Справа № 821/1119/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1119/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

12 червня 2018 року ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, ( далі - позивач) звернувся до суду позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області ( далі - відповідач, ГУ ПФ України в Херсонській області), яким просить зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести поновлення та виплату пенсії за вислугу років з листопада 2014 року шляхом призначення її знову відповідно до норм закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на підставі документів, що знаходяться в його пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою судді Дмитрієвої О.О. від 02.07.2018 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У зв'язку з перебуванням судді Дмитрієвої О.О. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2018 року справу № 821/1119/18 передано на розгляд судді Дубровній В.А.

Ухвалою судді Дубровної В.А. справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Приписами частини третьої статті 263 КАС України визначено, що у даній категорії спорів заявами по суті справи є позов та відзив. При цьому, відповідно до частин 5 та 8 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до змісту позовної заяви, вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що є громадянином України, якому з 01.01.1987 року була призначена пенсія за вислугу років, проте, у зв'язку з його виїздом на постійне місце проживання до держави Ізраїль, виплата якої була припинена. При цьому, зазначив, що до виїзду за кордон проживав у м. Сімферополь, АРК. У вересні 2016 р. позивач, через свого представника, звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про поновлення йому виплату пенсії на підставі документів, які наявні у його пенсійній справі. Проте, у грудні 2017 року отримав відповідь відповідача про відмову у поновленні йому виплати пенсії у зв'язку з тим, що ним не дотримано умов щодо особистого звернення, у позивача відсутня реєстрація на території України за місцезнаходженням відповідача, а також відсутній документ, що посвідчує особу позивача, як це передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій. Позивач не погоджується з вказаною відмовою, оскільки вважає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 р. № 25-рп/2009, яким визнано неконституційним положення щодо заборони виплати пенсій при виїзді на місце постійного проживання за кордон та будучи громадянином України має безспірне право на отримання пенсії, а місце його реєстрації жодним чином не може впливати на його право щодо отримання пенсії. При цьому, позивач вказує, що поновлення йому виплати пенсії має відбуватися на підставі матеріалів його пенсійної справи, і надавання будь-яких інших документів є виключно правом позивача, а тому відповідач, як єдиний уповноважений орган, повинен поновити виплату йому пенсії. Крім того, вважає, що позивачем дотримані всі вимоги закону в частині особистого звернення, оскільки заява про поновлення пенсії відповідає встановленій законом формі, підписана позивачем особисто, апостильована нотаріусом держави Ізраїль.

У строк встановлений судом, відповідач 18.07.2018 р. надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову, зазначивши при цьому, що заяви про поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів, тобто, рішення про призначення пенсії може бути прийнято відповідним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання (реєстрації) заявника в Україні за умови особистого звернення заявника або його уповноваженого представника та надання заяви встановленої форми разом з документами, необхідними для призначення пенсії. Проте, позивач на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області не перебуває, пенсійна справа відсутня. Натомість, позивачем не було надано до Головного управління паспорт громадянина України або інший документ з відміткою про реєстрацію місця проживання, наявність якої є обов'язковою умовою для призначення пенсії, а також документів, за наявності яких фонд мав би можливість вирішити питання щодо призначення пенсії, встановити її вид, підстави, визначити розмір пенсії, яку позивач просить поновити. Щодо вимоги позивача про зобов'язання ГУ ПФУ в Херсонській області поновити виплату пенсії з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходу, то відповідач вказує на те, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії, а відсутність у позивача законних підстав для повторного поновлення пенсії не створює підстав для розрахунку такої компенсації.

Дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3, виданого 16.04.1998 р, орган видачі 2701.

З наявної у матеріалах справи довідки Пенсійного фонду м. Севастополя від 13.11.2014 р. № 5451 вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у Пенсійному фонді м. Севастополя і йому призначена пенсія за вислугу років, пенсійна справа № .

У липні 2000 року ОСОБА_3 виїхав з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де 14.02.2002 р. взятий на консульський облік в посольстві України в державі Ізраїль, де проживає за адресою: АДРЕСА_2. До виїзду за кордон позивач проживав за адресою: АДРЕСА_1.

30.09.2016 р. позивач через свого представника ОСОБА_4 звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про поновлення йому раніше призначеної пенсії, до якої надав копію довіреності, копію паспорта, копію ІПН, копію постанови Ленінського районного суду м. Севастополя від 08.10.2013 р., копію довідки ПФ РФ у м. Севастополі, оригінал особистої заяви ОСОБА_1 про поновлення пенсії та оригінал декларації про відсутність громадянства держави - окупанта, нотаріальної посвідчені та апостильовані.

25.12.2017 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом № 57/П-99-10 повідомило представника позивача про те, що ОСОБА_3 на обліку у ГУ ПФУ в Херсонській області не перебував та не перебуває, первинні документи, на підставі яких розраховується пенсія за вислугу років - відсутні. При цьому, повідомив, що з наданих представником позивача документів вбачається, що виплата пенсії ОСОБА_3 була припинена з грудня 2014 р. управлінням Пенсійного фонду м. Севастополя, тому відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 30.01.2007 р. № 3-1 заява про запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання. Тобто для поновлення та продовження виплати пенсії, пенсіонер повинен особисто звернутися із заявою, паспортом або посвідкою на постійне місце проживання до органу, що призначає пенсію за новим місцем проживання чи місцем реєстрації на території України.

Не погоджуючись з даною відмовою ГУ ПФУ у Херсонській області у поновленні виплати пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Як вбачається з матеріалів справи, до виїзду за кордон на постійне місце проживання до Ізраїлю, ОСОБА_3 перебував на обліку у Пенсійному фонді м. Севастополя і отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" пенсії звільненим зі служби особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, не призначаються, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.2 зазначеної статті Закону пенсії призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей в України до виїзду на постійне місце проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року визначено, що порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з урахуванням рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності положень п.2 ч.1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Таким чином, ОСОБА_3, проживаючи за межами України та будучи громадянином України, має такі ж конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України та законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадян України.

Щодо доводу відповідача про необхідність позивачу особисто звернутися із заявою, паспортом або посвідкою на постійне проживання до органу, що призначає пенсію за новим місцем проживання або реєстрації на території України, то суд вказує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1.5 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, серед іншого, передбачено, що заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку, як одержувача пенсії.

З огляду на викладене, суд вважає даний довід відповідача необґрунтованим, оскільки заява про поновлення пенсії може бути подана як пенсіонером особисто, так і його законним представником, яким, в свою чергу, є не лише особа, яка представляє майнові права та законні інтереси недієздатних та обмежено дієздатних осіб, як це встановлено статтею 242 Цивільного кодексу України, а й особа, яка представляє майнові права та інтереси дієздатних осіб, але таких, що через свій фізичних стан (старість, хвороба) не можуть особисто здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки.

Частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено право особи уповноважувати іншу особу на вчинення дій щодо призначення та перерахунку пенсії на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Отже, суд враховує, що подання ОСОБА_1 заяви про поновлення виплати пенсії до ГУ ПФУ в Херсонській області особисто через його вік та постійне проживання за межами України є утрудненим, а тому фактичне звернення до відповідача з відповідною заявою уповноваженим представника ОСОБА_1, в особі ОСОБА_2, на підставі належним чином засвідченої довіреності, підписаної позивачем особисто, апостильованої нотаріусом держави Ізраїль, якою передбачено, серед інших, вчинення даним представником всіх необхідних дій в УПФУ для призначення, поновлення, нарахування, перерахунку та виплати, а також одержання належної довірителю пенсії, відповідає вищевказаним приписам чинного законодавства.

Щодо посилання відповідача на необхідність звернення позивача з заявою про поновлення виплати пенсії до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання або реєстрації на території України, то суд вказує наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 р. № 1207-VII сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначено тимчасово окупованою територію.

Частиною 2 статті 7 названого Закону передбачено, що виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до пункту 14-4 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" громадяни України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії та соціальні послуги від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, мають право на отримання виплат згідно з цим Законом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014р. №234. (далі - Порядок №234)

Згідно пункту 2 Порядку № 234 пенсійне забезпечення осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей) або згідно з міжнародними договорами України з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та надання таким особам соціальних послуг здійснюються визначеними Пенсійним фондом України головними управліннями Пенсійного фонду України, а осіб, які отримують пенсію відповідно до інших законодавчих актів, - управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах.

Постановою правління Пенсійного фонду України №13-4 від 07 липня 2014 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2014 року за № 804/25581, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області визначено органом, що здійснює пенсійне забезпечення та надає соціальні послуги особам, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей) або згідно з міжнародними договорами України з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

З огляду на вказані норми права, суд вважає, що у даному випадку належним органом, який уповноважений на вирішення питання щодо поновлення виплати пенсії позивачу є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, оскільки останнім місцем проживання позивача є АРК, м. Сімферополь, а тому вказаний довід відповідача є необґрунтованим.

Щодо посилання відповідача на відсутність в ГУ ПФУ в Херсонській області пенсійної справи ОСОБА_3 та будь-яких документів, на підставі яких можливе поновлення виплати йому пенсії, то суд вказує про наступне.

Пунктом 4 "Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя", затвердженого постановою КМУ від 02 липня 2014р. №234, передбачено, що територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку. Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

З огляду на вказану норму слідує, що при надходженні відповідної заяви про поновлення пенсії відповідач зобов'язаний витребувати пенсійну справу шляхом звернення із запитом до органів Російської Федерації, проте з наявних у справі документах, не вбачається, що ГУ ПФУ в Херсонській області вчиняв вказані дій.

При цьому, суд звертає увагу, що лист - відповідь ГУ ПФУ в Херсонській області від 05.12.2017 р. № 57/П-99-10 не містить відмови у поновленні виплати ОСОБА_3 раніше призначеної пенсії, а лише повідомляє представника позивача про необхідність особистого звернення позивача з відповідною заявою про поновлення пенсії та заявою про запит пенсійної справи. Проте, вказані посилання відповідача спростовані вище викладеними висновками суду.

Таким чином, на момент розгляду даної справи заява позивача про поновлення виплати раніше призначеної пенсії залишається не розглянутою по суті, оскільки в матеріалах справи відсутнє рішення ГУ ПФУ в Херсонській області про відмову у поновленні виплати пенсії.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у невирішені по-суті питання щодо поновлення виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_3 на підставі його заяви від 30.09.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати ГУ ПФУ в Херсонській області розглянути заяву ОСОБА_3 про поновлення виплати раніше призначеної пенсії з урахуванням вищевказаних висновків суду.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести поновлення та виплачу раніше призначеної пенсії, то суд вказує про наступне.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 245 КАС України суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Як було зазначено вище, умовами Порядку № 234 передбачено, що поновлення виплати пенсії територіальним органом Пенсійного фонду України здійснюється після надходження з органів Російської Федерації пенсійної справи особи разом з документами про припинення виплати пенсії.

Таким чином, на момент розгляду даної справи не виконані всі умови, визначені законом, які б давали можливість відповідачу поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, а тому позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з вказаним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 08.06.2018 р., згідно якої платником є ОСОБА_4 за ОСОБА_1

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила.

Таким чином, суд вважає, що сплачений ОСОБА_4 судовий збір у сумі 704,80 грн., з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань частково в сумі 352,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса для листування: АДРЕСА_3) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яка полягає у нерозгляді по суті заяви ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 30.09.2016 року, поданої через представника ОСОБА_4.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 30.09.2016 року, подану через представника ОСОБА_4, та прийняти відповідне рішення з урахуванням правових висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд.6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 (місце реєстрації АДРЕСА_4, паспорт НОМЕР_4, виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, 07.05.2010 р) судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 10.2.4