Справа № 1440/2003/18
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 р. № 1440/2003/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу

за заявою:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНІС", вуд. Адміральська, 31/Б, м. Миколаїв, 54001
про:підтвердження обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків,

Головне управління ДФС у Миколаївській області (надалі - Управління) звернулося до суду в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про підтвердження правомірності застосування адміністративного арешту майна платника податків - Товариством з обмеженою відповідальністю «АРСЕНІС» (надалі - Товариство).

Заяву, відповідно до частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

08.08.2018 керівник Управління, з посиланням на статті 20, 75, 78 Податкового кодексу України, видав наказ № 1716 про проведення з 15.08.2018 документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (надалі - наказ, арк. спр. 16).

Посадовим особам Управління 14.08.2018 були видані направлення на перевірку № 2412/14-29-03-01-28, № 2413/14-29-03-01-28, № 2414/14-29-03-01-28, № 2406/14-29-03-01-28 (надалі - направлення, арк. спр. 13-15).

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Як вказано в пункті 78.5 статті 78 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені вище, не дозволяється.

Суд встановив, що направлення та наказ відповідають вимогам, визначеним пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників) розписатися у направлені на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Як свідчать «Акт про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки» від 15.08.2018 (арк. спр. 10-11) та «Акт відмови від підпису та отримання акту про відмову у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АРСЕНІС» ()» від 15.08.2018 № 818/14-29-14-05/40888279 (арк. спр. 12), ліквідатор Товариства Руденко Тетяна Володимирівна відмовила у допуску до проведення перевірки з посиланням на те, що «… документи, які пов'язані з фінансово-господарською діяльністю підприємства, не були передані попереднім керівництвом, тому розпочати перевірку неможливо …».

Підпунктом 16.1.9 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платника податків зобов'язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи, а підпунктом 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлений обов'язок платника податків щодо допуску посадових осіб контролюючого органну під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій, що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків, який є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом, застосовується, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності обставин, визначених у пункті 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається зокрема платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна (пункт 94.6).

Відповідне рішення було прийнято керівником Управління 16.08.2018 та в той же день було направлено Товариству (арк. спр. 8, 17).

Пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що обґрунтованість арешту протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Суд дійшов висновку про те, що рішення про застосування адміністративного арешту майна Товариства є законним, тому подання Управління про підтвердження обґрунтованості арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 77, 205, 241-246, 250, 255, 283, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРСЕНІС" (вуд. Адміральська, 31/Б, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40888279) задовольнити.

2. Підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНІС (вул. Адміральська, 31/Б, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40888279), застосованого рішенням керівника Головного управління ДФС у Миколаївській області від 16.08.2018.

3. Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна