Справа № 810/3932/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2018 року

Київ

справа №810/3932/13-а

касаційне провадження №К/9901/4512/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2013 (суддя Скрипка І.М.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014 (головуючий суддя - Саприкіна І.В., судді: Безіменна Н.В., Карпушова О.В.) у справі № 810/3932/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Белактріс» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Белактріс» звернулося до суду з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, в якому заявило вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2013 № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 588153грн., в тому числі: 392102 грн. основного платежу та 196051грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Київський окружний адміністративний суд постановою від 30.10.2013 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 18.02.2013 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 345796,5грн., в тому числі: 230531грн. основного платежу та 115265,5грн. штрафних (фінансових) санкцій. У задоволенні іншої частини позову відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17.09.2014 залишив постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2013 без змін.

Звернувшись до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, Броварська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Київській області просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права, а саме: положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV.

При цьому наголошує на тому, що судовими інстанціями не повно з'ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Переглядаючи оскаржені судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Київжитлоспецсервіс» та ТОВ «Оксі Консалтинг» за період з 01.03.2012 по 30.11.2012, за результатами якої складено акт від 07.02.2013 №86/22-5/35612272.

Перевіркою, зокрема, встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Белактріс» пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.2 статті 200, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у зв'язку з неправомірним включенням до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за операціями з ПП «Київжитлоспецсервіс» та ТОВ «Оксі Консалтинг».

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом 18.02.2013 прийнято податкове повідомлення-рішення № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 588153грн., в тому числі: 392102грн. основного платежу та 196051грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Податковим органом оскаржуються судові рішення в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2013 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 345796,5грн., в тому числі: 230531грн. основного платежу та 115265,5грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Фактичною підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення в частині, що оскаржується, став висновок податкового органу про те, що позивач був позбавлений права на віднесення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за операціями з придбання у ТОВ «Оксі Консалтинг»:

підготовчих будівельних робіт по капітальному будівництву на об'єкті «База технічного обслуговування на землях Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області» (на підставі договору підряду від 16.08.2012 №01/08);

бентоніту, труб та інших товарів (на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2012 №17/08/12-1);

послуг з оренди майна - крану на автомобільному ходу вантажопідйомністю 10 тонн, машини поливально-мийної (цистерна КАМАЗ), машини ілососної КО-505А для відкачування бурового розчину (на підставі договору від 16.08.2012 №16/08/12-3);

послуг бортових автомобілів вантажопід'ємністю до 5 тонн з водіями виконавця на об'єкті замовника (на підставі договору від 01.10.2012 №10/01).

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач вказував на те, що вказані правочини в силу вимог статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемними, оскільки не були спрямовані на настання реальних наслідків. При цьому посилався на такі обставини:

акт Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва від 19.12.2012 №5560/22-4/38106194 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Оксі Консалтинг» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Будасістентс» за серпень 2012 року», згідно з яким контрагент позивача відсутній за податковою адресою;

непідтвердження обставин щодо факту перевезення придбаних товарів (бентоніту, труб та інших товарів) та орендованого майна, з огляду на відсутність відповідних товарно-транспортних накладних;

відсутність основних фондів та необхідної кількості трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності (у штаті ТОВ «Оксі Консалтинг» є лише 1 працівник, який є засновником, директором та головним бухгалтером).

Задовольняючи адміністративний позов в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2013 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 345796,5грн., суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що фактичне виконання операцій з придбання позивачем у ТОВ «Оксі Консалтинг» товарів, робіт та послуг підтверджується належним чином складеними первинними документами; спірні операції вчинені з метою здійснення господарської діяльності - на виконання зобов'язань з Державним будівельним комбінатом Управління справами Верховної Ради України на підставі договору від 02.02.2012 №21/2012 щодо прокладання зовнішніх інженерних мереж методом горизонтального направленого буріння; порушення постачальниками податкової дисципліни не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на податковий кредит за наявності факту реального вчинення господарських операцій.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарів, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

В свою чергу, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідної продукції.

Вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях), які кореспондують правилам частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), зобов'язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення.

Втім, попередні судові інстанції в порушення наведених вимог процесуального законодавства, які зобов'язують суд вжити передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, не встановили за яких обставин та в який спосіб налагоджено господарські зв'язки між Товариством з обмеженою відповідальністю «Белактріс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оксі Консалтинг», хто персонально брав у цьому участь, не допитано відповідних осіб як свідків.

Крім того, як встановлено судами попередніх інстанцій, предмет спірних господарських операцій щодо придбання у Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Консалтинг» автотранспортних послуг на підставі договору від 01.10.2012 №10/01 передбачає надання виконавцем замовнику бортових автомобілів з водіями на об'єкті замовника.

З огляду на посилання податкового органу на те, що у штаті контрагента позивача є лише один працівник, судам попередніх інстанцій необхідно було перевірити інформацію щодо осіб, залучених контрагентом позивача у якості водіїв до операцій з надання автотранспортних послуг, допитати таких осіб у якості свідків.

Разом з тим, враховуючи доводи податкового органу про відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксі Консалтинг» основних фондів, дослідженню у даній ситуації підлягають обставини щодо фактичної наявності у контрагента позивача на момент вчинення спірних операцій майна, яке згідно з договором від 16.08.2012 №16/08/12-3 надавалося позивачу в оренду, а також майна, необхідного для виконання підготовчих будівельних робіт на підставі договору підряду від 16.08.2012 №01/08.

Судам попередніх інстанцій необхідно було надати належну оцінку зазначеним посиланням податкового органу та, в залежності від встановлених обставин та оцінки доказів кожного окремо та в їх сукупності, вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Крім того, керуючись частиною п'ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262 IV, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, судом касаційної інстанції встановлено, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2014 у справі №361/5191/14-к ОСОБА_1, який є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Белактріс», визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 212 Кримінального кодексу України, а саме: ухилення від сплати податків у період з лютого по липень 2012 року, з січня по лютий 2013 року при здійсненні господарських операцій, зокрема з Товариством з обмеженою відповідальністю «Оксі Консалтинг».

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень вищезазначений вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2014 у справі №361/5191/14-к набрав законної сили 01.10.2014.

Обставини, встановлені вироком від 21.07.2014 у справі №361/5191/14-к, який набрав законної сили, не можуть залишитися неврахованими судами при вирішенні цієї справи при новому розгляді.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, постановлені у справі судові рішення в частині задоволення позову підлягають скасуванню, а справа в цій частині - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

У частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення судів першої та апеляційної інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів у рамках даного касаційного провадження.

Керуючись статтями 341, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014 у справі №810/3932/13-а скасувати в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 18.02.2013 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 345796,5грн., в тому числі: 230531грн. основного платежу та 115265,5грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014 у справі № 810/3932/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк