Справа № 815/2398/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 серпня 2018 року

Київ

справа №815/2398/17

адміністративне провадження №К/9901/58532/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2018 року

за позовом ОСОБА_3

до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області, Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області, Міністерства внутрішніх справ України

про визнання неправомірною бездіяльністі та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2018 року до суду надійшла касаційна скарга адвоката ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2, скаржник) в інтересах ОСОБА_3 (далі також - ОСОБА_3, позивач) на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2018 року.

Згідно з частинами першою, третьою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з висновком Конституційного Суду України (рішення від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.

У відповідності до частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з підпунктами 15.2, 15.3, 15.4, 15.5 пункту 15 Положення ордер містить наступні реквізити: прізвище, ім'я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/ доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом; прізвище, ім'я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордеру.

При цьому Положенням не передбачено можливості здійснення будь-яких скорочень при зазначенні обов'язкових реквізитів у ордері на надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, остання підписана представником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_2

На підтвердження своїх повноважень до касаційної скарги останньою додано ордер на надання правової допомоги ОСОБА_3 від 05 серпня 2018 року серія КВ № 433729, який не містить посилання на договір про надання правової допомоги/ доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа,

Крім того, у вказаному ордері адвокатом здійснено скорочення при зазначенні обов'язкових реквізитів, передбачених підпунктами 15.2, 15.4, 15.5 пункту 15 Положення.

В матеріалах касаційної скарги відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення ОСОБА_3 реалізувати своє право на касаційне оскарження судового рішення не самостійно, а через представника.

З цього питання, також, неодноразово висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначила, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Згідно з вимогами пункту 1 частини п'ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається, якщо вона підписана особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи, що до касаційної скарги додано ордер на надання правової допомоги без зазначення обов'язкових реквізитів та із застосування скорочень, а також не додано документів, які б підтверджували волевиявлення ОСОБА_3 на надання повноважень щодо представництва його інтересів у Верховному Суді та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, адвокату ОСОБА_2, та які могли б надати можливіть суду перевірити обсяг повноважень, наданих останній позивачем, суд прийшов до висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись статтями 59, 169, 328, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті касаційної скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2018 року за позовом ОСОБА_3 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області, Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання неправомірною бездіяльністі та зобов'язання вчинити певні дії.

2. Повернути скаржнику касаційну скаргу.

3. Надіслати учасникам справи копію ухвали про повернення касаційної скарги.

4. Роз'яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення до Верховного Суду.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

6. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.О. Берназюк