Справа № 0940/1201/18
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2018 р. справа № 0940/1201/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Мули Х.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бондара О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 06.06.2018, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 10.07.20108 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 06.06.2018.

Позовні вимоги мотивовано тим, що працівники контролюючого органу під час фактичної перевірки об'єкта, в якому здійснює підприємницьку діяльність позивач, дійшли до помилкового висновку про здійснення продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці підприємством, яке не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування та порушення частини сьомої статті 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та пункту 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854. Позивач вважає вказані твердження відповідача безпідставними, так як на момент проведення фактичної перевірки в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесена інформація про наступні види економічної діяльності: код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); код КВЕД 56.21 Постачання готових страв для подій; код КВЕД 56.30 Обслуговування напоями; код Квед 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Також зазначає, що роздрібну торгівлю алкогольними напоями здійснює в орендованому приміщенні по АДРЕСА_1 на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії НОМЕР_2, реєстраційний номер №8-09-15-64-47107 від 06.03.2018, виданої 11.03.2018 ГУ ДФС в Івано-Франківській області та дійсної до 07.03.2019, в додатку до якої зазначено адресу, статус суб'єкта господарювання, вид закладу торгівлі: АДРЕСА_1, ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_1». Таким чином, продаж алкогольного напою для споживання на місці відбувся у ресторані «ІНФОРМАЦІЯ_1», який є закладом громадського харчування. У зв'язку з наведеним, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 06.06.2018.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив від 06.08.2018 №38-08/018 (а.с.67-69). Просила позов задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 01.08.2018 №348/09-19-10-02/09 (а.с.50-53). В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що відповідач правомірно прийняв рішення № від 06.06.2018 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн., оскільки діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами чинного законодавства. Зазначив, що право здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив має виключно підприємство ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та зареєстрованими видами економічної діяльності за кодами класифікації КВЕД-2010: 56.10 та 56.30. Наголосив, що на момент проведення фактичної перевірки, а саме 15.05.2018 позивач здійснювала діяльність за кодом 56.10, який не передбачає роздрібну торгівлю алкогольними напоями для вживання на місці, а код 56.30 буд доданий 16.05.2018. Таким чином в задоволені позову просив відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 16.12.2014 зареєстрована як фізична особа-підприємець та з 17.12.2014 взята на облік у Тисменицькій об'єднаній державній податковій інспекції (Тлумацьке відділення) Головного управління Міністерства доходів та зборів в Івано-Франківській області як платник податку.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.11.2015 основним видом економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 зазначено: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а.с.29). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.06.2018 видами діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 були: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 56.21 Постачання готових страв для подій, 56.30 Обслуговування напоями, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна (а.с.36-40).

11.03.2018 Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 видано Ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями серія НОМЕР_3, реєстраційний №8-09-15-64-47107 від 06.03.2018 зі строком дії з 08.03.2018 по 07.03.2019.

15.05.2018 посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області відповідно до наказу Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області від 15.05.2018 №671 «Про проведення фактичної перевірки», на підставі направлень від 15.05.2018 №816 та №817 проведено фактичну перевірку господарської одиниці - ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_3

За результатами вказаної фактичної перевірки складено акт від 18.05.2018 за №090114 (а.с.18-19).

Згідно пункту 2.2.15 акту про результати фактичної перевірки за №090114 від 18.05.2018 встановлено порушення вимог законодавства - продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу громадського харчування, а саме: 15.05.2018 о 13:39 год. реалізовано 50 гр. горілки «Грін дей» по ціні 18,00 грн. для споживання на місці.

Позивач, не погодившись з таким висновком контролюючого органу, 25.05.2018 подала заперечення на Акт (Довідку) №090114 про результати фактичної перевірки від 18.05.2018 за вихідним №25-05/018.

За результатами розгляду зазначеної скарги головним управлінням Державної фіскальної служби України листом №6746/10/09-19-14-07-22 від 06.06.2018 повідомлено позивача про те, що зафіксовані в акті порушення не спростовані.

Таким чином, на підставі акта про результати фактичної перевірки від 18.05.2018 за №090114, Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області 06.06.2018 прийнято рішення № про застосування згідно з абзацом 10 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці підприємством, яке не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування (а.с.13).

Вважаючи таке рішення протиправним, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Згідно з пунктом 75.1 та підпунктом 75.1.3 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника.

Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Частиною сьомою статті 15-3 Закону №481/95-ВР передбачено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Аналогічне положення міститься і в Правилах роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 №854 (далі - Правила №854). Так, згідно пункту 22 Правил №854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Згідно з положеннями абзацу 14 статті 1 Закону №481/95-ВР місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР та пункту 2 Правил №854 роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Згідно з положеннями пункту 2 Правил № 854 роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Згідно пункту 22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до пунктів 2.2 та 2.4 розділу ІІ Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24.10.2005 № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2005 року за № 1350/11630, ресторанне господарство - це вид економічної діяльності суб'єктів господарювання щодо надання послуг із задоволення потреб споживачів у харчуванні з організацією дозвілля або без нього в закладах (об'єктах) ресторанного господарства. Об'єкт (заклад) ресторанного господарства - місцева одиниця (структурний підрозділ) суб'єкта господарювання, яка розміщується в окремій будівлі або приміщенні, має, як правило, обладнаний столами та стільцями для споживання їжі зал і необхідні виробничі та побутові приміщення в якій здійснюється продаж продукції власного виготовлення і купованих товарів, переважно для споживання на місці.

Основні вимоги щодо роботи суб'єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства, затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України Про затвердження Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства від 24.07.2002 №219, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2002 року за № 680/6968 (далі - Правила № 219).

Згідно з положеннями пунктів 1.3, 1.5 Правил № 219 заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів. заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс).

Пунктом 1.6 Правил № 219 визначено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері ресторанного господарства при облаштуванні закладу (підприємства) згідно з обраним типом (класом) повинні мати необхідні виробничі, торговельні та побутові приміщення, а також обладнання для приготування та продажу продукції. Відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку.

Приписами частини 7 ст.15-3 Закону № 481/95-ВР визначено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Таким чином, роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється суб'єктом господарювання в закладах (підприємствах) ресторанного господарства, що має статус підприємства громадського харчування чи підприємства з універсальним асортиментом товарів, за погодженням з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець 16.12.2014 р. та на момент проведення перевірки здійснювала підприємницьку діяльність за основним видам економічної діяльності (КВЕД): 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Роздрібну торгівлю алкогольними напоями здійснює в орендованому приміщенні по АДРЕСА_1 на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії НОМЕР_2, реєстраційний номер №8-09-15-64-47107 від 06.03.2018, виданої 11.03.2018 ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

Незважаючи на те, що позивач здійснює підприємницьку діяльність на підставі ліцензії, яка надає їй право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у позивача відсутні докази погодження продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці з органами місцевого самоврядування та установами державної санітарно-епідеміологічної служби, та докази належності орендованої господарської одиниці до закладу (підприємства) ресторанного господарства, що має статус підприємства громадського харчування чи підприємства з універсальним асортиментом товарів.

Відтак, така господарська одиниця позивача не є спеціалізованим закладом у розумінні Закону № 481/95-ВР, Правил № 219 і Правил № 854, що виключає право здійснювати в ній продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Окрім цього наявність самої ліценції на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями є недостатньою, щоб виключити склад правопорушення передбаченого частиною 7 статті 15-3 Закону №481/95-Вр та пунктом 22 Правил №854, оскільки остання дає право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями для кінцевого споживача, однак не визначає місця споживання.

Діяльність з обслуговування їжею та напоями з метою споживання на місці передбачено окремими видами економічної діяльності. Так, наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 р. № 457 (із змінами, внесеними наказом Держспоживстандарту України від 29 листопада 2010 № 530) затверджено Класифікацію видів економічної діяльності (ДК 009:2010; КВЕД-2010).

Діяльність із забезпечення стравами та напоями передбачена розділом 56 КВЕД-2010, який включає діяльність з обслуговування їжею та напоями за умови, що їжу та напої споживають на місці у традиційних ресторанах, ресторанах самообслуговування або швидкого обслуговування, що працюють як постійно, так і тимчасово, з наданням місць для сидіння або без їх надання. При класифікуванні одиниць вирішальним фактором є те, що пропонується їжа, придатна для негайного споживання на місці, а не тип закладу, що її пропонує.

Розділ 56 КВЕД-2010 включає наступні групи видів економічної діяльності: діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (56.1), постачання готових страв (56.2), обслуговування напоями (56.3).

Група 56.1 включає клас 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, який передбачає послуги з надання харчування споживачам, незалежно від того, чи їх подають у спеціалізованих місцях громадського харчування або в ресторанах самообслуговування, чи їх споживають у приміщенні, забирають із собою або замовляють додому. До цього класу також відносять приготування та подачу їжі для негайного споживання з автомобілів або пересувних вагончиків. Цей клас включає діяльність: ресторанів, кафе, ресторанів швидкого обслуговування, місць з наданням їжі для споживання за межами закладу, вагончиків з продажу морозива, пересувних вагончиків з продажу їжі, діяльність із приготування їжі в торговельних наметах. Цей клас також включає: діяльність ресторанів і барів, пов'язану з доставкою їжі за умови залучення окремих одиниць.

З наведеного вбачається, що клас 56.10 КВЕД-2010 передбачає виключно надання послуг харчування і не включає в себе приготування та обслуговування напоями.

Натомість діяльність з приготування і обслуговування напоями для негайного споживання на місці передбачена класом 56.30 групи 56.3 розділу 56 КВЕД-2010, який включає приготування і обслуговування напоями для негайного споживання на місці.

Цей клас включає діяльність: барів, таверн, закусочних, дискотек (з перевагою споживання напоїв), пивних, кафе, ларьків із продажу фруктових соків, пересувних кіосків із продажу напоїв.

Тобто, здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив має право виключно заклад (підприємство) ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та зареєстрованими видами економічної діяльності за кодами класифікації КВЕД-2010 -56.10 та 56.30.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.05.2018 (день проведення фактичної перевірки) видами діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 були: 56.10. Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.61-65).

Таким чином, на момент проведення перевірки, а саме - 15.05.2018, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 не було зареєстровано видів економічної діяльності, які передбачають обслуговування напоями.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.08.2018, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.05.2018 було здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 - зміна видів економічної діяльності (номер запису: 1002726). Таким чином, на момент формування зазначеного витягу видами економічної діяльності були: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 56.21 Постачання готових страв для подій, 56.30 Обслуговування напоями 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

З наведеного вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4, усвідомлюючи, що для продовження здійснення підприємницької діяльності, в тому числі з обслуговування напоями, необхідно розширити перелік видів економічної діяльності, 16.05.2018 здійснила реєстрацію змін видів економічної діяльності, додавши вид 56.30 Обслуговування напоями. Такі дії позивача підтверджують визнання нею правопорушення, зафіксованого в аті про результати фактичної перевірки №090114 від 18.05.2018.

Частиною 1 статті 17 Закону 481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає вірним висновок контролюючого органу про наявність зафіксованого під час проведення фактичної перевірки правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 15-3 Закону 481/95-ВР, а саме - продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб'єктом господарювання, що не має статусу громадського харчування.

У даному випадку, суд встановив, що контролюючий орган правомірно застосував до позивача фінансові санкції на підставі частини другої статті 17 Закону 481/95-ВР за порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд дійшов висновку, що Головне управління ДФС в Івано-Франківській області прийняло рішення про застосування фінансових санкцій № від 06.06.2018 обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

З врахуванням викладеного, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 06.06.2018, не підлягають задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адм

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_1).

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 39394463).

м

Суддя Главач І.А.

Рішення складене в повному обсязі 20 серпня 2018 р.