Справа № 810/2089/18
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року м. Київ № 810/2089/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Панової Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Бориспільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія Авіалінії України»

про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з позовом до Бориспільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області (далі по тексту - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія Авіалінії України» в якому просить:

- визнати дії Бориспільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням довідки від 09.10.2015 № 7.4-80 про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія Авіалінії України», протиправними;

- зобовязати Бориспільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії за віком із урахуванням довідки від 09.10.2015 № 7.4-80 про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія Авіалінії України», починаючи з 29.06.2016.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що перебуває на обліку у відповідача та на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звернувся до пенсійного органу з проханням врахувати заробітну плату, яку отримував, працюючи в ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» за період з травня 1994 по липень 1998 року, однак отримав відмову у проведенні такого перерахунку, оскільки третьою особою не було надано документів, що підтверджує нарахування страхових внесків (зборів) до Пенсійного фонду України на суми нарахованої заробітної плати.

Однак позивач не погоджується з даним твердженням відповідача та вважає, що має право на такий перерахунок у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, цією ж ухвалою у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорту було залучено ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України».

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач позовних вимог не визнав та вважає їх такими, що задоволенню не підлягають. Зокрема, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 з 02 травня 2016 року перебуває на обліку в Бориспільському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Київської області отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Період роботи позивача в ДП «Авіалінії України» з травня 1994 року по липень 1998 року врахований при обчисленні страхового стажу для розрахунку пенсії. У ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Довідка про заробітну плату №7.4-80 від 09.10.2015, видана ПрАТ «Авіакомпанія авіалінії України» за період роботи з травня 1994 року по липень 1998 рік не може бути прийнята до розрахунку пенсії, оскільки не підтверджена первинними документами.

У наданих книгах по нарахуванню заробітної плати за 1994-1998 роки відсутня інформація про сплату внесків до Пенсійного фонду чи будь-яких соціальних фондів. При проведенні зустрічної перевірки довідки про заробітну плату №7.4-80 від 09.10.2015, виданої ПрАТ «Авіакомпанія авіалінії України» за період роботи з травня 1994 року по липень 1998 рік не виявилось можливим підтвердити достовірність даних, зазначених у довідці, оскільки в особових рахунках відсутня розбивка по видах нарахувань заробітної плати (оклад, лікарняні, відпускні, святкові, вислуга років та інші виплати) та відсутні утримання із заробітної плати до Пенсійного фонду України, про що свідчить акт перевірки №71 від 06 травня 2016 року.

Також представник відповідача у поданому відзиві просив суд розглядати справу без участі представника.

У судове засідання, призначене на 17.07.2018 сторони не зявились. Сторони були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується даними розписки від 19.06.2018 та поштових повідомлень про вручення рекомендованого поштового відправлення за №№ 016, 008.

До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника.

Частиною 9 ст. 205 КАС України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Керуючись приписами даної статті суд вирішив подальший розгляд даної справи здійснити у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані сторонами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з травня 1994 року по липень 1998 року працював у Бориспільському регіональному відділенні Української державної авіакомпанії «Авіалінії України», зараз - ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» та отримував відповідну заробітну плату.

З 02 травня 2016 року перебуває на обліку в Бориспільському об'єднаному управління Пенсійного фонду України Київської області отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЇ №064041.

У 2017 році позивач звернулась до органів пенсійного фонду на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з проханням врахувати заробітну плату, яку він отримував працюючи на різних посадах ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» за період з липня 1995 року по червень 2000 року.

Листом від 20.11.2017 № 11676/03 Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило позивачу у такому перерахунку, оскільки при проведенні зустрічної перевірки довідки про заробітну плату №7.4-80 від 09.10.2015, виданої ПАТ «Авіакомпанія авіалінії України» за період з травня 1994 року по липень 2000 рік авіакомпанією не було надано документів, що підтверджують нарахування страхових внесків (зборів) до Пенсійного фонду, про що свідчить акт перевірки від 06.05.2016.

Вважаючи, що відповідач порушив права та свободи позивача, останній звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

Закон України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058) розроблений відповідно до ОСОБА_2 України та основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 визначено коло осіб, що мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, саме:

громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Право на отримання довічної пенсії та одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування мають застраховані особи і члени їхніх сімей та/або спадкоємці на умовах та в порядку, визначених цим Законом.

Особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, але добровільно сплачували страхові внески в порядку та розмірах, встановлених законом, до солідарної системи та/або накопичувальної системи пенсійного страхування, мають право на умовах, визначених цим Законом, на отримання пенсії і соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду та/або отримання довічної пенсії чи одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 9 Закону № 1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 1 ст. 40 Закону № 1058 визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідач у своєму листі від 20.11.2017 № 11676/03 зазначає, що ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» документально не підтвердив сплату страхових внесків (зборів) до Пенсійного фонду, однак в матеріалах справи також міститься лист від 06.06.2016 № 5647/05 Бориспільського об'єднаного Пенсійного фонду України Київської області, про те, що станом на 06.06.2016 року по Приватному акціонерному товариству «Авіакомпанія Авіалінії України» () відсутня заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З наведеного вбачається, що відповідач суперечить сам собі, вказуючи на відсутність доказів сплати третьою особою страхових внесків у період з 1994 року по 2000 рік.

Підпунктом 8.1 пункту 8 розділу 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 визначено, що стягнення заборгованості із сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосування штрафних санкцій.

Відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження наявності у третьої особи заборгованості зі сплати страхових внесків.

Частиною 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності відмови у проведенні перерахунку пенсії.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб'єкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) суд визнав незаконне та непропорційне втручання у права заявника, гарантовані ст. 1 Першого протоколу Конвенції. Суд у цьому рішенні підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип "належного урядування" покладає на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Бориспільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 29.06.2016, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом 26.04.2018, про що свідчить відмітка про реєстрацію позовної заяви в Київському окружному адміністративному суді.

Відтак належним судовим захистом та відновленням порушеного права позивача суд вважає зобов'язання відповідача здійснити спірний перерахунок пенсії саме з 26.10.2017, тобто в межах шестимісячного строку для звернення до суду із позовом про захист порушеного права, тому позов підлягає задоволенню частково.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені ОСОБА_2 та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ОСОБА_2 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як встановлено судом, позивачем за подання позову сплачено судовий збір у у розмірі 704,80 грн. (квитанція № 0.0..1 від 24.04.2018), оригінал якої наявний в матеріалах справи.

Верховний Суд України в постанові від 14.03.2017 (справа №П/800/559/16) зазначив про те, що системний аналіз частини першої статті 6, частини другої статті 162, частини п'ятої статті 171-1 КАС дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Отже, суд зазначає, що в даному випадку вимога про визнання протиправною дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, є однією позовною вимогою, за звернення до суду із якою підлягало сплаті 704,80 грн.

Приймаючи до уваги, що правило щодо пропорційного стягнення судового збору при частковому задоволенні позову не поширюється на позовні вимоги немайнового характеру, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача по справі.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (, 08302, Київська область, м. Бориспіль, вул. Головатого, 4) щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, пров.Миру, 34) на підставі довідки про заробітну плату № 7.4-08 від 09.10.2015.

3. Зобов'язати Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (, 08302, Київська область, м. Бориспіль, вул. Головатого, 4) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, пров.Миру, 34), враховуючи заробітну плату, отриману в період з травня 1995 року по липень 1998 року, на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 7.4-08 від 09.10.2015, виданої ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» з 26.10.2017.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, Київська область, Бориспільський район, с. Вороньків, пров.Миру, 34) судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (, 08302, Київська область, м. Бориспіль, вул. Головатого, 4).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.