Справа № 638/11990/18
Суддя: Хайкін В. М.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/11990/18

Провадження № 2-а/638/527/18

17.08.2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Хайкіна В. М.

за участю секретаря Шульги К. І.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

з участю відповідача громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман

з участю перекладача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення іноземця з України та затримання з метою забезпечення примусового видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі ОСОБА_6 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України 17.08.2018 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд примусово видворити з України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман, ІНФОРМАЦІЯ_1, та затримати з метою забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, а рішення допустити до негайного виконання. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6 прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України зазначає, що відповідача було затримано 07 серпня 2018 року о 13 годині 00 хвилин прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Тополі» за незаконне перетинання державного кордону із Російської Федерації в Україну в складі групи з 8-ми громадян ОСОБА_3. Своїми діями відповідач порушив ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України». В ході зясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач потрапив до України, разом із своїми співвітчизниками, незаконно, поза пунктами пропуску, з метою пошуку кращих умов життя в країнах Західної Європи. В подальшому, відповідно до статті 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою зясування обставин правопорушення. Про затримання відповідача повідомлено посольство країни походження, Міністерство закордонних справ. Просить суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити з підстав, наведених у позові.

В судовому засіданні громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман, ІНФОРМАЦІЯ_1, не заперечував проти задоволення позову, просив суд його задовольнити.

Суд, дослідивши доводи представника позивача та відповідача, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено матеріалами справи, громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман, ІНФОРМАЦІЯ_1, було затримано 07 серпня 2018 року о 13 годині 00 хвилин прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Тополі» за незаконне перетинання державного кордону із Російської Федерації в Україну в складі групи з 8-ми громадян ОСОБА_3, про що свідчить копія протоколу про адміністративне правопорушення від 07.08.2018 року, копія протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 07.08.2018 року, письмові пояснення громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх вїзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773VI від 22.09.2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоровя, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобовязані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону №3773 VI).

Статтею 30 Закону №3773 VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обовязковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Статтею 31 Закону №3773VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоровю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Оскільки громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман був затриманий після незаконного перетинання державного кордону України, тому є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення, у відповідача відсутні документи на право перебування на території України; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, тому суддя приходить до висновку про наявність підстав для примусового видворення громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман, за межі території України, у звязку з чим позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.26, 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст.6, 8, 9-11, 72-79, 288, 289, 295, п.15.5 Перехідних положень КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_6 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м. Харків, вул. Клочківська буд.228-П) до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Харківська обл., смт. Козача Лопань, вул. Шлях індустрії буд.6) про примусове видворення іноземця з України та затримання з метою забезпечення примусового видворення - задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Затримати з метою забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Рахман, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На підставі частини 1 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.08.2018 року.

Головуючий суддя: