Справа № 265/6419/16-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2018 року

Київ

справа № 265/6419/16-а

адміністративне провадження № К/9901/31494/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02.03.2017 (суддя Троянова О.В.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 (головуючий Васильєва І.А., судді: Гайдар А.В., Ястребова Л.В.)

у справі № 265/6419/16-а за позовом ОСОБА_2 до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Маріупольська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області) про визнання незаконним та скасування рішення від 20.10.2016 № 000104/4000/ про застосування фінансових санкцій у розмірі 10 000 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02.03.2017, залишеною в силі ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій Маріупольська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області звернулась з касаційною скаргою до суду.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги податковий орган зазначає наступні доводи. В ході проведеної фактичної перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_2, магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», за наслідками якої складено акт перевірки, згідно з висновками виявлено порушення позивачем Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»: роздрібна торгівля алкогольним напоями за ціною нижчою від мінімальної роздрібної ціни встановленої Постановою КМУ.

Маріупольська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області наголошує, що рішення про застосування штрафних санкцій прийнято у межах повноважень контролюючого органу з врахуванням Постанови КМУ від 30.10.2008 № 957, яка втім визнана нечинною ухвалою Вищого адміністративного суду України 30.06.2016, однак ухвалою Верховного суду України від 14.09.2016 відкрито провадження у справі про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016, а тому рішення суду, яким визнано нечинною Постанову КМУ не набрало законної сили.

Відповідач вважає, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, а тому ці рішення підлягають скасуванню.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судами попередніх інстанцій на підставі наказу від 04.10.2016 № 975 та направлень на проведення фактичної перевірки від 04.10.2016 № 0687/687, № 0688/688 посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку з питань дотримання норм законодавства виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій та інших документів крамниці «ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_1, який належить ФОП ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1.

За результатами перевірки податковим органом складено акт від 06.10.2016 № 650/05-19-40/, з висновками про порушення позивачем Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», а саме: роздрібна торгівля алкогольним напоями за ціною нижчою від мінімальної роздрібної ціни встановленої Постановою КМУ від 30.10.2016 № 957 - продаж пляшки горілки торгової марки «Цельсій» місткістю 0,370 мл, міцністю 40% за ціною нижчою від мінімально встановленої.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення від 20.10.2016 № 000104/4000/ про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 10 000 грн., керуючись вимогами частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», законність якого оскаржується позивачем.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Частиною першою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (надалі - Закон №481/95-ВР) встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 13 частини другої статті 17 Закону України № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 гривень.

Відповідно до положень частини десятої статті 18 Закону № 481/95-ВР право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надано Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Мінімальна роздрібна ціна застосовується згідно додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 у редакції, викладеній з урахуванням змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957», якою встановлено, що з 01.09.2015 мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту у розрахунку за горілку становить 274,50 грн.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, недотримання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 в частині порушення позивачем роздрібної ціни на алкогольний напій слугувало основною підставою для застосування до позивача штрафних санкцій.

Однак, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 Постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957» визнано нечинною.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 залишено без змін

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 залишено без змін.

Втім, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції та підтримується судом касаційної інстанції на доводи податкового органу, викладені в апеляційній та касаційних скаргах, Постановою Верховного суду України від 27.04.2017 за наслідками перегляду судових рішень в межах положень статті 237 КАС України - відмовлено у задоволенні заяви Асоціації «Укрводка».

Доводи відповідача щодо не набрання законної сили рішення суду, яким визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 відхиляються Верховним судом, оскільки згідно положень статті 254 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017) постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення - яка кореспондується з нормами КАС України (в редакції чинній після 15.12.2017).

Суд касаційної інстанції зазначає, що визнання акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта, згідно з абзацом 4 підпункту 10.2 пункту 10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі».

Касаційний суд вважає обґрунтованими висновки судів, що постанова Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957» втратила чинність з дати набрання постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, факт, начебто, реалізації позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими за мінімально встановлені роздрібні ціни на такі напої, мав місце 06.10.2016, тобто після втрати чинності постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 462 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957», а тому не може застосовуватись до спірних правовідносин.

Частиною першою-другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про застосування до позивача фінансових санкцій у розмірі 10 000 гривень .

Перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в межах доводів касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена.

За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

З огляду на викладене , висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02.03.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

------------------

------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду