0217/40000/17.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил змінити з підстав, вказаних в мотивувальній частині постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року.

В іншій частині рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 серпня 2018 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.